Справа № 585/149/17
Номер провадження 2-о/585/70/17
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

16 січня 2017 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області В.О. Шульга, розглянувши заяву КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» зав.відділенням № 1 ОСОБА_1, зацікавлена особа - КЗ СОР «1 ОСЛ м.Ромни», про продовження примусової госпіталізації ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» зав.відділенням № 1 ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою в якій просить продовжити примусову госпіталізацію ОСОБА_2

Відповідно ч.1 ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням психіатричного закладу.

З вказаної норми та ч. 2 ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», вбачається що до суду з заявою, про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку, має звертися представник психіатричного закладу.

Всупереч вказаних норм, заява підписана зав. 1-м відділенням першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни Д.О. ОСОБА_1, при цьому в заяві взагалі не вказано чи представляє він інтереси 1ОСЛ чи звернувся до суду самостійно.

З поданої заяви також не зрозуміло в якому порядку її слід розглядати, оскільки заявник взагалі не посилається на жодну норму процесуального закону.

Відповідно ч. 4 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно поданої заяви, заявником виступає 1 ОСЛ або зав 1 відділення 1 ОСЛ ОСОБА_1, а зацікавленою особою - 1 ОСЛ, проте, не зрозуміло як може бути в одному провадженні одна і та ж особа, в даному випадку 1 ОСЛ і заявником, і заінтересованою особою. Крім цього, участь у справі приймають заінтересовані, а не зацікавлені особи. Також, з поданої заяви вбачається що ОСОБА_2 визнаний недієздатним і ймовірно в нього є опікун, але питання участі у справі опікуна заявником не вирішено.

В рішенні Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/16 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) вказано, що Європейський суд з прав людини визначив вимоги, яких необхідно дотримуватися під час законного затримання психічнохворих осіб відповідно до підпункту (е) пункту 1 статті 5 Конвенції, а саме: "за винятком випадків крайньої необхідності, людина не має позбавлятися свободи до тих пір, поки не буде переконливо доведено, що вона дійсно є "психічно хворою". Сама сутність того, в чому слід переконати компетентні державні органи - наявність психічного розладу, - вимагає обєктивної медичної експертизи; психічний розлад має бути такого характеру або ступеня, які виправдовували б обовязкове позбавлення свободи; обґрунтованість позбавлення свободи залежить від стійкості такого розладу" (пункт 39 рішення у справі "Вінтерверп проти Нідерландів" від 24 жовтня 1979 року).

В цьому ж Рішенні вказано, що госпіталізація недієздатної особи до психіатричного закладу на підставі статті 13 Закону є обмеженням її права на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у статті 29 Конституції України, а тому має відбуватися відповідно до критеріїв, визначених у цьому рішенні.

В порушення вказаних вимог, до заяви не додано висновку психіатричної експертизи, в якому було б переконливо доведено, що ОСОБА_2 дійсно є "психічно хворим". Натомість до заяви додане заключення комісії лікарів психіатрів, в складі двох осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яке може бути сумнівним з тих підстав, що заключення не є психіатричною експертизою, крім цього заключення підписано ОСОБА_1, який є заявником чи представником в даній справі, а відповідно формально заінтересований в розгляді справи.

Дана заява подана з порушенням вимог ст. 120 ЦПК України. Відповідно вимог ст. 121 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» зав.відділенням № 1 ОСОБА_1, зацікавлена особа - КЗ СОР «1 ОСЛ» м.Ромни», про продовження примусової госпіталізації ОСОБА_2 - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити недоліки заяви, а саме: вказати хто саме звертається з заявою представник ОСЛ чи зав. 1 відділенням 1 ОСЛ ОСОБА_1; визначити та вказати в заяві норми процесуального законодавства, по правилам якого має розглядатися заява; вирішити питання про участь у справі всіх заінтересованих осіб; надати висновок експертизи щодо наявності захворювання у ОСОБА_2; у випадку залучення до участі у справі заінтересованих осіб надати копії заяви та додатків по кількості заінтересованих осіб.

Надати завідуючому 1 відділенням першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни ОСОБА_1 час для усунення недоліків не більш, як 5 днів з дня отримання ухвали, і розяснити, що в разі невиправлення недоліків заяви у встановлений строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ... підпис.

КОПІЯ ВІРНА :

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4