АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/2115/16-ц Головуючий 1 інстанції: Овсянніков В.С.
Провадження: № 22ц/790/849/17
Категорія: договірні Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Гуцал Л.В.,

суддів Піддубного Р.М., Котелевець А.В.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановила:

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) КБ «Приватбанк» звернулось до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року провадження у справі закрите з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України, у зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до районного суду з метою встановлення спадкоємців відповідача та наявності спадкового майна. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.26, ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Статтями 28, 29 цього Кодексу передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність), та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Як свідчать матеріали справи, позов до ОСОБА_2 було подано у червні 2016 року, тоді як відповідач померла 24 квітня 2016 року (а.с.103).

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов обґрунтованого висновку про те, що на момент подачі позову цивільна правоздатність ОСОБА_2 припинилась у зв'язку зі смертю (ст.25 ЦК України), а тому остання не може вважатися стороною у справі у розумінні цивільно-процесуального законодавства, а відтак пред'явлення до нею позову не грунтується на законі і такий позов не підлягає судовому розгляду.

Дійшовши вірного висновку про необхідність закриття провадження у справі, суд першої інстанції помилково послався на п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України (яка передбачає можливість закриття провадження у справі у разі смерті фізичної особи, що була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва), тоді як повинен був закрити провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, за приписами якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд повинен був зясовувати наявність спадкоємців та спадкового майна після смерті ОСОБА_2 є помилковими, оскільки позов подано вже до померлої особи, а дії щодо встановлення кола спадкоємців суд повинен був би вчиняти у випадку, якщо б відповідач померла після прийняття позову судом.

Так, згідно зі ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст.37 ЦПК України шляхом залучення правонаступника (а не зміни відповідача), однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом принципів рівності перед законом, змагальності сторін, диспозитивності цивільного судочинства, та порушення ст.60 ЦПК України, є безпідставними та необґрунтованими.

За приписами ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює ухвалу суду першої інстанції, якщо при правильному вирішенні питання було помилково сформульовано підстави застосування процесуальної дії.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції змінитив частині застосування правової норми при закритті провадження у справі, та зазначити, що провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України. В іншій частині оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року змінити, зазначивши, що провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: