Справа № 182/6524/16-ц
Провадження № 2/0182/1492/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2017 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рибакової В.В.

при секретарі Затуливітер Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.11.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), який уточнювала (а.с.30-32) та остаточно просила встановити факт проживання однією сімєю та перебування у шлюбних відносинах її ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 01.01.2000 року по 01.09.2016 року; визнати її спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 01.09.2016 року; визнати за нею право власності на грошові вклади з нарахованими відсотками згідно Договору банківського вкладу № 5004 та Договору банківського вкладу № 5009, що зберігаються у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Дніпро» в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2, який помер 01.09.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

З 01.01.2000 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, у них фактично утворилася сімя. ОСОБА_2 віддавав їй свою пенсію, вона придбавала для їх сімї продукти харчування, одяг, оплачувала за комунальні послуги, прибирала у квартирі за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр-т. ТрубниківАДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло. Вона прала білизну, налаштовувала їх побут. Вона за вказаною адресою зареєстрована не була, хоча ОСОБА_2 і наполягав на цьому, оскільки у неї є власне житло. Реєструвати шлюб вважали це недоцільним, оскільки вони обоє були похилого віку.

17.12.2013 року між нею та ОСОБА_2Д був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 1113, згідно з умовами якого ОСОБА_2 передає їй після своєї смерті належну йому квартиру АДРЕСА_2.

Під час спільного проживання з ОСОБА_2 вони уклали з Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_3 Дніпро» два договори банківського вкладу, а саме: Договір № 5009 від 21.04.2016 року на суму 1 276,00 доларів США, що еквівалентно 32818,72 грн. та Договір № 5004 від 21.04.2016 року на суму 4325,00 доларів США, що еквівалентно 117813,00 грн. Обидва договори були укладені строком на 183 дні та термін повернення вкладу встановлений 21.10.2016 року. Грошові кошти вони заробили спільно з продажу овочів та фруктів, які виростили на дачній ділянці. Так як ОСОБА_2 був главою сімї, то всі отримані гроші вони поклали на його рахунок.

01.09.2016 року ОСОБА_2 помер. Всі витрати по похованню вона понесла сама, оскільки інших родичів у ОСОБА_2 немає.

Вони проживали разом як чоловік та дружина. Ніхто з них не перебував в іншому шлюбі, між ними склалися відносини, притаманні подружжю. У них був спільний бюджет, вона купувала продукти для родини, вела господарство. Чоловіка вона поховала на кошти, що залишилися у них на момент смерті. Факт спільного проживання підтверджується довідками ОСББ та можуть підтвердити сусіди.

У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 01.09.2016 року, на вищевказані грошові вклади, однак отримала відмову через те, що не надала доказів факту спільного проживання зі спадкодавцем. Їй було рекомендовано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Інших спадкоємців першої, другої та третьої черги після смерті ОСОБА_2 немає.

Вона є єдиною спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2, оскільки тривалий час, більше 16 років, проживала однією сімєю з померлим.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позивних вимогах наполягає (а.с.90). Позивач у судовому засіданні 24.02.2017 року остаточні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що в 2000 року зійшлась з ОСОБА_2 Він був працьовитим, вони разом почали вести спільне господарство. У 2001 році його друг дав їй 3 сотки городу (дачі), вони почали займатись полуницею, збирали її та продавали. Гроші, що заробляли, переводили у долари та євро. Окрім того, вони обидва отримували пенсію. З 2000 року та до дня його смерті вони проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, пр-т. ТрубниківАДРЕСА_1. У 2006 році вони перевели свої пенсії в ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро», там до теперішнього часу. У 2011 році ОСОБА_2 захворів, йому зробили операцію, йому вивели трубку і 5 років необхідно було пропивати ліки, вона його доглядала. Вказала, що до 1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який помер у 1996 році. Після цього у зареєстрованому шлюбі більше ні з ким не перебувала. Знає, що ОСОБА_2 також перебував у зареєстрованому шлюбі, однак він розлучився приблизно 25 років тому. Точно знає, що під час перебування з нею у фактичних шлюбних відносинах, він у зареєстрованому шлюбі ні з ким не перебував. Дітей у нього немає, що їй відомо зі слів ОСОБА_2 Вони проживали разом з ОСОБА_2 близько 16 років. Вказала, що родичів у ОСОБА_2 не було, ніхто до них не приходив. Коли ОСОБА_2 помер у віці 79 років, вона сама організувала його поховання. Її та його пенсія знаходиться у ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро», а вклади вони оформлювали на його імя, оскільки вона йому довіряла. З 2006 року нічого з вкладів не знімали. Окрім того, позивач вказала, що раніше проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, а потім поміняла на будинок за адресою: Дніпропетровська область, вул. Одеська, буд. 45-а, де вона лише зареєстрована. У вказаному будинку проживає її син, а вона фактично проживала та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, пр-т. ТрубниківАДРЕСА_1.

Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задоволення позовних вимог позивача залишити на розгляд суду та винести рішення відповідно до вимог діючого законодавства України (а.с.91,92). Представник відповідача в судовому засіданні 24.02.2017 року суду пояснила, що якщо є спадковий договір, що був укладений між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_2, згідно якого останній виразив свою волю та передав позивачу у власність належну йому квартиру АДРЕСА_2, що з 01.09.2016 року ніхто не заявив свої права на спадщину, то можливо встановити факт проживання однією сімєю та вирішити позовні вимоги у відповідності до закону.

Суд, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, вважає, що на підставі ст.ст. 1216,1217,1218,1220-1223,1228,1258,1264,1268-1270,1296 ЦК України, ст.ст. 256-259 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Позивач з 02.07.2009 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

ОСОБА_9 довідки вих. № 3851 від 10.11.2016 року, виданої ОСББ «Нікополь-3» (а.с.7), ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, пр-т. ТрубниківАДРЕСА_1, має самостійний особовий рахунок № 0020098. До 01.02.2016 року квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_2. Разом з ним в квартирі згідно ОСОБА_9 № 520 проживала його громадянська дружина ОСОБА_1, разом вони вели загальне спільне господарство.

ОСОБА_9 № 520, складеним комісією у складі: керівника ОСББ «Нікополь-3» ОСОБА_10, голови правління ОСББ «Нікополь-3» ОСОБА_7, затвердженим керівником ОСББ «Нікополь-3» ОСОБА_10 (а.с.8), за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр-т. ТрубниківАДРЕСА_1, не зареєстрована, але проживає за вказаною адресою ОСОБА_1 з 2000 року.

ОСОБА_9 довідки від 21.11.2016 року, виданої ОСББ «Нікополь-3» (а.с.6), ОСОБА_1 має самостійний особовий рахунок № 0020098, з 02.09.2016 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр-т. ТрубниківАДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований.

17.12.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 1113 (а.с.9-12), згідно з умовами якого ОСОБА_2 передає після своєї смерті у власність позивачу ОСОБА_1 належну йому квартиру АДРЕСА_2, що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комітетом комунальної власності 05.04.1995 року.

ОСОБА_9 Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 69392592 від 30.09.2016 року (а.с.13,14), 28.09.2016 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі спадкового договору від 17.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 1113.

01.09.2016 року ОСОБА_2 помер (а.с.16). Позивач займалась організацією його поховання, на її імя було оформлено договір-замовлення на організацію та проведення поховання та свідоцтво на здійснення поховання від 02.09.2016 року (а.с.17-19).

Опитана в судовому засіданні 24.02.2017 року свідок ОСОБА_6, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, пр-т. ТрубниківАДРЕСА_3, суду пояснила, що позивача знає з 2005 року, з часу своєї реєстрації, вона-свідок проживає на 4-му поверсі, а позивач на 3-му. Пояснила, що позивач жила з ОСОБА_2 Вона-свідок неодноразово приходила до них в гості. ОСОБА_2 захворів приблизно за 5 років до своєї смерті. Коли ОСОБА_2 захворів, то ніхто інший до нього не приходив, його доглядала лише позивач. Позивач проживала з ОСОБА_2 постійно, у них були хороші відносини, все було спільне. Позивач та ОСОБА_2 жили як чоловік з дружиною, як сімя. Щоб у ОСОБА_2 були спадкоємці, свідок про це ніколи не від кого не чула, розмов таких не було, нікого не бачила. Вказала, що інколи до них приходив син позивача, вона його бачила.

Опитана в судовому засіданні 24.02.2017 року свідок ОСОБА_7, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, пр-т. ТрубниківАДРЕСА_4, суду пояснила, що позивача знає більше 20 років, у них добросусідські відносини, вона жила з позивачем та ОСОБА_2 на одній площадці вона проживає у квартирі № 32, а позивач з ОСОБА_2 проживали у квартирі № 30. Вказала, що перший чоловік позивача помер і через декілька років позивач познайомилась з ОСОБА_2, потім вони почали проживали разом однією сімєю. Позивач доглядала ОСОБА_2 коли він хворів. Свідок робила ОСОБА_2 уколи, а потім і позивача навчила. Лікарі робили ОСОБА_2 перевязки. Позивач та ОСОБА_2 жили дружно, як сімя,у них все було спільне, ходили разом за покупками, ходили на ринок, ОСОБА_2 ходив на рибалку, а позивач йому готувала і рибу, і борщ. Позивач та ОСОБА_2 отримували пенсії, окрім того у них була дача, однак вони її покинули через стан здоровя. Свідок вказала, що на її думку дітей у ОСОБА_2 не було, вона нікого ніколи не бачила, ОСОБА_2 такого не розказував. Родичів ОСОБА_2 свідок ніколи не бачила. До того, як почав проживати з позивачем, ОСОБА_2 жив один.

Опитаний в судовому засіданні 24.02.2017 року свідок ОСОБА_8, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, пр-т. ТрубниківАДРЕСА_5, суду пояснив, що позивача знає близько 20 років, відносини сусідські. Вказав, що раніше позивач проживала зі своїм чоловіком за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр-т. Трубників, буд. 2 у першому підїзді, а потім чоловік помер. Після цього позивача почала доглядати ОСОБА_2 ОСОБА_2 зробили операцію. Коли він приходив в гості до ОСОБА_2, то бачив там позивача. Чи були у ОСОБА_2 родичі свідку не відомо, однак більше нікого у ОСОБА_2 він не бачив. Позивач жила з ОСОБА_2, вони проживали разом як сімя. Коли свідок сидів на лавці, то часто бачив позивача, яка ходила то в магазин, то з магазину.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, у суду не виникає сумніву в тому, що позивач проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сімєю в квартирі АДРЕСА_2 з 01.01.2000 року по 01.09.2016 року (до дня смерті ОСОБА_2Д.), а тому суд вважає за необхідне вимоги позову в частині встановлення факту, що має юридичне значення, того, що позивач та ОСОБА_2 проживали однією сімєю з 01.01.2000 року та до дня смерті ОСОБА_2 01.09.2016 року, - задовольнити.

Так як судом було встановлено факт проживання позивача однією сімєю зі спадкодавцем ОСОБА_2 з 01.01.2000 року, що складає більше 5 років, суд вважає за необхідне вимоги позову в частині визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 01.09.2016 року, - задовольнити, що відповідає положенням ст.1264 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 було заведено спадкову справу № 48/2016 (а.с.39-65), з матеріалів якої вбачається наступне.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46701525 від 09.02.2017 року (а.с.41-43).

03.11.2016 року до приватного нотаріусу Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 надійшла заява ОСОБА_1 (а.с.44), про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який помер 01.09.2016 року.

Листом від 03.11.2016 року № 375/02-14 приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2, у звязку з тим, що позивачем не було надано доказів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем (ст.1264 ЦК України) (а.с.65).

Після смерті ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46701518 від 09.02.2017 року (а.с.40).

Спадкоємців першої, другої та третьої черги судом не виявлено. Інших спадкоємців, крім позивача, судом не встановлено.

Зі спадкової справи вбачається, що приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 зверталась до відділення ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» з запитом, в якому просила повідомити номери грошових рахунків та поточну суму вкладів, що належали ОСОБА_2, та надати інформацію щодо наявності або відсутності щодо них заповідальних розпоряджень (а.с.63).

ОСОБА_9 листа від 11.11.2016 року № 1487-БТ ПАТ «ОСОБА_3 ДНІПРО» повідомив, що на імя ОСОБА_2 станом на 10.11.2016 року відкриті наступні рахунки: № 5001, залишок на якому становить 0,00 доларів США; № 5002, залишок на якому становить 0,00 євро; № 5003, залишок на якому становить 2390,15 грн.; № 5001, залишок на якому становить 4681,40 євро; № 5002, залишок на якому становить 1383,63 доларів США. (а.с.64). Заповідальні розпорядження на договорах, оформлених на імя ОСОБА_2, відсутні.

Позивачем було надано документи в обґрунтування своїх позовних вимог щодо банківських вкладів на рахунках № 5009 та № 5004 (а.с.21-28).

20.03.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу про витребування у Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» інформацію про те, чи відкривались рахунки у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Дніпро» на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкав за адресою: АДРЕСА_6, який помер 01.09.2016 року у м. Нікополь Дніпропетровської області та чи складались на них заповідальні розпорядження (а.с.77,78).

07.04.2017 року на адресу суду від Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до суду надійшов лист від 03.04.2017 року № 546-БТ (а.с.37), згідно якого було повідомлено, що у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Дніпро» були відкриті наступні рахунки, належні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, що був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, а саме: № 5001; № 5002; № 5003; № 5001; № 5002. Заповідальні розпорядження по вищезазначеним рахункам відсутні (а.с.80).

Як вбачається з уточненої позовної заяви (а.с.30-32), позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який помер 01.09.2016 року, а саме: грошовий вклад, що знаходиться на зберіганні у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Дніпро» згідно договору банківського вкладу (депозитного договору) № 5009 від 21.04.2016 року, з усіма нарахованими відсотками за договором; грошовий вклад, що знаходиться на зберіганні у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Дніпро» згідно договору банківського вкладу (депозитного договору) № 5004 від 21.04.2016 року, з усіма нарахованими відсотками за договором.

Тому, 18.04.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу про витребування у Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» інформацію про те, чи відкривались рахунки № 5009, № 5004 у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Дніпро» на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкав за адресою: АДРЕСА_6, який помер 01.09.2016 року у м. Нікополь Дніпропетровської області, зазначити суми вкладів та нарахованих відсотків, та зазначити чи складались на них заповідальні розпорядження (а.с.84,85).

07.04.2017 року на адресу суду від Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до суду надійшов лист від 11.05.2017 року № 730-БТ (а.с.87), яким повідомлено, що у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Дніпро» були відкриті наступні рахунки, належні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, що був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, а саме: рах. № 5004 (978) розмір вкладу 4505,26 євро, нараховано відсотків 217,93 євро; рах. № 5009 (840) розмір вкладу 1332,08 доларів США, нараховано відсотків 63,70 доларів США. Заповідальні розпорядження по вищезазначеним рахункам відсутні (а.с.87).

Тому, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 в частині вимог щодо визнання за нею права власності на грошові вклади з нарахованими відсотками на рахунку № 5004 (978), на рахунку № 5009 (840) у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Дніпро» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 01.09.2016 року.

ОСОБА_9 з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов в межах заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218,256-259 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218,1220-1223,1228,1258,1264,1268-1270,1296 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сімєю з 01.01.2000 року та до дня смерті ОСОБА_2 01.09.2016 року.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 01.09.2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на грошові вклади з нарахованими відсотками на рахунку № 5004 (978), на рахунку № 5009 (840) у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Дніпро» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 01.09.2016 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через Нікопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_11