АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.,

суддів Поливач Л.Д.,

БіличІ.М.,

при секретарі Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року,

у с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з останнього матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 464 876 грн. 94 коп., та просила покласти на відповідача судові витрати.

У грудні 2016 року позивач зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь суму матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП в розмірі 274 402 грн. 09 коп., моральну шкоду в розмірі 150 000 грн. 00 коп., а також покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 274 402 грн. 09 коп., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. 00 коп., а також судовий збір в розмірі 3 384 грн. 02 коп. (а.с.102-104).

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 274 402 грн. 09 коп. В частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди - рішення залишити без змін, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що вказане судове рішення є необґрунтованими та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки станом на дату написання та направлення апеляційної скарги - 05 травня 2017 року, не виготовлено та не видано повного тексту рішення суду, в чому вбачається істотне порушення норм процесуального права, пов'язаного з відмовою у доступі до правосуддя. По даній справі було лише єдине судове засідання, в якому він, відповідач, подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, в задоволенні якого йому було відмовлено, у зв'язку з чим він не міг надати свої заперечення по суті спору.

_______________________________________________

Справа № 761/26320/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/7337/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Позивачка, пред'явивши вимоги про стягнення з відповідача компенсації за заподіяння матеріальної шкоди, не надала належних та допустимих доказів в обґрунтування її розміру. В матеріалах справи також відсутня будь-яка інформація та докази щодо відшкодування страховою компанією шкоди, завданої автомобілю, яка і є предметом розгляду.

Він, відповідач, не взяв участі в огляді пошкоджень автомобіля позивачки, оскільки отримавши телеграму з запрошенням на огляд автомобіля, у ній була відсутня адреса установи, де мав проводитися огляд.

Крім того, потребує перевірки і допустимості застосування оцінювачем джерел, якими він керувався. Також, в калькуляції розрахунку вартості матеріальної шкоди, завданої автомобілю, додатково передбачено 20% ПДВ, разом з тим, в матеріалах справи не має жодного підтвердження, що ремонт автомобіля здійснювався установою, яка сплачує вказаний податок.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3 та його представник - ОСОБА_4, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, крім того, до канцелярії суду надійшли письмові заперечення останніх на апеляційну скаргу, а також клопотання про розгляд справи у їх відсутності, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України розглядати справу у відсутності нез'явившихся осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, 16 грудня 2015 року о 08 год. 40 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Хонда Сівік», державний номерний знак НОМЕР_1 в місті Києві по вул. Протасів Яр, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху, та здійснив зіткнення, зокрема, із автомобілем «Хюндай ІХ-35», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушив вимоги п. 11.4 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Автомобілі отримали механічні НОМЕР_2 - ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.

Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 11 травня 2016 року, відповідача визнано винним у вищезазначеній ДТП, а саме в порушенні п. 11.4 Правил дорожнього руху України, та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6).

Відповідно до листа №1963 від 14 листопада 2016 року, Страховою компанією «Київ Ре» здійснено позивачці відшкодування завданих збитків за рахунок страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. та 2099,69 грн., за заявами №1501842-2 від 16 серпня 2016 року, №1501842-3 від 16 серпня 2016 року. Також, позивачці за договором страхування №13 від 30 квітня 2014 року на підставі заяви №166 від 07 червня 2016 року і страхового акту №1256 від 02 липня 2016 року виплачено страхову виплату в розмірі 2500,00 грн., відповідно до листа ТОВ «Лореаль Україна».

Разом з тим, відповідно до Звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 01/03/16 від 01 березня 2016 року, вартість матеріальної шкоди, завданої позивачці становить 313 876,94 грн. (а.с. 7).

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом до відповідача та просила суд, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, стягнути з відповідача на її користь суму матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП в розмірі 274 402 грн. 09 коп., моральну шкоду в розмірі 150 000 грн. 00 коп., а також покласти на відповідача судові витрати.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що у зв'язку з порушенням водієм ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого останній здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням позивачки, чим завдав автомобілю механічні пошкодження, а позивачці - тілесні ушкодження, та з урахуванням відшкодування останній матеріальних збитків страховою компанією, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки матеріальної шкоди ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що в судовому засіданні встановлено заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачці в результаті ДТП, разом з тим, сума в розмірі 150 000 грн. є значно завищеною, у зв'язку з чим вважав за необхідне стягнути моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Норми ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначають підстави відшкодування майнової і моральної шкоди.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами ст. ст. 1187, 1188 ЦК України.

Таким чином, відповідно до змісту вказаних норм, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача. За зобов'язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної наявності обов'язкових умов, якими є протиправна поведінка або бездіяльність, наявність дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між діяннями та заподіянням такої шкоди, вина.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Необхідним є доведення, що саме протиправна поведінка є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи,- наслідком такої протиправної поведінки.

Частиною четвертою статті 61 ЦПК України визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення доведеності вини.

Тож, належним і допустимим доказом, який би підтверджував обставини порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а отже його вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, є саме постанова про накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з постанови судді Солом'янського районного суду міста Києва від 11 травня 2016 року, відповідача визнано винним у вищезазначеній ДТП, а саме в порушенні п. 11.4 Правил дорожнього руху України, та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того, згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки різниці між фактичним розміром шкоди (розміром матеріального збитку, нанесеного позивачці внаслідок пошкодження її транспортного засобу) та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Разом з тим, позивачкою в ході розгляду справи не надано належних письмових доказів щодо понесених нею витрат на лікування, а отже доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для відшкодування останній матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням здоров'я, є обгрунтованими, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням здоров'я підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову у цій частині.

Крім того, виходячи з наведеного вище, колегія суддів вважає за необхідне зменшити стягнуту з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду з 274 402 грн. 09 коп. до 264 876 грн. 94 коп., розмір якої вираховується шляхом простих арифметичних дій: 313 876 грн. 94 коп. матеріального збитку - 50 000 грн. страхового відшкодування + 1 000 грн. вартості складання Звіту про оцінку вартості збитку = 264 876 грн. 94 коп.

Щодо часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, слід зауважити наступне.

Відповідно до п. п .1, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.Частиною 3 ст. 23 ЦК України визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 вказаної Постанови, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробних стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Проаналізувавши норми діючого Закону, з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду про наявність підстав для часткового задоволення позовних та стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. 00 коп., завданої останній внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такий розмір моральної шкоди відповідає ступеню перенесених нею страждань внаслідок пошкодження її транспортного засобу, при визначенні якої враховувались вимоги розумності та справедливості.

Крім того, судом першої інстанції правильно вирішено питання про судові витрати.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року в частині стягнення майнової шкоди, заподіяної пошкодженням здоров'я - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням здоров'я.

Зменшити стягнуту з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду з 274 402 грн. 09 коп. до 264 876 грн. 94 коп.

В решті рішення - без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

І.М.Білич