У Х В А Л А

20 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Куштана Б.П.

при секретарі - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2016 року по справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 20.12.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 - задоволено частково. Змінено рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.11.2014 та викладено абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру №6 загальною площею 55,10 кв.м., яка знаходиться у будинку №37 по вул. Грушевського у м. Ужгороді Закарпатської області, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20 липня 1996 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №7-7518 - на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», (, п/р 2001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, Юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, буд. Незалежності, 14), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 28/8-08 від 20.03.2008, яка станом на 26.09.2013 складала 898 882,15 гривень (вісімсот дев'яносто вісім тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні пятнадцять копійок), з яких: - 641 707,13 грн. заборгованість за кредитом, - 84 396,09 грн. заборгованість за відсотками, - 172 778,93 грн. пеня, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, але не менше 278000 гривень, що було визначено Іпотечним договором № 68/23-2008.

У січні 2017 року ОСОБА_1 було подано касаційну скаргу, провадження за якою було відкрито судом касаційної інстанції у березні 2017 року.

При цьому у квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розяснення рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20.12.2016, в якій просив розяснити рішення так: «виконання цього рішення в частині звернення стягнення на предмет договору іпотеки до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборонено Законом та не може виконуватись». Необхідність такого розяснення мотивувала тим, що, не дивлячись на те, що в мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що рішення не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», постановою державного виконавця від 20.03.2017 відкрито виконавче провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що така до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що така до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20.12.2016 є чітким, зрозумілим і не викликає труднощів у його розумінні.

У мотивувальній частині цього рішення встановлено, що на правовідносини у даній справі поширюються приписи Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі по тексту Закон №1304-VII), а також те, що судове рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону №1304-VII не підлягає виконанню.

Посилання заявника на те, що апеляційним судом у резолютивній частині рішення не вказано про зупинення виконання цього рішення на час дії Закону №1304-VII були доводами касаційної скарги ОСОБА_1 Однак за результатами її розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановлено ухвалу від 29.06.2017, якою рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20.12.2016 залишено без змін.

В той же час судова колегія зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20.12.2016 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 208, 221 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2016 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча:

Судді: