Дата документу 27.07.2017
Справа № 501/2929/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м.Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смирнова В.В., за участю секретаря Авраменко Є.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області подання головного державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебувало подання головного державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

20.12.2016 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області було відмовлено в задоволенні подання.

20.02.2017 року Апеляційний суд Одеської області ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20.12.2016 року було скасовано та передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Дане подання заявник мотивує тим, що у Чорноморському міському відділі ДВС головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться на примусовому виконанні виконавчі провадження №51691597, №551691661, на підставі виконавчого листа № 2-8461/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 04.12.2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості всього в розмірі 2 697 305,86 грн., тому просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за вимогою та проводити розгляд подання без його участі.

Вивчивши надані суду матеріали, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» зі змінами від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Судом встановлено, що у відділі ДВС Іллічівського міського управління юстиції знаходяться виконавчі провадження №51691597, №551691661, на підставі виконавчого листа № 2-8461/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 04.12.2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості всього в розмірі 2 697 305,86 грн. (а.с.5-11).

Разом з тим, відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України, тягар умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві

виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак державним виконавцем разом із поданням не надано суду доказів того, що ним було вичерпано весь передбачений зазначеним Законом перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними, а саме: в матеріалах подання відсутні відомості, що державним виконавцем здійснено заходи по виявленню рухомого та нерухомого майна юридичної особи, на яке можливо звернути стягнення та не доведено.

Крім того, в матеріалах подання відсутні відомості та не доведено жодних обставин, які дійсно свідчили б про навмисне цілеспрямоване ухилення боржниками від виконання покладених на них судовим рішенням зобов'язань та їхній намір вибути за межі України з цією метою.

Згідно ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно рішення Європейського суду «Хлюстов проти Росії» (Khlyustov v. Russia, скарга N 28975/05), заборонено обмежувати право людини на виїзд за межі країни. Практика Європейського суду є обовязкова для застосування в Україні.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року Україна визнала обовязковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Верховний Суд України ухвалив низку постанов Пленуму, в яких надається розяснення судам загальної юрисдикції про необхідність застосування Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і рішення Європейського суду як джерела права. Так, у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р. визначено: «…суди повинні застосовувати Конвенцію і рішення Європейського суду як джерело права…»; у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №?14 від 18.12.2009 р. зазначено: «…у мотивувальній частині кожного рішення… У разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно із Законом від 23.02.06 р. №?3477-IV є джерелом права та підлягають застосуванню в даній справі».

Враховуючи викладене, керуючись ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в 5-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області ОСОБА_3.