УХВАЛА

іменем україни

18 січня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 58 398,00 грн. відшкодування; всі витрати пов?язані з розглядом справи покласти на відповідача.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Позивач стверджує, що діями відповідача належному йому транспортному засобу «BMW 316» державний номерний знак НОМЕР_1, було завдано механічні пошкодження.

Проте, будь-яких документів на підтвердження факту належності позивачу даного транспортного засобу на праві власності, які б давали йому право на звернення до суду з таким позовом, останнім не надано.

Крім того, позивач стверджує, що діями відповідача його сім?ї було спричинено моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях позивача та його дружини, а також отриманих дружиною результаті ДТП «травмувань тіла». З метою відновлення фізичного та душевного стану позивач та його дружина були змушені «пройти реабілітацію шляхом платного оздоровлення з 05.10.2016 по 11.10.2016 за межами України на суму 11 800,00 грн.», які він також просить стягнути з відповідача.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви оплата за надані туристичні послуги туроператором ТОВ «Пегас Туристик» були замовлені та оплачені ОСОБА_4. Остання не є стороною у справі та самостійних вимог до відповідача не пред?являє, а постанова Солом?янського районного суду м. Києва, якою відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП в результаті ДТП, яке мало місце 30.09.2016, взагалі не містить відомостей щодо отримання будь-якими особами тілесних ушкоджень в результаті цього ДТП.

А тому, позивачу необхідно зазначити правові підстави стягнення з відповідача на його користь витрат, які ним особисто не здійснювались, а ОСОБА_4, яка здійснила замовлення і проплату туристичних послуг, не є позивачем по даній справі, а також зазначити на підставі яких саме консультативних висновків щодо стану здоров?я позивача та його дружини, їм було рекомендовано або прописано пройти «реабілітацію» за межами України із зазначенням встановленого діагнозу і документального підтвердження спеціалізації закладу «реабілітації» у відновленні за встановленими діагнозами.

Позивач зазначає, що його транспортний засіб перебуває на постійному обліку в Республіці Польща, і в результаті його невчасного повернення на територію цієї країни він втратив право на продовження страхового полісу і був змушений сплатити штраф в розмірі 150 Євро, що за офіційним курсом НБУ становить 4 275,00 грн., які він також просить стягнути з відповідача.

Однак, жодного доказу на підтвердження цих обставин, окрім фотокопії невідомого мобільного телефону, яке містить нібито СМС повідомлення на незрозумілій мові та невідомого змісту, а також ще двох документів, які жодним чином не перекладені на державну мову, позивачем суду не надано. А тому, на підставі вищевикладеного позивачу необхідно надати суду документальне підтвердження викладених обставин, з перекладом, оскільки суд позбавлений можливості надати оцінку таким доказам, а також зазначити правове обґрунтування підстав стягнення нібито накладеного на нього штрафу в розмірі 150 Євро з відповідача, із наданням підтверджуючих документів оплати цього штрафу позивачем.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що вказана ним загальна сума вимоги, яка підлягає стягненню з відповідача на його користь, розрахована математично не вірно, якщо виходити саме з розрахунку позивача. А тому, позивачу необхідно перевірити свої розрахунки та надати суду математично правильний варіант.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви 16.01.2017 позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн. згідно квитанції № 434.

Відповідно до п.10 ППВССУ "Про застосування судами законодавства про судові витрати", в разі заявлення декількох вимог, позивачу слід сплатити судовий збір за кожну вимогу.

Враховуючи, що позивачем заявлено позовні вимоги майнового (відшкодування збитків) та немайнового (моральна шкода) характеру, він повинен сплатити судовий збір за кожну вимогу та за сплату кожної вимоги слід представити суду оригінал відповідної квитанції.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" із відповідними змінами, за подачу до суду позовних заяв із вимогами майнового характеру слід сплатити судовий збір за ставками 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 640 грн., та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 8 000,00 грн.; за подачу до суду позовних заяв із вимогами немайнового характеру слід сплатити судовий збір за ставками 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 640 грн. Відтак позивачу належить сплатити судовий збір на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 301 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа) та згідно ч.5 ст.119 ЦПК України надати суду оригінал відповідної квитанції.

Також, в порушення імперативних вимог п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачем не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру. А тому, позивачу необхідно привести свої позовні вимоги в цій частині у відповідність до вимог чинного законодавства.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення відшкодування - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк