Справа № 520/2392/17
Провадження № 2/520/6803/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.17 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, в якому просить визначити розмір часток в праві спільної сумісної власності - в квартирі АДРЕСА_1, належної ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 4-3190 від 05 липня 1993 року, визнавши спільну власність на квартиру частковою, в якій частка ОСОБА_1-1/4, частка ОСОБА_2 1/4, частка ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,-1/4, частка ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3,-1/4.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справи за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, в якій остання визнала позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так в с удовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 05 липня 1993 року виданого Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 05.07.1993 року №12790, що зареєстроване КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 05.09.1994 року під №84 пр-стр.165-181, квартира АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам її сім'ї ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

12.10.1998 року ОСОБА_6, на випадок смерті зробив розпорядження ( заповіт), відповідно до якого належну йому частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, заповів дочці ОСОБА_1. Також 21.08.1999 року, ОСОБА_7 , на випадок смерті, зробила розпорядження, відповідно до якого усе її майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, та взагалі усе те, що на день її смерті буде їй належати, та на що вона матиме права, заповіла дочці ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане Відділом РАЦС Київського районного управління юстиції.

Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді частин квартири, що належали їм. Позивач є дочкою померлих, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_3 виданого повторно Ворошиловським РАГС м.Одеси 20.09.1975 року та є спадкоємицею першої черги. ОСОБА_1 після їх смерті факти прийняла спадщину, оскільки постійно мешкала із спадкодавцями. Надалі вона звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ланського А.В. з заявою про прийняття спадщини, який відкрив спадкову справу №26/2016 щодо майна померлого ОСОБА_6 та №27/2016 щодо майна померлої ОСОБА_7, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив, оскільки квартира належить на праву спільної сумісної власності та не визначений розмір часток , що належить кожному із співвласників та останній було рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до положень ст. 368 ЦПК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно положень ст. 370 ЦПК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, при цьому у разі виділення частки із майна що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Те, що частки квартири, які належать співвласникам, не конкретизовані, порушує їх право розпорядження власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності підлягають задоволенню, та частки кожного із співвласників квартири АДРЕСА_1, загальною площею 97,9 кв. м., є рівними, тобто по 1/4 належить кожному із співвласників.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 213-215, 218, 223, 294 ЦПК України, 15, 16, 368, 370 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Встановити розмір часток кожного з співвласників квартири АДРЕСА_1, загальною площею 97,9 кв.м, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам її сім'ї ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло, зареєстрованого і записаного в реєстрову книгу за №4-3190 виданого 05.07.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 05.07.1993 року №12790 року - по 1/4 частці належить кожному із співвласнику.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Луняченко В. О.