ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1496/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"02" червня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Даниленко В.В.
при секретарі Пасько І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Відділ ГІРФО Дарницького району м.Києва, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратив право на користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_3, таким, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, та зобов'язати ВГІРФО Дарницького району м.Києва зняти відповідача з реєстрації місця проживання. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1. Також в спірній квартирі зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком доньки позивача, однак з 2000 року відповідач добровільно покинув дану квартиру, він не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденції за вказаною адресою, особистих речей в квартирі немає, позивачі відповідачу не чинили перешкод у користуванні житлом.
Позивач та його представник подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких просили задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання.
Треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, з будь-якими заявами до суду не зверталися.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав.
Як зазначає ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст.319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та правовідносини.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Як установлено у судовому засіданні, власниками квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.11.1999 року (а.с.4).
На день розгляду справи в спірній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_3В.(а.с.34).
Як вбачається з акту кількості фактично проживаючих осіб від 05.08.2016 року, посвідченого начальником ЖЕД-204 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_8, ОСОБА_3 у період з 01.09.2015 року не проживає в квартирі 37, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).
Даний факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10
У відповідності до ч.1 ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Згідно ч.2, ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач ОСОБА_3 не є співвласником або власником спірної квартири, з вересня 2015 року не проживає в даній квартирі, не сплачує витрати за житлово-комунальні послуги, не цікавиться нею, за весь час не ставив питання та не намагався вселитись, позивач відповідачу не чинив перешкод у користуванні житлом, тому відповідач був відсутній в спірній квартирі понад 1 рік без поважних підстав і його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою 37, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, задовольнивши вказаний позов в цій частині.
В частині зобов'язання ВГІРФО Дарницького району м.Києва зняти відповідача з реєстрації місця проживання, суд вважає необхідним відмовити, оскільки дані вимог спрямовані до третьої особи, яка також ліквідована.
Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; 169; 209; 213-215; 224-226 ЦПК України, на підставі ст.317; 319; 361; 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд
Визнати ОСОБА_3, такою, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою 36, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551,20 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачкою.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
СУДДЯ: В.В. ДАНИЛЕНКО