Провадження №2/712/187/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 В»ячеслава Борисовича про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя, зустрічний позов ОСОБА_1 В»ячеслава Борисовича до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 В»ячеслава Борисовича про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 11.09.2008 р. 19.04.2016 року шлюб між сторонами розірвано. За період шлюбу сторонами було придбано ? частину житлового будинку №100 по вул.. Громова в м. Черкаси разом з ? частиною прибудов відповідно до договору купівлі-продажу від 12.10.2013 р. Відповідач станом на день звернення до суду відмовляється добровільно поділити майно подружжя. Враховуючи норми чинного законодавства вважає, що позивач має право на ? частину будинку №100, по вул.. Громова, в м. Черкаси та на ? частину прибудов, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Просить визнати за нею право власності на ? частину будинку з прибудовами за адресою : м. Черкаси, вул.. Громова, 100. Судові витрати стягнути з відповідача на її користь.

09.12.2016 року ОСОБА_1 В»ячеслав Борисович звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя та визнання за ним право власності на 36/100 частини житлового будинку №100 по вул.. Громова в м. Черкаси з прибудовами загальною площею 67,6 кв.м., житловою 35,9 кв.м., під літ. «А-1, а, а1» та надвірними спорудами : сарай під літ. «Б», гараж з оглядовою ямою під літ. «Г», погріб під літ. «Д», душ під літ. «Ж», огорожа під №2,6,7, водо колонка під №5, замощення під №1.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що після одруження з ОСОБА_1 вони проживали у квартирі її матері АДРЕСА_1. ОСОБА_2 та її сестра ОСОБА_3 отримали у спадок будинок за адресою : м, Черкаси, вул.. Громова, 100. 12.10.2013 р., за письмовою згодою ОСОБА_1, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за 118600 грн.

Оскільки коштів на придбання даного будинку не вистачало, то ОСОБА_4 отримав в борг у ОСОБА_5 кошти на придбання будинку в сумі 6225 дол. США, що станом на 08.10.2013 р. становило 50920 грн. Також ОСОБА_4 для придбання будинку та проведення ремонту в ньому отримав в борг кошти від сестри ОСОБА_6.

Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, ОСОБА_5 почав вимагати повернення йому коштів, які він позичав на придбання будинку.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити. Зустрічну позовну заяву не визнали в повному обсязі та просили відмовити у її задоволенні.

В судовому засіданні відповідач по первісному позову ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_8 позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити у їх задоволенні, по зустрічному позову просили позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 В»ячеслав Борисович перебували в шлюбі в період з 11.09.2008 року по 19.04.2016 рік.

Відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку, Серії ВТМ №816419 від 20.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за №2991 ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 В»ячеслав Борисович купив ? частину житлового будинку №100 по вул.. Громова в м. Черкаси. Житловий будинок з прибудовами загальною площею 67,6 кв.м., житловою 35,9 кв.м., під літ. «А-1, а, а1», та надвірні споруди : сарай під літ. «Б», гараж з оглядовою ямою під літ. «Г», погріб під літ. «Д», душ під літ. «Ж», огорожа під №2,6,7, водо колонка під №5, замощення під №1. Ця частина житлового будинку з прибудовами належала продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори 01.08.2008 р., за р. №2-397 та зареєстровано в КП ЧООЮТІ 14.08.2008 р., право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.10.2013 р.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

ОСОБА_4 в своїх позовних вимогах та у запереченні на первісний позов посилався на те, що на момент придбання спірної частини будинку сторони не мали достатньої кількості коштів для придбання, а тому вони звернулись до ОСОБА_5 з проханням позичити кошти в сумі 6225 дол. США. Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» №993573 від 21.10.2016 р. перевод суми вклада на карту по договору SAMDN1808 від 08.10.2013 р. в сумі 6225,93 дол. США.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Згідно ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, - висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2641цс15 (постанова від 16.12.2015 року) висловлена Правова позиція про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У звязку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя.

ОСОБА_4 не доведено, що спірна частина будинку придбана за кошти отримані від ОСОБА_5 у борг.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.04.2017 року було встановлено, що ОСОБА_1 стало відомо про написання боргової розписки ОСОБА_4 про отримання від ОСОБА_5 коштів в сумі 6225 дол. США лише з вимоги останнього перед зверненням до суду. Тобто, 1/2 частина будинку №100 по вул.. Громова в м. Черкаси не могла бути придбана ОСОБА_4 за власні особисті кошти, оскільки про їх існування позивачу не було відомо.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що позивач та відповідач купляли у неї частину будинку. Збирались та у родинній обстановці обговорювали вартість будинку і вона їм продала за 118000 гривень. Кошти передавались в гривнях, а потім поїхали до нотаріуса та оформили договір купівлі-продажу.

В матеріалах справи мається довідка видана ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» №1070/11-16 від 01.11.2016 р. видана ОСОБА_4 про те, що він працює з 21.09.2011 року на посаді супервайзер по роботі з оптовими клієнтами м. Черкаси, м. Умань, за період з вересня 2011 року по вересень 2016 р. йому нараховано заробітну плату в розмірі 836168,57 грн.

Відповідно до довідки Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного Управління ДФС у Черкаській області №2115/23-01.08-0129 від 13.02.2017 р. доходи ОСОБА_1 отримані в період з моменту укладання шлюбу (4-й квартал 2008 року) та по момент укладення договору купівлі- продажу спірного будинку становлять 125153 грн.

В заяві приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9 ОСОБА_1 повідомляє, що дає згоду своєму чоловікові на укладення договору купівлі-продажу ? частини будинку. При цьому стверджує, що укладаня даного договору є в інтересах сім»ї, на умовах які вони попередньо обговорили і вважають вигідними для них та укладення даного договору відповідає їх спільному волевиявленню.

Як пояснила в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, дану заяву вона писала як дружина відповідача та вважала, що вона підтверджує факт купівлі будинку за спільні кошти як чоловіка та дружини.

Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу , є їхньою спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено, а тому суд вважає, що частки ОСОБА_4 та ОСОБА_1С у праві власності на спірну частину будинку є рівними.

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати ? частину будинку №100 по вул.. Громова в м. Черкаси обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Вирішуючи питання про поділ спірного будинку, яка є обєктом права спільної сумісної власності, суд враховує, що відповідно до ч.1, 2ст. 70 СК України, - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на ? частину будинку № 100 по вул.. Громова в м. Черкаси з прибудовами підлягають до задоволення.

Враховуючи те, що позивачем по зустрічному позову ОСОБА_10 не доведено факт внесення ним в придбання будинку своїх особистих коштів, тому суд вважає, що вимоги позивача по зустрічному позову ОСОБА_10 підлягають до часткового задоволення з визнанням за ним права власності на ? частину домоволодіння № 100 по вул.. Громова в м. Черкаси.

Керуючись ст.. 5, 10, 12,214,215,218 ЦПК України, ст. 355, 368, 369, 370 ЦК України, ст.57,60,61, 63,69, 70 СК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 В»ячеслава Борисовича про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину домоволодіння №100 по вул.. Громова в м. Черкаси.

Зустрічний позов ОСОБА_1 В»ячеслава Борисовича до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 В»ячеславом Борисовичем право власності на 1/4 частину домоволодіння №100 по вул.. Громова в м. Черкаси.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: