Справа № 588/1043/17
№ провадження 2/588/537/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ШЕРЕВЕРІ ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

У С Т А Н О В И В:

Позивач у серпні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що 07.06.2000 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу житлової квартири №66 в будинку №5а, який розташований по вулиці Відродження (попередня назва - Комарова) в м.Тростянець Сумської області. В момент укладання договору купівлі-продажу жилої квартири позивач передала відповідачу кошти за обєкт нерухомості. Всі умови договору купівлі-продажу сторонами було виконано і ОСОБА_3 передала у власність ключі від квартири та технічні документи позивачу, а та у свою чергу оплатила вартість нерухомого майна. Позивач зазначає, що з моменту придбання нерухомого майна вона та її сімя стали проживати у придбаному житлі, його обслуговувати та користуватись як власники, здійснювати покращення та поточний ремонт житла. Попередній власник не оскаржувала вчинений договір.

На цей час у позивача виникла необхідність здійснити реєстрацію місця проживання її доньки у квартирі і при зверненні до центру адміністративних послуг з питання реєстрації місця проживання дочки, отримала відмову від працівників центру у звязку з тим, що договір купівлі-продажу квартири не був посвідчений нотаріусом і не зареєстрований в державних органах реєстрації нерухомості.

На цей час ОСОБА_4 позбавлена можливості зареєструвати належним чином право власності на квартиру, яка їй належить, а також не може здійснити будь-яких дій з належним їй майном. Товарна біржа припинила своє існування, оформити договір купівлі-продажу квартири належним чином неможливо.

Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати договір НА-393 від 07.06.2000 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений Українською Універсальною Біржею міста Полтави про купівлю-продаж жилої квартири №66 в будинку №5а, яка розташована по вул.Відродження в м.Тростянець Сумської області дійсним.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. ОСОБА_4 пояснила, що у 2000 році була можливість посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомості не лише у нотаріуса, а й на біржі. Оскільки вартість посвідчення таких договорів була нижче, ніж у нотаріуса, то вирішила оформити договір саме таким чином. Після укладення договору одразу була оплачена повна вартість квартири, відбулось повне виконання договору, але він не був зареєстрований в органах БТІ. Звернувшись на цей час до центра надання адміністративних послуг з питання реєстрації права власності на квартиру, центром було відмовлено у реєстрації з тих мотивів, що вона має надати рішення суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечила.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що сторони 07.06.2000 року згідно біржових торгів на Українській універсальній біржіуклали договір купівлі-продажу, зареєстрований за № НА-393, за змістом якого ОСОБА_3, діючи через брокера брокерської контори № 007,продала, а ОСОБА_4, діючи через брокера брокерської контори № 008 придбала квартиру АДРЕСА_1(а.с. 8). Указаний договір зареєстровано Українською універсальною біржою на підставі Закону України «Про товарну біржу», договір підлягав реєстрації в Охтирському бюро технічної інвентаризації.

Сторонами не заперечується, що умови укладеного договору були виконані.

З наданої довідки-характеристики виданої ОСОБА_4 згідно матеріалів інвентаризаційної справи, право власності на квартиру АДРЕСА_2 а в м.Тростянець Сумської області станом на 31.12.2012 року зареєстровано Охтирським БТІ у книзі №42 за №340 за ОСОБА_3. Документ, що підтверджує право власності свідоцтво про право власності видане виконкомом Тростянецької міської ради 28.01.1994 року (а.с.12).

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року регламентовано, що відповідність чи не відповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Положеннями пункту 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у червні 2000 року для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах(ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року).

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтею 225 ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом частини 1 статті 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обовязковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обовязки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно із частиною 2 статті 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Сторони виконали всі умови та вимоги статті 15 Закону України «Про товарну біржу», на момент укладення договору купівлі-продажу сторони були членами біржі, зазначена біржова операція являла собою угоду купівлі-продажу квартири, допущену до обороту на товарній біржі.

На даний момент, нотаріально посвідчити договір, укладений на товарній біржі, сторони не можуть, оскільки згідно із статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно зі статтею 227 ЦК (1963 року), що діяла на момент укладення договору, нотаріальна форма договору була обовязкова для договорів, за якими предметом купівлі-продажу були житлові будинки.

Отже, суд приходить до висновку, оскільки сторони виявили бажання на вчинення купівлі-продажу квартири, домовились щодо всіх істотних умов, передали та отримали майно, розрахунок відбувся, покупець вступив у володіння придбаним майном, суд вважає, що вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються цивільним законодавством та дають підстави на задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 209,212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ШЕРЕВЕРІ ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі- продажу дійсним - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір, укладений між ШЕРЕВЕРЯ ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі, 07 червня 2000 року за №НА-393 про купівлю-продаж квартири №66 в будинку, який розташований по вулиці Відродження України, 5а в м.Тростянець Сумської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги подано не було. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В. Щербаченко