Номер провадження: 22-ц/785/3717/17
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1997 року.

Від шлюбу мають неповнолітню дочку. В 2013 році позивач звертався до суду з позовом про його розірвання, однак судом був наданий строк для примирення, після позов залишений без розгляду.

Проте, примирення між сторонами неможливе та суперечить інтересам позивача, оскільки відсутнє повне розуміння та кардинальний різновид у зорах, принципах сімейного та соціального життя.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2. , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 18 липня 1997 року, актовий запис № 686, що мають неповнолітню дочку - розірвано.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2016 року виключивши з мотивувальної частини рішення встановлення таких фактів, які суд вважав доведеними, як «в сімї склалися ненормальні стосунки, з 2008 року шлюбні стосунки не підтримуємо, а з 01 травня 2015 року спільне господарство не ведемо, проживаємо окремо».

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Відповідно до п.1,3 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку, проте у мотивувальній частині помилково послався як на встановлений факт, що в сімї склалися ненормальні стосунки, з 2008 року шлюбні стосунки сторони не підтримують, з 01 травня 2015 року спільне господарство не ведуть, проживають окремо.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1997 року, про що свідчить актовий запис № 686 зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОМУЮ. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

05 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишений без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2016 року зазначена ухвала скасована, а справа направлена до того ж суду для продовження розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Як вбачається із наданих суду документів, позивач раніше також звертався до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 10.10.2013 року за його заявою подружжю наданий строк для примирення шість місяців (справа № 1522/18081/13-ц).

В ході судового розгляду справи ОСОБА_3 пояснив, що в 2013 році за його заявою позов був залишений без розгляду, однак примирення між сторонами до теперішнього часу не досягнуто. Реальних спроб для подальшого сумісного життя та збереження сім'ї ніхто з подружжя не робив.

Позивач наполягав на розірванні шлюбу та зазначив, що до теперішнього часу сторони по справі не досягли примирення, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, проте свою позицію належними доказами не довів.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При таких обставинах, суд правильно вважав, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Суд правильно дійшов висновку про необхідність задоволення позову, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а більш того в подружніх відносинах.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, проте в мотивувальній частині помилково визнав факт, що між сторонами є ненормальні стосунки, з 2008 року шлюбні стосунки сторони не підтримують, з 01 травня 2015 року спільне господарство не ведуть, проживають окремо, що є підставою для скасування в мотивувальній частині зазначеного висновку суду. В решті рішення є обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст.313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2016 року - змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення висновок суду, що в сім`ї склалися ненормальні стосунки, з 2008 року шлюбні стосунки сторони не підтримують, з 01 травня 2015 року спільне господарство не ведуть, проживають окремо.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік