РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9055/16-ц

Провадження № 2/643/700/17

09.03.2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мамалуй М.В., при секретарі Сиротенко О.Є.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спадщині,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.01.2014 року в м. Харкові в результаті пожежі загинула ОСОБА_4, яка є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відносно останньої, рішенням Харківської міської ради від 05.03.2014 року ОСОБА_1 призначена опікуном.

Квартира АДРЕСА_1, де сталася пожежа, була надана у спільну сумісну власність членам родини малолітньої ОСОБА_2: ОСОБА_5 (дід), ОСОБА_6 (бабуся), ОСОБА_4 (мати), ОСОБА_3 (брат), згідно свідоцтва про право власності від 13.04.1998 року. Однак, право власності на зазначену квартиру не було зареєстроване. На день смерті ОСОБА_4, в квартирі були зареєстровані вона та її діти.

07.04.2010 року помер ОСОБА_5, спадщину після якого, у вигляді ? частини належної йому квартири, прийняли: його дружина ОСОБА_6 та донька ОСОБА_4

23.12.2012 року померла ОСОБА_6, спадщину після якої прийняла її донька ОСОБА_4

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 02.01.2014 року залишилася спадщина у вигляді ? частини вищевказаної квартири. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_4 її діти не можуть, оскільки право власності на квартиру не було зареєстроване належним чином, а також відсутні документи про родинні відносини між померлою та її батьками.

Позивач ОСОБА_1 просить: визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частини вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом, залишивши іншу частину відкритою для спадкування другими спадкоємцями.

У зустрічному позові ОСОБА_3 свої вимоги обґрунтовує тими ж доводами, що і позов ОСОБА_1, просить: визнати за ним право власності на 3/8 частини вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом, після померлих ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4

Сторони у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позови визнали (а.с.47, 58).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З листа КП Харківське міське БТІ від 02.12.2016 року (а.с.8, 60) вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване на імя ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності від 13.04.1998 року (реєстраційний №5А-98-120906), виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду (ХМЦПДЖФ).

Відповідно до копій свідоцтва про смерть: 07.04.2010 року помер ОСОБА_5 (а.с.9). Зі спадкової справи, що відкрита після померлого ОСОБА_5, вбачається, що із заявами про прийняття спадщини зверталися: його дружина ОСОБА_6 (а.с.73, 80), донька ОСОБА_4 (а.с.74, 81-82), онук ОСОБА_3 (а.с.76, 83). Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 23.11.2010 року право на спадщину після померлого ОСОБА_5 отримали його дружина ОСОБА_6 та донька ОСОБА_4, а саме: по 1/2 частині від 1/4 частини квартири №36 в м. Харкові, по вул. Блюхера, буд. 23 Д, що належала померлому (а.с.104).

23.12.2012 року померла ОСОБА_6 (а.с.10), із заявою про прийняття спадщини зверталася донька ОСОБА_4 (а.с.108).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та актового запису про шлюб №2439 від 01.09.1989, вбачається, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на Токарева (а.с.13, 122).

У свідоцтві серії І-ВЛ № 425771 вказано, що ОСОБА_4 померла 02 січня 2014 року (а.с.4). З копії акту Московського райвідділу ГУ ДСНС України у Харківській області про пожежу вбачається, що 02.01.2014 року за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, 23 Д, кв. 36 сталася пожежа, загибла ОСОБА_4 (а.с.6). Із заявою про прийняття спадщини звертався син ОСОБА_3 (а.с.127).

Свідоцтвом про народження підтверджено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дітьми ОСОБА_4 (а.с.11-12).

Рішенням Харківської міської ради від 05.03.2014 року встановлено опіку над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено опікуном ОСОБА_1 (а.с.17).

Постановою нотаріуса від 13.05.2016 року відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, у звязку з тим, що відсутня інформація про реєстрацію права власності на квартиру (а.с.15).

Згідно довідки від 27.05.2016 року за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, 23 Д, кв. 36 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.14).

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.01.2017 вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстроване 09.11.2010 на ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 (частка власності 1/1), на підставі свідоцтва про право власності, р№5А-98-120906, 13.04.1998 ХМЦПДЖФ. 06.09.2013 за ОСОБА_4 зареєстрована 1/8 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.11.2010.

Стаття 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно зі ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі наведеного, суд встановив, що право власності на вищевказану квартиру було належним чином зареєстровано в КП Харківське міське БТІ, право спадщини за законом у рівних частинах мають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що є рідними дітьми загиблої ОСОБА_4, яка успадкувала частини квартири, що належали її померлим батькам. Частка у розмірі ? частки вказаної квартири належить ОСОБА_3, на підставі рішення про приватизацію.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статями 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 390703282, право власності на 3/8 частини квартири №36 по вулиці Валентинівській у будинку №23-Д в місті Харкові, загальною площею 64,9 кв.м, в порядку спадкування за законом після її матері ОСОБА_4, яка померла 02.01.2014 року.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спадщині задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 3/8 частини квартири №36 по вулиці Валентинівській у будинку №23-Д в місті Харкові, загальною площею 64,9 кв.м, в порядку спадкування за законом після його матері ОСОБА_4, яка померла 02.01.2014 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Мамалуй М.В.