Категорія 9Доповідач Кучевський П. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Кучевського П.В.

Суддів: Марчук В.С., Панасюка О.С.

При секретарі: Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок та будинку, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобовязання відновити зруйновані будівлі, зобовязання знести паркан, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з підстав не сплати судового збору.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2017 року позовну заву ОСОБА_2 повернуто на підставі ст. 121 ЦПК України у звязку з не виконанням вимог ухвали про залишення позову без руху.

Не погоджуючись із ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Апеляційного суду Вінницької області з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та вирішити її позов по суті заявлених вимог. Крім цього ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує вимоги, які не заявлялись в суді першої інстанції, та мотивує скаргу тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме не сплачено судовий збір.

Такий висновок суду першої інстанції є передчасним, з огляду на наступне.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - постанова Пленуму) зазначено, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти ОСОБА_6» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У звязку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, повязані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 у позовній заяві просила суд звільнити її від сплати судового збору та покласти судові витрати на відповідачів.

Отже, матеріали позовної заяви вказують на те, що ОСОБА_2 фактично заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Разом із тим, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Суд першої інстанції не врахував вищевказані положення постанови Пленуму, та не вирішив клопотання ОСОБА_2, про звільнення від сплати судового збору, що призвело до неправильного застосування положень ст. 121 ЦПК України та як наслідок повернення позовної заяви.

Таким чином, судом першої інстанції порушено порядок вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Пунктом 3 частини 1 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Разом з тим, вимоги апеляційної скарги про вирішення позовних вимог по суті задоволенню не підлягають, оскільки судом першої інстанції ще не вирішено питання про відкриття провадження у справі та відповідно ці позовні вимоги не були предметом судового розгляду.

Також не підлягають задоволенню вимоги зазначенні ОСОБА_2 в доповнені до апеляційної скарги, оскільки ці вимоги не стосуються предмету цього апеляційного провадження, однак можливість заявити клопотання про витребування доказів, виклик свідків, та визнання явки відповідачів обовязковою для ОСОБА_2 не втрачена, і може бути реалізована шляхом подання відповідних клопотань під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції у спосіб передбачений ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги, скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення матеріалів для вирішення питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2017 року скасувати, а вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок та будинку, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобовязання відновити зруйновані будівлі, зобовязання знести паркан, передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_6

Судді: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

Згідно із оригіналом

Головуючий: П.В. Кучевський