Справа № 214/4069/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 червня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Ткаченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, який неодноразово уточнював та в останній редакції уточненого позову просить визнати 3/5 частини квартири №9, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., розташовану в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, особистою приватною власністю, визнати 2/5 частини квартири №9, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., розташовану в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, спільною сумісною власністю подружжя - його та ОСОБА_3, визнати за ним право власності на 4/5 частини зазначеної квартири, визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину зазначеної квартири, визнати 3/5 частини автомобіля марки «Daewoo Matiz», д/н АЕ 3692 СЕ, його особистою приватною власністю, визнати 2/5 частини зазначеного автомобіля спільною сумісною власністю подружжя його та ОСОБА_3, визнати за ним право власності на 4/5 частини зазначеного автомобіля та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину зазначеного автомобіля. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, він та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.04.1998 року, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2011 року було розірвано. 20.10.2004 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №3588, було придбано трикімнатну квартиру №9, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., розташовану в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі. Зазначена квартира була придбана як за спільні кошти подружжя так і за частину його особистих коштів. 08.12.2003 року його сестра - ОСОБА_5 здійснила йому дарування однокімнатної квартири №51, що розташована в будинку №11 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, договір дарування було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 Так, перед купівлею трикімнатної квартири №9, розташованої в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, за декілька днів, а саме за пять днів, тобто 15.10.2004 року ним була продана однокімнатна квартира №51, що розташована в будинку №11 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, кошти від продажу якої були використані для придбання зазначеної трикімнатної квартири. Договір купівлі-продажу зазначеної однокімнатної квартири, яку він продав за 25920 грн., був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 Таким чином, він вважає, що кошти у розмірі 25920 грн. які ним в період шлюбу були отримані від продажу подарованої йому однокімнатної квартири є його особистою власністю, у звязку з чим частина трикімнатної квартири, що була придбана за ці кошти є також його особистою приватною власністю. Відповідно до п. 2 Договору купівлі-продажу від 20.10.2004 року квартири №9, розташованої в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, її купівля була здійснена за 43500 грн. Таким чином, при купівлі спірної трикімнатної квартири за 43500 грн. ним було сплачено особистих коштів 25920 грн., що становить 59,59% від вартості квартири виходячи із розрахунку (25920 / 43500 х 100 = 59,59%), відповідно 40,41% від вартості квартири було сплачено за спільні кошти подружжя, у звязку з чим спільним сумісним майном подружжя можливо вважати тільки 2/5 частини квартири, тобто ОСОБА_3 належить 1/5 частина квартири, а йому - 4/5 частини зазначеної квартири. Разом з тим, перебуваючи у шлюбі було придбано автомобіль марки «Daewoo Matiz», д/н АЕ 3692 СЕ відповідно до кредитнозаставного договору №KRKRAN20154305 від 20.03.2008 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно вимог якого кредит повинен сплачуватись частинами до 19.03.2015 року. Шлюб було розірвано 17.11.2011 року, а частина коштів за кредит ним сплачувалась з цього часу вже самостійно. Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 02.12.2014 року №1974035, за договором №KRKRAN20154305 (Авто в кредит) від 20.03.2008 року заборгованість станом на 02.12.2014 року відсутня, кредит погашено. Згідно виписки про погашення кредиту за договором №KRKRAN20154305 від 20.03.2008 року за період з 14.12.2005 року по 02.12.2014 року вбачається, що за період перебування у шлюбі з часу отримання кредиту з 20.03.2008 року по 24.10.2011 року залишок за тілом кредиту становить 6124,17 доларів США. Отримано було кредит у розмірі 10465,65 доларів США, таким чином спільно ними сплачено було 4341,28 доларів США, що становить 41,48% від повної вартості кредиту (4341,28 / 10465,65 х 100 = 41,48%.). Тобто спільною сумісною власністю подружжя є тільки 41,48% спірного автомобіля. Кошти у розмірі 6124,37 доларів США ним після розірвання шлюбу було сплачено самостійно, у звязку з чим 58,52% автомобіля є його особистою власністю. Оскільки частки дружини та чоловіка є рівними, частка автомобіля, яка належить ОСОБА_3 становить 20,74%, що складає 1/5 частину спірного автомобіля, а йому належить 4/5 частини.

В свою чергу ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить поділ спільного сумісного майна подружжя провести наступним чином: трикімнатна квартира №9, розташована в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі має належати їй, що становить 1/2 частину спільного майна подружжя, а автомобіль марки «Daewoo Matiz», р/н АЕ 3692 СЕ, має належати ОСОБА_2, що становить також 1/2 частину спільного майна подружжя. В обґрунтування свого позову зазначила, що з 16.04.1999 року по 17.11.2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають спільну дитину дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час спільного проживання було придбано нерухоме та рухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру №9, розташовану в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі та автомобіль марки «Daewoo Matiz», р/н АЕ 3692 СЕ. Оскільки право власності на вказане майно було оформлено на ОСОБА_2, вважає за необхідне звернутись до суду з питанням його розподілу за визначеним нею варіантом, так як квартирою на теперішній час користується вона, а автомобілем - ОСОБА_2, і так як автомобіль та квартира математично складають одну цілу частку матеріальних цінностей спільно нажитого майна і при поділу кожна окремо буде становити відповідно: квартира - 1/2, автомобіль 1/2.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом у судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, про підтримку первісного позову в повному обсязі та заперечення проти задоволення зустрічного позову також у повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в судове засідання також надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Так, у судовому засіданні встановлено, що з 16.04.1999 року по 17.11.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4, 5, 31).

08.12.2003 року сестра позивача за первісним позовом - ОСОБА_5, подарувала ОСОБА_2 однокімнатну квартиру №51, що розташована в будинку №11 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, договір дарування було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с.58, 91),

Відповідно до положень ст. 24 КпШС (який був чинний на час дарування квартири), майно, яке одержане одним із подружжя під час шлюбу в дар є власністю кожного з них, на підставі чого вказана квартира є особистою власністю позивача за первісним позовом.

15.10.2004 року ОСОБА_2 продав зазначену однокімнатну квартиру №51, розташовану в будинку №11 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі за 25920 грн., що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим №5279 (а.с.88).

20.10.2004 року, тобто через пять днів після продажу квартири, що є особистою власністю ОСОБА_2, відповідно до договору купівлі-продажу квартири, на імя ОСОБА_2 було придбано квартиру №9, розташовану в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі (а.с.94).

Відповідно до п. 2 Договору купівлі-продажу квартири від 20.10.2004 року квартира №9, розташована в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі була придбана за 43500 грн., які продавці одержали від покупця при підписанні та посвідченні цього договору (а.с.94).

Відповідно до п.п. 23 та 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення ведення спільного господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання, а також роз'яснено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Правовий режим майна, придбаного за час шлюбу, визначається за джерелами його придбання.

Таким чином суд уважає доведеним факт, що 20.10.2004 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №3588, сторонами було придбано трикімнатну квартиру №9, розташовану в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, як за спільні кошти так і за частину особистих коштів ОСОБА_2

Також судом установлено, що при купівлі спірної трикімнатної квартири за 43500 грн. позивачем за первісним позовом було сплачено особистих коштів 25920 грн., що становить 59,59% від вартості квартири, виходячи із розрахунку (25920 / 43500 х 100 = 59,59%), відповідно 40,41% від вартості квартири було сплачено за спільні кошти подружжя.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 365 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Тобто при вирішенні питання щодо розподілу спільного майна подружжя право власності кожного повинно бути визначено у частках.

Так, для математичного визначення цілих частин необхідно відсоткові значення округлити, а саме 59,59% округлити до 60%, а 40,41% - до 40%, таким чином 3/5 частини (60/100 = 6/10=3/5) спірної квартири було придбано за особисті кошти ОСОБА_2, у звязку з чим спільним сумісним майном подружжя можливо вважати тільки 2/5 частини квартири.

Отже, частка у спільному майні - квартирі №9, розташованій в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, що належить ОСОБА_3 дорівнює 1/5, а ОСОБА_2 дорівнює 4/5.

Разом з тим, судом було встановлено, що перебуваючи у шлюбі сторонами у кредит було придбано автомобіль марки «Daewoo Matiz», д/н АЕ 3692 СЕ, відповідно до кредитнозаставного договору №KRKRAN20154305 від 20.03.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно вимог якого кредит повинен сплачуватись частинами до 19.03.2015 року (а.с.100-104).

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 02.12.2014 року за №1974035, станом на 02.12.2014 року за договором №KRKRAN20154305 (Авто в кредит) від 20.03.2008 року заборгованість відсутня, кредит погашено (а.с.109).

Згідно виписки про погашення кредиту за договором №KRKRAN20154305 від 20.03.2008 року, за період з 14.12.2005 року по 02.12.2014 року вбачається, що за період перебування сторін у шлюбі, з часу отримання кредиту з 20.03.2008 року по 24.10.2011 року залишок за тілом кредиту становив 6124,17 доларів США. Отримано на купівлю автомобіля було кредит у розмірі 10465,65 доларів США, таким чином спільно сторонами було сплачено 4341,28 доларів США, що становить 41,48% від повної вартості кредиту (4341,28 / 10465,65 х 100 = 41,48%) (а.с.110-111).

Таким чином, суд уважає доведеним факт, що спільною сумісною власністю подружжя є тільки 41,48% спірного автомобіля, оскільки кошти у розмірі 6124,37 доларів США ОСОБА_2, після розірвання шлюбу, було сплачено самостійно, у звязку з чим 58,52% автомобіля є його особистою власністю.

Оскільки відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності частки дружини та чоловіка є рівними, частка автомобіля, яка належить ОСОБА_3 дорівнює 20,74%.

Так, для математичного визначення цілих частин необхідно відсоткові значення округлити, а саме 41,48% вартості автомобіля сплачених спільно у шлюбі округлити до 40%, відповідно вважати сплачених ОСОБА_2 особисто коштів вартості автомобіля 60%, таким чином 2/5 частини автомобіля є спільним сумісним майном подружжя (40/100 = 4/10=2/5), відповідно 3/5 частини автомобіля (60/100=6/10=3/5) є особистою власністю ОСОБА_2 Таким чином, ОСОБА_3 належить 1/5 частина спірного автомобіля (2/5 частини спільної власності подружжя розділити на 2 (2/5 : 2 = 2/5 :2/1= 2/5 *1/2 = 2/10=1/5).

З урахуванням того, що ОСОБА_2 особисто сплачено 3/5 частини вартості автомобіля, 2/5 частини спільно, тобто кожному належить по 1/5 частині, частка автомобіля яка належить ОСОБА_2 дорівнює 4/5.

Згідно до ч. 2 ст. 74 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Автомобіль є річчю неподільною в розумінні ст. 183 ЦК України.

Проте відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року розяснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, тому оскільки на час розгляду справи ОСОБА_3 не надано згоди на отримання грошової компенсації замість належній її 1/5 частки автомобіля, суд приходить до висновку, що необхідним є визнати за кожним із співвласників його частку у праві власності на автомобіль.

Отже, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що уточнені вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі, що виключає можливість задоволення зустрічного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 24 КпШС, ст. ст. 10, 11, 15, 154, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати 3/5 частини квартири №9, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., розташовану в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, особистою приватною власністю ОСОБА_2.

Визнати 2/5 частини квартири №9, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., розташовану в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/5 частини квартири №9, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., розташовану в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину квартири №9, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., розташовану в будинку №41 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі.

Визнати 3/5 частини автомобіля марки «Daewoo Matiz», д/н АЕ 3692 СЕ, особистою приватною власністю ОСОБА_2.

Визнати 2/5 частини автомобіля марки «Daewoo Matiz», д/н АЕ 3692 СЕ, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/5 частини автомобіля марки «Daewoo Matiz», д/н АЕ 3692 СЕ.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину автомобіля марки «Daewoo Matiz», д/н АЕ 3692 СЕ.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Попов.