Апеляційний суд Житомирської області
Справа №281/130/17 Головуючий у 1-й інст. Денисюк І. І.
Категорія 59 Доповідач Григорусь Н. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Галацевич О.М., Коломієць О.С.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2017 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про опис та арешт майна боржника

встановила:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 22.02.2017.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Пунктом першим статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону, державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Заходи примусового виконання рішень здійснюються державною виконавчою службою у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з вимогами ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації.

Частина 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ст. 56 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися виконавцем шляхом, крім іншого

- винесення постанови про арешт майна боржника;

- проведення опису майна боржника та накладення на нього арешту.

Судом встановлено, що 30.05.2012 видано виконавчий лист № 2-23/11 на виконання рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 26.01.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі 100 000,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській ОСОБА_4 06.06.2012 року відкрито виконавче провадження № 32881884 на примусове виконання вищевказаного виконавчого листа.

В добровільному порядку боржник ОСОБА_1 рішення суду від 26.01.2010 не виконує. У 2014 році державною виконавчою службою здійснено часткове погашення боргу у розмірі 55 906,10 грн за рахунок продажу майна належного боржнику. За таких обставин, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про введення в оману суду щодо розміру боргу за судовим рішенням.

З метою зясування наявного майна у боржника, державним виконавцем було направлено до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України запити, з яких вбачається, що у боржника відсутні джерела отримання доходів, у тому числі коштів, які б містилися на банківських рахунках або іншого рухомого майна (а.с. 62-65).

З відповіді земельного відділу у Лугинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №11-613-99.3-100/2-17 від 01.02.2017 вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровані земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, серія ЯЛ №774491, від 08.07.2010, кадастровий номер :03:001:0005, яка розташована за адресою: с. Путиловичі, вул. Зарічна, 11 а, Лугинського району Житомирської області та 0,2022 га для ведення особистого селянського господарства, серія ЯЛ №774492, від 08.07.2010, кадастровий номер :03:001:0006, яка розташована за адресою: с. Путиловичі, Лугинського району Житомирської області. Крім того зазначено, що у 2014 році була проведена зміна цільового призначення земельної ділянки площею 0,2022 га на будівництво та обслуговування будівель торгівлі за адресою: с. Путиловичі, вул. Зарічна, 11 а, Лугинського району Житомирської області (а.с. 42). Що підтверджується і витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки 0, 2022 га, кадастровий номер :03:001:0006, яка розташована за адресою: с. Путиловичі, вул. Зарічна, 11 а, Лугинського району Житомирської області, цільове призначення - будівництво та обслуговування будівель торгівлі (а.с. 100).

22.02.2017 на виконання рішення суду начальником Лугинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_4 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме земельної ділянки площею 0,2022 га за адресою: Житомирська область, Лугинський район, с. Путиловичі, вул. Зарічна, 11 а, кадастровий номер :03:001:0006, цільове призначення - будівництво та обслуговування будівель торгівлі (а.с. 5). Вказаний акт не містить відомостей щодо знаходження на даній земельній ділянці будь-яких обєктів нерухомості: житлового будинку, господарських споруд тощо.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 (ОСОБА_1В.) на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2004 придбала у ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12 житловий будинок № 11, що розташований по вул. Зарічній в с. Путиловичі Лугинського району.

Рішенням виконавчого комітету Путиловицької сільської ради № 34 від 13.07.2011 приватному підприємцю ОСОБА_1 надано дозвіл на переобладнання 1/5 кімнати площею 11,4 кв.м, 1/10 веранди площею 44,3 кв.м під кафе по вул. Зарічній, 11, а також добудову кімнати відпочинку площею 11,87 кв.м.

В подальшому, в рамках виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду від 26.01.2010 на погашення заборгованості в сумі 100 000,00 грн вищевказане майно виконавчою службою було реалізовано, шляхом його продажу на прилюдних торгах, право власності якого згідно свідоцтва про право власності від 05.06.2014 зареєстровано за ОСОБА_13

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що у вересні 2014 року на замовлення ОСОБА_1 розроблено проектну документацію про початок виконання будівельних робіт, вид будівництва нове будівництво магазину та шиномантажу та отримано технічний паспорт на нежитлову будівлю: шиномонтаж з магазином за адресою: Лугинський район, с. Путиловичі, вул. Зарічна, 11 а (а.с. 78).

Рішенням виконавчого комітету Путиловицької сільської ради Лугинського району Житомирської області № 8 від 19.03.2014 присвоєно адресу новозбудованій будівлі по вул. Зарічній на приватизованій земельній ділянці ОСОБА_1 номер 11 а (а.с. 88).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта вбачається, що за адресою: Лугинський район, с. Путиловичі, вул. Зарічна, 11 а знаходиться нежитлова будівля, загальною площею 151,4 кв.м, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 33563512 від 12.02.2015 (а.с. 27-31). Тобто, на спірній земельній ділянці знаходиться обєкт нежитлової будівлі, право власності на який зареєстрований за боржником.

Доводи ж апеляційної скарги про те, що арештована земельна ділянка не може бути реалізована шляхом продажу її на прилюдних торгах, оскільки на ній знаходиться житловий будинок, який є не подільним із земельною ділянкою, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо розташування на ній будь-якого житлового будинку. Не надано таких доказів і під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що виконавцем не було визначено вартість майна, яке підлягало опису та арешту та не складено звіту про оцінку даного майна, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

З пояснень учасників судового розгляду вбачається, що сторони виконавчого провадження не досягли згоди щодо розміру боргу, боржник категорично заперечує його наявність. Акт опису та арешту майна начальником виконавчої служби складений 22.02.2017, а тому в силу положень абзацу другого ч. 2 ст. 57 вищевказаного Закону вартість майна державним виконавцем не визначалась та звіт про оцінку майна на час складання акту не проводився.

Окрім того, представниками ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів на підтвердження наявності в останньої коштів чи іншого рухомого та нерухомого майна, за рахунок якого можливо виконати судове рішення. Як не надано доказів щодо надання нею пропозиції державному виконавцю відносно видів майна чи предметів, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу.

За таких обставин, коли боржник відмовляється добровільно виконати рішення суду, державний виконавець мав право вживати заходи щодо примусового виконання судового рішення. Проте, оскільки акт опису та арешту майна боржника не містить відомостей щодо усього майна (земельної ділянки та розташованої на ній нежитлової будівлі, яке є неподільним), вказаний акт є неповним та таким, що складений з порушенням вимог діючого законодавства.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової - про задоволення скарги та скасування постанови начальника Лугинського райвідділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 про опис та арешт майна боржника (ОСОБА_1В.) від 22.02.2017.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2017 року скасувати, постановити нову про задоволення скарги.

Скасувати постанову начальника Лугинського райвідділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 про опис та арешт майна боржника (ОСОБА_1В.) від 22.02.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді