АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1839/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/789/373/17 Доповідач - Сташків Б.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

За участю секретаря ОСОБА_1

та сторін представника ТзОВ Агрохімічна компанія Вітагро ОСОБА_2,

ОСОБА_3 його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрохімічна компанія Вітагро до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: відділ ДВС Чортківського районного управління юстиції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 інспекція сільського господарства в Тернопільській області про визнання незаконними набуття права власності на транспортний засіб, скасування державної реєстрації, витребування майна ,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року представник ТзОВ Агрохімічна компанія Вітагро звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 незаконно набув право власності та здійснив державну реєстрацію трактора МТЗ-82.1.57, 2005 року випуску, заводський номер 003231, двигун номер 626015, оскільки згідно акта державного виконавця ДВС Чортківського РУЮ від 19 червня 2013 року дане майно знаходиться під арештом, як майно боржника ПАП Колос на користь ТзОВ Агрохімічна компанія Вітагро .

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року позов ТзОВ Агрохімічна компанія Вітагро про визнання незаконними набуття права власності на транспортний засіб, скасування державної реєстрації, витребування майна задоволено частково.

Визнано незаконним набуття права власності на транспортний засіб трактор МТЗ-82.1.57, заводський номер 003231, двигун номер 626015.

Скасовано державну реєстрацію транспортного засобу: трактора МТЗ-82.1.57, заводський номер 003231, зареєстрованого за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії ЕА №080895, виданого ДІСГ в Тернопільській області 01 квітня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТзОВ Агрохімічна компанія Вітагро витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Зокрема, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права та не з'ясуванням судом всіх обставин справи. Зазначає, що він є добросовісним набувачем, оскільки під час реєстрації спірного трактора жодного запису про наявність обтяжень, щодо даного майна не було, а тому він безпершкодно здійснив реєстрацію трактора та отримав по ньому відповідне реєстраційне посвідчення, що підтверджує його як власника транспортного засобу.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити з мотивів викладених в ній.

Представник ТзОВ Агрохімічна компанія Вітагро ОСОБА_2 проти поданої апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Вказаним нормам закону судове рішення не відповідає.

Встановлено, матеріалами справи підтверджено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Чортківського районного управління юстиції при примусовому виконанні наказу № 14/5025/1110/12, виданого 13 грудня 2012 року господарським судом Хмельницької області про стягнення з приватного агропромислового підприємства «Колос» на користь ТзОВ «Агрохімічна компанія «Вітагро» 106289 грн. 78 коп. основного боргу, 10590 грн. 53 коп. пені, 49447 грн. 45 коп. штрафу, 2478 грн. 10 коп. 3 % річних, 874 грн. 68 коп. інфляційних, накладено арешт , зокрема, на трактор МТЗ-82.1.57, 2005 року випуску, заводський номер 003231, двигун номер 626015, та сівалка С3-5,4, який згідно рішення Чортківського районного суду № 608/1677/13-ц від 30.10.2014 року належать боржнику ПАП «Колос», а також заборонено відчужувати зазначене майно. (а.с.12).

Відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Чортківського районного управління юстиції від 01 березня 2016 року, оголошено розшук трактора МТЗ-82.1.57, 2005 року випуску, заводський номер 003231, двигун номер 626015, що належить боржнику ПАП «Колос».

Згідно акту державного виконавця від 03 березня 2016 року, зазначеного трактора за адресою: с. Перемилів Гусятинського району Тернопільської області у ОСОБА_3 не виявлено та він відмовився повідомляти про фактичне місце знаходження майна, а тому вчинити заходи по вилученню та опису даного майна та передачі на зберігання ДП «СЕТАМ» для його подальшої реалізації виявилось неможливим.

Задовольняючи позовні вимоги ТзОВ Агрохімічна компанія Вітагро в частині скасування державної реєстрації транспортного засобу та визнання незаконним набуття права власності на транспортний засіб суд першої інстанції виходив з того , що порушуються права та законні інтереси позивача, оскільки відповідач незаконно заволодів транспортним засобом.

Проте, з таким висновками суду, колегія суддів не може погодитися, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що під час покупки та під час реєстрації трактора йому не було відомо про обтяження транспортного засобу, а також того, що продавець ОСОБА_6 не мала права його відчужувати.

Колегія суддів погоджується з даними доводами апелянта, оскільки як вбачається з матеріалів справи продаж трактора ОСОБА_3 був здійснений 28 березня 2014 році, а судові рішення, якими було визнано недійсним договір купівлі- продажу між ОСОБА_6 та ПП Сільгосагроторгбули ухвалені у 2015 році, тобто вже після продажу транспортного засобу.

Так, відповідно ст. 41 Конституції України закріплено право громадянина володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно із ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісне придбання за ст. 388 ЦК України можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання справедливого балансу в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно набуте у власність, поведінка особи?з власності якої майно витребовується.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи. Яка не є стороною недійсного правочину, зокрема від добросовісного набувача шляхом подання віндикаціного позову, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено, що 28 березня 2014 року ОСОБА_3 згідно довідки-рахунку № 122057 здійснив покупку трактора колісного МТЗ-82.1.57 заводський номер 003231, двигун номер 626015, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини Серії ЕА № 080666 належав на праві власності ОСОБА_6 Після цього, 01 квітня 2014 року відповідач здійснив реєстрацію на себе, відповідно до Свідоцтва серії ЕА № 080895.

Звідси випливає, що ОСОБА_3 став власником колісного трактора на підставі договірних відносин.

Таким чином, положення статті 388 ЦК України можуть застосовуватися як підстави позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом і було відчужене третій особі за умови, що між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Такі договірні відносини можуть бути визнані недійсними шляхом подання негаторного позову . Позивач звернувся в суд із позовними вимогами про визнання незаконним набуття права власності на транспортний засіб в порядку статтей 215 та 216 ЦК України.

Разом з тим, однозначного пред'явлення віндикаційного позову про витребування майна із чужого незаконного володіння та негаторного позову про визнання правочину недійсним, позову про захист права власності , тобто одночасне застосування статтей 216 і 388 ЦК України є неможливим, оскільки віндикаційний і негаторний позови вважаються взаємовиключеними.

Вищенаведене викладене у правовій позиції ВСУ у правовому висновку №6-2723цс16 від 18 січня 2017 року.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині визнання незаконним набуття права власності на спірний трактор, суд першої інстанції посилався зокрема на попередні рішення судів, які набрали законної сили, вказавши що обставини , які були встановлені, не доказуются при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Однак, суд не звернув увагу, що ОСОБА_3 не був стороною при розгляді справи в попередніх судових справах по спірному транспортному засобу, що також підтверджує його необізнаність про будь які обтяження по даному майну.

Колегія суддів, не погоджується з посиланням суду на ст. 215 ЦК України, якою передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вбачається із частини 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що правовою підставою визнання правочину недійсним є недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, встановленими частинами 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, тобто вимог щодо волевиявлення учасника правочину, щодо настання реальних правових наслідків правочину, щодо недопустимості порушення правочином, вчинюваним батьками, інтересів малолітніх дітей. Тобто порушення вимог закону, допущені стороною (сторонами) після укладення правочину, не можуть спричиняти його недійсність, а призводять до інших правових наслідків, передбачених законом.

Недійсність правочину може наступати лише за певні порушення закону, однак при вчиненні правочину, порушення зі сторони ОСОБА_3 не вбачаються.

З огляду на вищенаведене, підстав, які б давали робити висновки, що ОСОБА_3 набув право власності на оспорюванний транспортний засіб незаконно відсутні.

Враховуючи наведені обставини, які вказують на невідповідність висновку суду першої інстанції обставинам справи, якими обґрунтовувались позовні вимоги з огляду на вимоги ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позивних вимог ТзОВ Агрохімічна компанія Вітагро.

Оскільки, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення, то із ТзОВ Агрохімічна компанія "Вітагро слід стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1515, 80 гривень, сплачений ним за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 і 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Агрохімічна компанія Вітагро до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: відділ ДВС Чортківського районного управління юстиції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 інспекція сільського господарства в Тернопільській області про визнання незаконними набуття права власності на транспортний засіб, скасування державної реєстрації, витребування майна- відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрохімічна компанія Вітагро в користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у розмірі 1515,80 гривень.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7