№ 243/5003/17
Справа № 2/243/2919/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретарі Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2017 року до Словянського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 серпня 2004 року вони із відповідачкою зареєстрували шлюб у Словянському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спору з приводу місця проживання дитини та поділу спільного майна немає. Дитина залишиться проживати разом із матірю. Спільне життя із відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим. У звязку із наведеним, просив суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою 07 серпня 2004 року у Словянському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції за актовим записом № 334.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2В будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Представник відповідача будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2004 року. Шлюб між ними зареєстрований у Словянському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції за актовим записом № 334 (Свідоцтво про шлюб серія: 1-НО № 245840 (а.с. 7)).

Згідно із свідоцтвом про народження серія: І-НО № 081726, ОСОБА_3 народилась 31 серпня 2006 року. Її батьками у свідоцтві записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с 6).

Спору з приводу місця проживання дитини та поділу спільного майна немає. Дитина залишиться проживати разом із матірю.

Спільне життя із відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

У звязку із цим, суд відповідно до ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно із ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Так, відповідач кою ОСОБА_2 на адресу суду було надано письмову заяву, зі змісту якої видно, що остання, позов ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідачки у звязку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача.

Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідачка просить залишити їй прізвище ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що слід його залишити.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.110, 112 СК України, ст.ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 (до шлюбу - Кунєєва) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 07 серпня 2004 року у Словянському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції за актовим записом № 334 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки «Свиридова» залишити без змін.

Розяснити сторонам, що шлюб припиняється з моменту набрання чинності даним рішенням, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним чинності надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Дане заочне рішення може бути оскаржене відповідачем за його письмовою заявою, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_5