Справа № 751/4707/17 Провадження № 22-ц/795/2125/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Косач І. А. Доповідач - Страшний М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5,представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Чернігівської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим, скасування державної реєстрації та зобовязання витини певні дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково, визнано припиненим з 23.02.2017 року договір оренди земельної ділянки №4062 від 14.11.2012 року, укладений між ним та Чернігівською міською радою. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Чернігівська міська рада просить скасувати зазначене рішення суду і постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що судом не в повному обсязі зясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що закон не містить приписів про автоматичний перехід права користування земельною ділянкою, на якій розміщений обєкт нерухомості до нового власника цього майна, без додержання встановленого порядку набуття права користування такою земельною ділянкою за рішенням власника землі. Ну думку відповідача, позивач повинен був заявляти вимогу про дострокове розірвання договору оренди, проте таких вимог не було заявлено, тому в задоволенні позову належало відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відбувся перехід права власності на обєкт нерухомого майна до нового власника, до якого також і перейшло право користування земельною ділянкою, на якій він розміщений, тому право користування земельною ділянкою у позивача припинилось.

Апеляційний суд повністю погоджується із таким висновком, оскільки судом першої інстанції обставини справи зясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Судом встановлено, що 14 листопада 2012 року між Чернігівською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_7 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки №4062. Згідно умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в довгострокове платне користування земельну ділянку в місті Чернігів, вулиця Щорса, 4 для експлуатації нежитлової будівлі центру дозвілля і розваг, строк дії договору до 31 серпня 2019 року.

Згідно акту прийому-передачі від 29 грудня 2012 року відбулось фактичне передання позивачу зазначеної земельної ділянки (а.с.11).

23 лютого 2017 року ОСОБА_7 було укладено договір дарування, відповідно до якого він передав у власність ОСОБА_8 нежитлову будівлю, центр дозвілля та розваг у м. Чернігові по вул. Щорса, 4.

21 червня 2017 року ОСОБА_7 звернувся до Чернігівської міської ради з заявою про розірвання договору оренди №4062 від 14 листопада 2012 року в звязку із зміною власника обєкту нерухомого майна.

Згідно листа Управління земельних ресурсів від 06 липня 2017 року вбачається, що питання про розірвання договору оренди земельної ділянки вирішується на пленарних засіданнях міської ради, до якої треба звернутися із відповідною заявою та іншими документами, необхідними для розгляду цього питання.

Як вбачається з договору оренди земельної ділянки № 4062 від 14 листопада 2012 року, в ньому сторони передбачили підстави зміни його умов і припинення його дії.

Так, згідно п.28 спірного договору договір втрачає силу у разі його припинення або розірвання.

Пунктом 29 встановлено, що підставою припинення договору є: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; примусовий викуп (вилучення) земельної ділянки у разі суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; неможливість використання земельної ділянки внаслідок обставин, що не залежать від орендаря або орендодавця (у разі зміни умов господарювання, внаслідок змін у чинному законодавстві України); в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до п.30 підставою розірвання договору є взаємна згода сторін; вимога однієї із сторін у випадку не виконання іншою стороною обовязків, передбачених договором; добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки або припинення діяльності орендаря.

Суд першої інстанції, здійснивши аналіз положень змістом ч.ч. 1,2 ст. 116, 120, п. „е ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 377 ЦК України, ст. ст. 7, 16 Закону України „Про оренду землі дійшов обгрунтованого висновку про те, що у разі переходу права власності на обєкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача. Якщо попередній власник житлового будинку (будівлі, споруди) користувався земельною ділянкою, на якій розміщено відповідне нерухоме майно на підставі договору оренди, новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє імя шляхом укладення договору оренди.

З моменту укладення договору дарування нежитлового приміщення, яке розташоване на орендованій земельній ділянці, право користування земельною ділянкою у ОСОБА_7 за договором оренди землі №4062 від 14 листопада 2012 року припинилось, а отже зазначений договір є таким, що припинений з 23 лютого 2017 року (день укладення договору дарування нежитлового приміщення).

Доводи Чернігівської міської ради про те, що договір оренди повинен бути розірваний в судовому порядку, не грунтується на нормах матеріального права . Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Враховуючи, що в ході розгляду справи не було встановлено порушень договору оренди земельної ділянки відповідачем, як не встановлено наявності підстав для його розірвання, передбачених самим договором, а також з врахуванням того, що спірний договір є припиненим в силу закону, то відсутні підстави для його розірвання.

Враховуючи викладені обставини, а також матеріали справи, у їх сукупності, а також оцінюючи, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, апеляційний суд вважає законними та обгрунтованими висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, справа судом першої інстанції розглянута повно та обєктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: