Номер провадження 2/754/2724/17
Справа №754/208/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Базік А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна колишнього подружжя

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна колишнього подружжя.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем у справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25.07.2003 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2014 року шлюб між сторонами у справі розірвано.

За час перебування в шлюбі з відповідачем ними придбано, шляхом участі у фонді фінансування будівництва, квартиру АДРЕСА_2

Договір було укладено на ім'я чоловіка - ОСОБА_2 та в подальшому право власності на квартиру зареєстроване на йогоім'я.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд позов задовольнити, визнавши за нею право власності на ? частину квартири, придбаної в шлюбі, іншу ? частину житлового приміщення залишити у власності відповідача.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, зазначивши, що квартиру придбано за спільні кошти подружжя.

Відповідач та його представник позов визнали в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 25.07.2003 року (а.с. 11).

За час перебування в шлюбі - 15 липня 2008 року між ВАТ КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 - відповідачем у справі укладено Договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду А частини площі житлового будинку АДРЕСА_3 (а.с. 15-20).

03.12.2009 року ГУ Житлового забезпечення КМДА на ім'я ОСОБА_2 видане свідоцтво про право власності на крав тиру АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності.

Відповідно ч. 1 ст. 68, ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Постановою Пленуму Верхового суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «»Про практику застосування судами законодавства при розгляді спав про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п. 23) роз'яснено судам, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

За таких обставин суд вважає, що придбана за час перебування сторін у справі в зареєстрованому шлюбі квартира є їх спільною сумісною власністю та належить колишньому подружжю в рівних долях.

Аналізуючи викладене суд вважає вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та доведеними, а тому задовольняє позов у повному обсязі.

Задовольняючи позов суд також приймає до уваги визнання його відповідачем, а також ту обставину, що відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін у справі та інших осіб, а тому може бути прийняте судом.

Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача ? частину суми, сплаченого нею при зверненні до суду судового збору, що становить 1263 грн. 43 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, ст. 60, 61, 69 - 71 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

В порядку поділу майна, набутого за час шлюбу визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 66,6 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м., іншу ? частину квартири залишити у власності ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1263 грн. 43 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя