Номер провадження: 22-ц/785/3224/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3.ОСОБА_4

За участю секретаря Бахірко А.Г.,,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеса від 01.02.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_7,

-про визнання угоди дійсною та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

19.09.2016 року ОСОБА_8 звернувся до суду із вищезазначеними позовними вимогами які в ході розгляду справи уточнив та просив суд :

-визнати дійсною угоду про намір укласти правочин від 26.11.2014 року з додатковими угодами від 29.03.2015 року, від 22.05.2015 року, від 28.07.2015 року від 30.09.2015 року, 30.10.2015 року, від 01.03.2016 року, від 01.07.2016 року;

-стягнути з ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 48 000 доларів США у гривневому еквіваленті відповідно до діючого офіційного курсу НБУ на день ухвалення рішення;

-стягнути з ОСОБА_5 штраф за угодою про намір здійснити правочин у розмірі 10 відсотків від загальної суми вартості житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 80, а саме 48 000 доларів США у гривневому еквіваленті відповідно до діючого офіційного курсу НБУ на час подання заяви, що складає 1 278 720,00 грн.;

-стягнути судовий збір.

Вимоги обгрунтовує тим, що 24.11.2014 року сторони уклали угоду про намір укласти правочин договору купівлі-продажу нерухомого майна. До вказаної угоди в подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди. Предметом угоди є домовленість щодо відчуження житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 80, у строк до 01.09.2016 року за котру ним сплачено 48 000 доларів США в якості авансу. У вказаний період з вини відповідача взяті на себе зобов'язання ним не виконані у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом та стягнути сплачену суму авансу в розмірі та штраф,який передбачений угодою сторін п.3.7.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.02.2017 року позовні вимоги ОСОБА_6, задоволено. Визнано угоду про намір укласти правочин від 26.11.2014 року з додатковими угодами від 29.03.2015 року, 22.05.2015 року, 28.07.2015 року, 30.09.2015 року, 30.10.2015 року, 01.03.2016 року, 01.07.2016 року, - дійсною. Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, РНОКПП 282701733, грошові кошти, які були передані за угодою про намір здійснити правочин від 26.11.2014 року з додатковими угодами від 29.03.2015 року, 22.05.2015 року, 28.07.2015 року, 30.09.2015 року, 30.10.2015 року, 01.03.2016 року, 01.07.2016 року у розмірі 48 000,00 дол. США /сорок вісім тисяч доларів США 00 центів/, що еквівалентно на день ухвалення рішення становить 1 299 840 грн. /один мільйон двісті девяносто дев'ять тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок/.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, РНОКПП 282701733, штраф за угодою про намір здійснити правочин від 26.11.2014 року з додатковими угодами від 29.03.2015 року, 22.05.2015 року, 28.07.2015 року, 30.09.2015 року, 30.10.2015 року, 01.03.2016 року, 01.07.2016 року у розмірі 48 000,00 дол. США /сорок вісім тисяч доларів США 00 центів/, що еквівалентно на день ухвалення рішення становить 1 299 840 грн. /один мільйон двісті девяносто дев'ять тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок/.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, РНОКПП 282701733, судовий збір у розмірі 6890,00 грн. /шість тисяч вісімсот девяносто гривень 00 копійок/.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового,про відмову в задоволенні позову,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що суд не залучив до участі в якості співвідповідача ОСОБА_7,котра отримала ? суми авансу.; угода не укладена з вини позивача, а тому залишається у продавця.

В судове засідання 3-я особа- Шурдук С.А. в судове засідання не зявилась,про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,вислухавши пояснення сторін,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких міркувань.

Визнаючи угоду про намір укласти правочин від 26.11.2014 року з додатковими угодами від 29.03.2015 року, 22.05.2015 року, 28.07.2015 року, 30.09.2015 року, 30.10.2015 року, 01.03.2016 року, 01.07.2016 року дійсною, районний суд не навів правових обґрунтувань та норму матеріального права відповідно до якого він дійшов зазначеного висновку.

Стягуючи еквівалент суми 48 000 доларів США,районний суд виходив з вимог сит.570 ЦК України з посиланням на те, що зазначена сума є авансом, котра підлягає поверненню особі,яка їх сплатила .При цьому районний суд зазначив правову позицію ВСУ у справі за № 6-176цс12 від 13.02.2013 року.

Стягуючи штраф у розмірі 10% вартості обєкту нерухомості,районний суд виходив з п.3.6 угоди про намір від 26.11.2014 року.

Судова колегія не погоджується з судженням районного суду в частині задоволення позовних вимог про визнання дійсної угоди про намір укласти правочин від 26.11.2014 року з додатковими угодами від 29.03.2015 року, 22.05.2015 року, 28.07.2015 року, 30.09.2015 року, 30.10.2015 року, 01.03.2016 року, 01.07.2016 року та стягнення штрафу в сумі 1 299 840 грн. з посиланням на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона( боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони( кредитора) певну дію(передати майно,виконати роботу,надати послугу,сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії,а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав встановлених ст.11 ЦК України( ч.2 ст.509 ЦК України) Однією з встановлених ч.2 ст.11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обовязків є,зокрема,договори.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін,спрямованих на встановлення,зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

У відповідності до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір,сторони якого зобовязуються протягом певного строку( у певний термін) укласти договір в майбутньому( основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Договором про угоду сторін з продажу обєкта нерухомого майна від 26 листопада 2014 року визначено істотні умови основного договору: обєкт нерухомості, що має бути відчуженим; ціна основного договору сума коштів, за яку має бути продана квартира; валюта виконання грошового зобовязання; строк укладення основного договору до 01.04.2015 року .; умови забезпечення виконання цього договору та відповідальність за його невиконання, а також зобовязання сторін укласти в обумовлений строк основний договір на умовах, встановлених цим договором.

Таким чином,судова колегія приходить до висновку, що угода про намір укласти угоду між сторонами від 26 листопада 2017 року є попереднім договором купівлі-продажу обєктів нерухомості.

Нікчемним правочином є правочин, вчинення якого не породжує передбачених законом правових наслідків у зв?язку із протиправністю або іншими недоліками юридичного характеру. Нікчемний правочин є недійсним незалежно від визнання його таким і від бажання сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Недотримання вимог закону щодо нотаріальної форми правочину тягне за собою його нікчемність за винятком випадків, передбачених законом.

Необхідною умовою укладення деяких договорів є їх державна реєстрація. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такій реєстрації, зокрема, підлягають договори купівлі-продажу нерухомого майна (ст. 657 ЦК України

Ураховуючи, що сторони на порушення вимог ч. 1 ст. 635 ЦК не дотримали нотаріальної форми посвідчення договору, встановленої ст. 657 цього Кодексу для основного договору, районний суд помилково визнав його дійсним , оскільки за правилом ч. 1 ст. 220 ЦК недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору робить такий договір нікчемним, а відтак він не породжує передбачених законом правових наслідків, зокрема і стягнення штрафу в розмірі 10 відсотків від вартості нерухомості передбаченого п.3.5. угоди.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив факт отримання від позивача 48 000 доларів США, що підтверджено і письмовим доказом .( а.с.8).

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку та частин земельних ділянок.

Оскільки договори купівлі-продажу будинку й частині земельних ділянок, які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між сторонами у справі укладені не були, а сторони лише домовилися укласти такі договори в майбутньому, передана ОСОБА_6 відповідачу грошова сума в розмірі 48 000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу, тому висновок районного суду щодо стягнення суми авансу відповідає вимогам закону.

Посилання в апеляційній скарзі на отримання ОСОБА_7 з зазначеної суми 24 000 долари США не є правовою підставою для відмови в заявлених вимогах або зменшення авансового платежу, за відсутності павовідносин, оскільки остання не була стороною договору від 26.11.2014 року.

За таких обставин, районний суд дійшов помилкового висновку щодо визнання угоди дійсною та стягнення штрафних санкцій, що є порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому в силу ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України в цій частиені рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового.

З врахуванням вимог ст.88 ЦПК України судова колегія повертає сторонам сплачені судові витрати пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.88,28,303,309,316,317,319 ЦПК України,судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеса від 01.02.2017 року скасувати з ухваленням нового.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_7, про визнання угоди дійсною та стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 , РНОКПП 282701733 суму авансового платежу в розмірі-1 299 840 грн.

В решті позову-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП на користь ОСОБА_6 РНОКПП 282701733 понесені судові витрати 4 685 грн.20 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 РНОКПП 282701733 на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 понесені судові витрати- 2 425 грн.28 коп.

Рішення набирає законної сили негайно та підлягає оскарженню в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - А.І.Дрішлюк

ОСОБА_9