Справа № 483/1029/17
Провадження № 2/483/517/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року м.Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря судового засідання Басової Н.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Очакові Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 з вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі договору дарування від 05 травня 2017 року їй належить 32/100 частки комплексу нежитлових будівель та споруд, що розташований по вул. Будівельників, 8/2 в м.Очакові.

Відповідачці належить 68/100 частки вказаного комплексу.

З моменту набуття позивачкою та відповідачем права спільної часткової власності на комплекс споруд, сторони мають лише право за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дії, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Позивачка звернулася до відповідачки з пропозицією укласти договір про поділ в натурі комплексу, однак така пропозиція була залишена без розгляду. Звернувшись до нотаріуса щодо укладення договору про поділ нерухомого майна, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність згоди іншого співвласника.

Посилаючись на викладене, позивачка просила припинити право спільної часткової власності на вказане майно та виділити їй у власність у комплексі нежитлових будівель та споруд за вищевказаною адресою РБУ "Е-2", загальною площею 138,3 кв.м.

Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просять справу розглянути без їх участі, позивачка позов підтримала, відповідачка позов визнала.

Дослідивши письмові матеріали суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено що позивача є власником 32/100 частки комплексу нежитлових будівель та споруд, що знадиться по вул. Будівельників, 8/2 в м.Очакові Миколаївської області ( а.с. 8-11)

Співвласником іншої комплексу розміром 68/100 є відповідачка ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю

Частка, яку просить виділити позивачка є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Правова позиція ВСУ з цього приводу висловлена у справі № 6-12цс13, яка гласить: Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Відтак, домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов'язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння і користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст. ст. 364, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України умова не є обов'язковою.

Враховуючи наведене та беручи до уваги усталений порядок користування частинами комплексу нежитлових будівель суд дійшов переконання, що дані частини повинні бути їм виділені в натурі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 364, 367 ЦК України, ст.ст. 10,11, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі, - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м.Очаків, вул. Будівельників, 8/2, що належить ОСОБА_1 в розмірі 32/100 частки.

Виділити у власність ОСОБА_1 у комплексі нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м.Очаків, вул. Будівельників, 8/2 приміщення РБУ "Е-2", загальною площею 138,3 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя