< Р І Ш Е Н Н Я ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 375/238/17 Провадження № 2/375/229/17
02.03.2017 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Литвина О.В.,
при секретарі - Юрченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу ,-
Звернувшись до суду із даним позовом, позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13.10.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1848. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обгрунтування позову зазначає, що на протяхі останніх чотирьох років сімейне життя між ними поступово почало погіршуватися , що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями , між ними постійно виникають сварки, майже все спільне життя він зловживає спиртними напоями. Хоча з відповідачем вони мешкають на одній житловій площі, але шлюбно-сімейних стосунків непідтримують , спільного господарства та спільного бюджету не мають, кожен з них живе своїм життям. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має , збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам відповідача.
Просить розірвати їх з відповідачем шлюб.
Будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, сторони у судове засідання не зявилися та подали заяви, якими позивач позов підтримав, а відповідач визнала та просили провести розгляд спору у їх відсутності.
За викладеного суд ухвалює провести розгляд спору по суті у відсутності сторін, що узгоджується із положеннями ст.169 ЦПК України та за вимогами частини другої статті 197 цього Кодексу не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13.10.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1848. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейно-шлюбні стосунки сторони спору припинили, спільного господарства та бюджету не ведуть, миритися не бажають.
Вказані встановлені обставини справи сумнівів у суду не викликають, сторонами спору визнаються, а тому доказуванню відповідно до вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.
Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України.
Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку.
Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає.
На підставі ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.
Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову.
Окрім того, з огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнала відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов таким чином підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до положень ст..235 ЦК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640.00 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача у справі.
Керуючись ст.ст. 104, 105, 110-113 Сімейного Кодексу України, ст. 235 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13.10.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1848.
Прізвище позивача у справі, яке остання змінила на час укладення спірного шлюбу, залишити шлюбне "Лишавська".
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору 640-00 грн.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при постановленні рішення, шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Литвин

Рішення набуло законної сили ____________________20___ року