УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/186/17-ц

Провадження № 2/642/555/17

17 січня 2017 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова Грінчук О.П. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Харківської міської ради , третя особа :ОСОБА_2 , про поділ майна та визнання права власності,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про поділ майна та визнання права власності.

Враховуючи фактично заявлені позовні вимоги, приходжу до висновку, що позивач заявлені позовні вимоги майнового характеру, та предметом спору є нерухоме майно.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання про відкриття провадження було встановлено, що позовна заява не відповідає ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.80 ЦПК України,ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до положень Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду із розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Статтею 2 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлюється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, позивачем зазначена ціна позову 371 400 грн. як вартість спірної квартири. На підтвердження вартості додається договір дарування від 30.04.2013 року.

Разом з тим, ціна позову визначається дійсною вартістю спірного нерухомого майна, тобто актуальною вартість нерухомого майна на момент звернення з позовом до суду.

Окрім того, позивачем надано копію квитанції про сплату судового збору у сумі 650 грн.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду із розгляду цивільних та кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах №10 від 17.10.2014 року, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи те, що кошти сплачені в рахунок судового збору надходять до державного бюджету України та направлені на забезпечення функціонування держави, несплата належної суми судового збору була б грубим порушенням прав та інтересів держави та її громадян.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог викладених у ст.ст. 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків позовної.

Так, враховуючи наведене, відповідно до ст. 121 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради , третя особа :ОСОБА_2 , про поділ майна та визнання права власності, - залишити без руху та надати термін для усунення недоліків, який згідно вимог ст. 121 ЦПК України не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Розяснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку, через суд першої інстанції, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Грінчук О.П.