Справа № 487/84/17
Провадження № 2/487/722/17
УХВАЛА

13.01.2017 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія" "Авто лайф" про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів та захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ "Лізингова компанія" "Авто лайф" про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів та захист прав споживачів.

Зазначену позовну заяву вважаю за необхідне залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам, викладеним у ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До позовної заяви позивачем не надано документ про сплату судового збору, посилаючись на звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння, підстави для звільнення та пільги щодо сплати судового збору є Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено коло позивачів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Однак, вказаною статтею не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання до суду заяв, пов'язаних з порушенням їх прав.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Оскільки спеціальним законом не передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору за подання до суду заяв, пов'язаних з порушенням їх прав, то саме норми цього закону підлягають застосуванню при поданні споживачами позовів, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції, яка діяла на момент подання заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

В п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізірованного суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування судами законодаства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року зазначено, що у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VIпідлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад,зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона об'єднує декілька самостійні вимоги як майнового, так і немайнового характеру, які пов'язані між собою.

За таких обставин вважаю необхідним застосувати вимоги ч.1 ст.121 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст.121 ЦПК України, ст.ст. 4, 5 Закону України "Про судовий збір" суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія" "Авто лайф" про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів та захист прав споживачів залиши без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 виправити недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі, в термін, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, та роз'яснити, що в разі неусунення недоліків в зазначений термін, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Карташева