Справа №766/461/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2017 року, суддя Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарова І.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру №14, яка розташована у м. Херсоні по вул. Кримській, 147 та визнати за позивачем право особистої приватної власності на частину квартири.

Пред'явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме: не сплачено суму судового збору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600 гривень який справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору з 01.01.2017 року за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлена - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Таким чином, оскільки позивачем не визначена ціна позову щодо вимог майнового характеру та до позовної заяви не додано документ, що підтверджує вартість вказаного майна, неможливо перевірити правильність розміру сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру.

Так, позивачем, повинно бути сплачено за подання позовної заяви, що має вимогу майнового характеру 1% від ціни позову

Оскільки від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Отже, відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків - п'ять днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_4