АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Рейнарт І.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Залізничний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на автомобіль.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа Залізничний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на автомобіль.

Зазначав, що 23 квітня 2010 року він за усною домовленістю придбав у відповідача вказаний автомобіль, на підтвердження чого відповідачка отримала від нього грошові кошти та того ж дня оформила нотаріальну довіреність на позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, між тим автомобіль не був переоформлений на ім'я ОСОБА_1, оскільки по характеру роботи він вимушений багато часу проводити на роботі та довіреність видана відповідачем діє до 23 квітня 2020 року.

У червні 2015 року позивачу стало відомо, що його автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO перебуває під арештом, накладеним постановою державного виконавця Залізничного ВДВС Сімферопольського МУЮ з невідомих йому підстав.

З урахуванням того, що відповідачка з моменту оформлення довіреності ніколи ніяких претензій до нього не висувала, чим не оспорювала його право власності на автомобіль, просив :

-визнати договір доручення від 23 квітня 2010 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на підставі якого 23 квітня 2010 року була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Лівівської області Бантусовою О.В., зареєстрована в реєстрі за № 353, - удаваним правочином, укладеним з метою приховання договору купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля марки -TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 2005 року випуску, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований Сімферопольським МРЕВ УДАІ ГУМВС України в АР Крим;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 2005 року випуску, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ- В (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований Сімферопольським МРЕВ УДАІ ГУМВС України в АР Крим;

-зняти арешт з автомобіля марки TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 2005 року випуску, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ- В (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований Сімферопольським МРЕВ УДАІ ГУМВС України в АР Крим, накладений Залізничний відділом державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просив скасувати рішення районного суду та постановити по справі нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого Сімферопольським МРЕВ УДАІ ГУМВС України в АР Крим 03 червня 2006 року, ОСОБА_2 є власником автомобіля марки TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 2005 року випуску, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ- В (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.18).

23 квітня 2010 року приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Бунтусовою О.В. посвідчено довіреність, за якою ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 представляти її інтереси в будь-яких установах, організаціях та підприємствах, або перед фізичними особами, в органах Державтоінспекції, на станціях, підприємствах технічного обслуговування, з питань пов'язаних з експлуатацією та розпорядженням належного їй на підставі свідоцтва реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого Сімферопольським МРЕВ УДАІ, ГУМВС України в АР Крим 03 червня 2006 року, автомобіля марки TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 2005 року випуску, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ- В (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. Довіреність видана строком на 10 років та дійсна до 23 квітня 2020 року (а.с.17).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що відповідачем у встановленому законом порядку спірний автомобіль не відчужувався на користь позивача, а тому відсутні правові підстави для задоволення вимог позову.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1. на законних підставах експлуатує автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 2005 року випуску, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ- В (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 та має законне право ним розпоряджатися - продавати, міняти, здавати в оренду, до того ж має право знімати та ставити автомобіль на облік в органах ДАІ, остільки договір доручення на підставі, якого було видано довіреність нотаріусом, зареєстровану в реєстрі, за своїми істотними ознаками відповідає істотним умовам договору купівлі - продажу, - колегія суддів визнає безпідставними.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або право власності не встановлено судом.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про відсутність правових підстав до задоволення позовних вимог.

Окрім цього, відповідно до п. 25 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про суді практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року, за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Воля сторін в удаваному правочині спрямована на настання інших цивільно-правових наслідків, ніж ті, що передбачені правочином.

За змістом п. 7 та п. 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, серед інших документів додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться.

Таким чином, у даній справі, районний суд, правильно застосував норми статей 235, 638 ЦК України, роз'яснення, що містяться у п. 25 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про суді практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року й п.п. 7 та 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), остільки видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору купівлі-продажу автомобіля та, відповідно, визнання права власності.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/488/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/15392/2016; 22-ц/796/1865/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.