Рішення

Іменем України

Справа № 712/4219/17

Провадження № 2/712/1387/17

26 червня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевській О.М.

при секретарях Вдовенко О.В., Тимошенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про поновлення на роботі, визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до наказу директора ОСОБА_2 міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» № 76-п від 16.09.2016 року на виконання рішення Апеляційного суду Черкаської області від 14.09.2016р. був поновлений на посаді начальника енергоінспекції ОСОБА_2 міського РЕМ з 29.12.2015 року та направлений до КНП «Перша Черкаська міська поліклініка» для проходження періодичного медичного огляду та встановлення придатності виконувати роботи в умовах дії небезпечних виробничих факторів у звязку з поновленням на роботі. Позивачем 21.09.2016 року було пройдено періодичний медичний огляд в Центральній районній лікарні Олександрівського району Кіровоградської області та отримано висновок медичної комісії про придатність до роботи. В період з 22.09.2016 року по 26.12.2016 року ОСОБА_1 працював, і в роботодавця не виникало жодних сумнівів щодо висновку медичної комісії від 21.09.2016 року. Наказом від 26.12.2016 р. № 309 про проходження позачергового медичного огляду позивача повторно направлено на позачерговий медичний огляд в КНП «Перша Черкаська міська поліклініка». Ознайомлюючись з наказом ОСОБА_1 зазначив, що він не погоджується з проходженням позачергового медичного огляду, оскільки є висновок медичної комісії від 21.09.2016 року. Наказом № 312 від 26.12.2016 року ОСОБА_1 був відсторонений від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП, у звязку з ухиленням від обовязкового медичного огляду, вказаний наказ оскаржений в іншій справі. Пізніше, наказом від 10.01.2017 року № 4 ОСОБА_1 в черговий раз безпідставно був направлений на медичний огляд, яким встановлено дату проходження позачергового медичного огляду - 12-13 січня 2017 року. А вже 11.01.2017 року наказом № 5 на ОСОБА_1 В.1. було накладено дисциплінарне стягнення, даний наказ був оголошений позивачу, проте копію цього наказу він так і не отримав в установленому законом порядку. 07.02.2017р. року наказом № 38 на ОСОБА_1 знову було накладено дисциплінарне стягнення. 01.03.2017р. позивач був звільнений з роботи за п.3 ст.41 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором. Позивач, вважає, що вказане відсторонення та накладенні дисциплінарні стягнення є безпідставними, оскільки, висновок медичної комісії від 21.09.2016 року у роботодавця є, а тому закониих для направлення на позачерговий медичний оглдяд не має. В зв"язку з цим просить визнати незаконним та скасувати накази, видані директором ОСОБА_2 міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго»: № 5 від 11.01.2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» та № 38 від 07.02.2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», поновити ОСОБА_1 з 02.03.2017р. на роботі на посаді начальника енергоінспекцїї ОСОБА_2 міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго", стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., а також

В судовому засіданні позивач та його представник, адвокат ОСОБА_3 позов підтримали, просили його задоволити. Пояснили, що після поновлення на роботі позивач на вимогу роботодавця пройшов періодичний медичний огляд у незалежному медзакладі для уникнення упередженого ставлення до нього у закладі, куди був направлений на медогляд відповідачем, з огляду на попередній трудовий спір між сторонами. Висновком медичної комісії від 21.09.2016р. у встановленому законом порядку була підтверджена його придатність за станом здоровя працювати на посаді начальника енергоінспекції на строк до 21.09.2017р., а тому відмова у незаконних вимогах роботодавця у грудні 2016, січні та лютому 2017 року пройти позачерговий медогляд не може вважатись невиконанням працівником без поважних причин обов"язків, покладених на нього трудовим договором, фактично вказані вимоги полягали у штучному створенні роботодавцем підстав для звільнення позивача з роботи.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, вказали, що після поновлення позивача 16.09.2016р. останній згідно вимог законодавства про охорону праці був направлений на періодичний медогляд, оскільки роботодавцю стало відомо про встановлення йому у 2015 році інвалідності ІІ групи, в звязку з чим виникли сумніви у придатності позивача займаній посаді за станом здоровя. Направлення на медогляд було видане позивачу у КНП «Перша Черкаська міська поліклініка», оскільки з даним закладом відповідач уклав договір про надання медичних послуг на виконання Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоровя України 21.05.2007 N 246. Оскільки позивач пройшов медогляд у Олександрівській ЦРЛ, відповідачем направлено запит до адміністрації вказаного закладу щодо врахування даних про інвалідність позивача при проходженні медогляду та на вказаний запит головний лікар Олександрівської ЦРЛ відкликав висновок медогляду з мотивів приховання позивачем при проходженні медогляду встановлення йому інвалідності, тому позивач 26.12.2016р., 10.01.2017р., 07.02.2017р. був направлений на позачерговий медогляд, від проходження якого ухилився без поважних причин, чим порушив трудову дисципліну, тому притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення відбулись без порушення законодавства, за попередньою згодою профкому. Просили відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №115-к від 05.03.2003р. ОСОБА_1 прийнято на посаду інспектора в енергозбутову службу ОСОБА_2 міський район електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго», що підтверджується записом в трудовій книжці серії УКР №0113659.

Наказом від 10.04.2014р. №59-п позивач був переведений на посаду начальника енергоінспекції ОСОБА_2 міського РЕМ ПАТ "Черкасиобленерго".

Позивач визнаний інвалідом ІІ групи загального захворювання безстроково, що підтверджується пенсійним посвідченням серія ААІ №000399 від 30 червня 2015 року

Наказом від 28.12.2015р. №166-п ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади згідно п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов"язків, покладених на нього трудовим договором.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 14.09.2016р. ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника енергоінспекції ОСОБА_2 міського РЕМ ПАТ "Черкасиобленерго" з 28.12.2015р., стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 52160,40 грн. та 5000 грн. моральної шкоди на підставі довідки про середню заробітну плату від 02 вересня 2016 року за №121 про розмір його середньоденного заробітку за два останні повні місяці роботи перед звільненням 289,78 грн., а середньомісячний -6375,19 грн.

Згідно пояснень представників відповідача, директор ОСОБА_2 міського РЕМ за дорученням керівника ПАТ «Черкасиобленерго» був уповноважений приймати та звільняти працівників вказаної юридичної особи.

Відповідно до наказу ОСОБА_2 міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» № 76-п від 16.09.2016 року на виконання рішення Апеляційного суду Черкаської області від 14.09.2016р. про поновлення на роботі, позивача ОСОБА_1 було поновлено на посаді начальника енергоінспекції ОСОБА_2 міського РЕМ з 29.12.2015 року та направлено до КНП «Перша Черкаська міська поліклініка» для проходження періодичного медичного огляду та встановлення придатності виконувати роботи в умовах дії небезпечних виробничих факторів у звязку з поновленням на роботі у відповідності до ОСОБА_4 визначених категорій осіб, які підлягають попереднім (періодичним) медичним оглядам по ОСОБА_2 міському району електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» від 14.12.2015 р. та Договору № 3/12 про надання медичних послуг від 05.01.2016 р. укладеного КНП «Перша Черкаська міська поліклініка» у звязку з поновленням на роботі та встановлено ОСОБА_1 дату проходження періодичного медичного огляду 16 вересня 2016р.

16.09.2016 року менеджер з персоналу видала позивачу направлення на періодичний медичний огляд працівника, відповідно до додатку 3 до пункту 2.4 Порядку проведення медичних оглядів працівниками певних категорій затвердженого наказом МОЗ України № 246 від 21.05.2007 року.21.09.2016 року позивачем було пройдено періодичний медичний огляд в Центральній районній лікарні Олександрівського району Кіровоградської області, та отримано висновок медичної комісії про придатність до роботи. 22.09.2016р. позивач скерував на ім"я директора підприємства доповідну щодо проходження медичного огляду відповідно до наказу №76-п від 16.09.2016р. Пізніше по усній вказівці заступника директора ОСОБА_2 РЕМ ОСОБА_5 ОСОБА_1 надав на його імя пояснюючу записку щодо проходження медичного огляду відповідно до наказу № 76-п від 16.09.2016 року, до якої додав оригінал висновку медичної комісії та доповідну.

31.10.2016р. на запит директора ОСОБА_2 міського РЕМ надійшов лист головного лікаря Олександрівського ЦРЛ ОСОБА_4 про те, що позивач при проходженні медогляду приховав факт встановлення йому ІІ групи інвалідності та не надавав медичну амбулаторну картку, в зв'язку з чим адміністрація Олександрівської ЦРЛ відкликає висновок про стан здоров'я ОСОБА_1

Наказом від 26.12.2016 р. № 309 про проходження позачергового медичного огляду позивача ОСОБА_1 направлено на позачерговий медичний огляд, а саме в КНП «Перша Черкаська міська поліклініка». Ознайомлюючись з наказом ОСОБА_1 зазначив, що він не погоджується з проходженням позачергового медичного огляду, оскільки є висновок медичної комісії від 21.09.2016 року.

Наказом № 312 від 26.12.2016 року ОСОБА_1 був відсторонений від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП, у звязку з ухиленням від обовязкового медичного огляду. Вказаний наказ позивачем оскаржено у самостійному провадженні.

Наказом від 10.01.2017 року № 4 про проходження позачергового медичного огляду позивача ОСОБА_1 повторно направлено на позачерговий медичний огляд, а саме в КНП «Перша Черкаська міська поліклініка» та встановлено дату проходження огляду - 12-13 січня 2017року. У разі відмови або ухилення від проходження в КНП «Перша Черкаська міська поліклініка» позачергового медичного огляду згідно ст.17 Закону України "Про охорону праці" та п.3.9 "Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій" відсторонити ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати та притягнути до дисциплінарної відповідальності згідно ст.46, 149 КЗпП України.

03 лютого 2017р. ОСОБА_1 надав на імя директора ЧмРЕМ ОСОБА_6 пояснюючу записку, в якій вказав, що не згідний з наказом №4 від 10.01.2017р., так як він утискує його права громадянина України, періодичний медогляд був пройдений позивачем 21 вересня 2016р., за результатами якого його визнано придатним до роботи на посаді начальника енергоінспекції.

Наказом № 5 від 11.01.2017р. на ОСОБА_1 В.1. було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, а саме - п.3.2.31, 3.2.32, 3.3.5, 3.3.7 посадової інструкції , затвердженої 03.02.2015р., невиконання наказу від 26.12.2017р. про направлення на позачерговий медогляд. У поясненні від 27.12.2016р. позивач зазначив, що не погоджується з проходженням позачергового медогляду, чим ущемляються його права, оскільки йому наданий висновок комісії від 21.09.2016р.

07.02.2017р. наказом № 37 позивача направлено на позачерговий медичний огляд до КНП «Перша Черкаська міська поліклініка» з 08 по 09 лютого 2017р. У поясненні від 03.02.2017р. позивач зазначив, що не погоджується з проходженням позачергового медогляду, чим ущемляються його права, оскільки йому наданий висновок комісії від 21.09.2016р.

07.02.2017р. наказом № 38 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, а саме - п.3.2.31, 3.2.32, 3.3.5, 3.3.7 посадової інструкції , затвердженої 03.02.2015р., невиконання наказу від 10.01.2017р. про направлення на позачерговий медогляд.

Наказом № 55 від 27.02.2017р. у звязку з перебуванням позивача на лікарняному з 09.02.2017р. по 24.02.2017р. позивача направлено на позачерговий медичний огляд до КНП «Перша Черкаська міська поліклініка» 27-28 лютого 2017 року.

У поясненні від 28.02.2017р. позивач зазначив, що не погоджується з проходженням позачергового медогляду, чим ущемляються його права, оскільки йому наданий висновок комісії від 21.09.2016р.

Наказом № 2-п/тз від 01.03.2017 року ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором. Підстава невиконаня розпоряджень керівника, недотримання вимог про охорону праці, неналежне виконання посадових обовязків, порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, з урахуванням раніше застосованих дисциплінарних стягнень (накази № 5 від 11.01.2017р., № 38 від 07.02.2017), рішення цехового комітету про згоду на звільнення.

У відповідності з роз'ясненнями в п. 22;23 Постанови №9 від 06 листопада 1992 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 і п.1 ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(-1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до ст.147 КЗпП Україниза порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно зіст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обовязків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обовязків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. За результатами періодичних медичних оглядів у разі потреби роботодавець повинен забезпечити проведення відповідних оздоровчих заходів. Медичні огляди проводяться відповідними закладами охорони здоров'я, працівники яких несуть відповідальність згідно із законодавством за відповідність медичного висновку фактичному стану здоров'я працівника. Порядок проведення медичних оглядів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Роботодавець має право в установленому законом порядку притягнути працівника, який ухиляється від проходження обов'язкового медичного огляду, до дисциплінарної відповідальності, а також зобов'язаний відсторонити його від роботи без збереження заробітної плати.

Роботодавець зобов'язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров'я пов'язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров'я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов'язки. За час проходження медичного огляду за працівниками зберігаються місце роботи (посада) і середній заробіток.

Згідно з п.1.1 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом МОЗ України 21.05.2007 N 246, вказаний порядок розроблений на виконання статті 17 Закону України "Про охорону праці", визначає процедуру проведення попереднього (під час прийняття на роботу) та періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників.

Згідно з п.2.8 Порядку проведення попереднього (періодичних) медичного огляду

здійснюється комісією з проведення медичних оглядів закладів охорони здоров'я. Питання придатності до роботи в кожному окремому випадку вирішується індивідуально з урахуванням особливостей функціонального стану організму (характеру, ступеня прояву патологічного процесу, наявності хронічних захворювань), умов праці та результатів додаткових методів обстеження. Кожен лікар, який бере участь в обстеженні пацієнта, дає висновок щодо стану здоров'я працівника, підтверджує його особистим підписом та особистою печаткою, бере участь в остаточному обговоренні придатності обстежуваної особи до роботи в обраній професії та в разі необхідності визначає лікувально-оздоровчі заходи. ( п.2.15 Порядку).

Контроль за організацією проведення попередніх та періодичних медоглядів покладається на заклади державної санепідслужби, за якістю проведення медоглядів - на органи охорони здоров'я та спеціалізовані заклади охорони здоров'я, які мають

право встановлювати діагноз щодо професійних захворювань. Результати медичного огляду можуть бути оскаржені роботодавцем або громадянином у закладах охорони здоров'я вищого

рівня або в судовому порядку (п.п.2.22, 2.27 Порядку).

Судом встановлено, що відповідно до результатів періодичного медичного огляду працівників підприємства від 21 вересня 2016 року зроблено висновок про те, що позивач є придатним до роботи на посаді начальника енергоінспекції. Медична довідка про проходження медичного огляду від 21.06.2016р. дійсна до 21.07.2017р. (а.с.32).

Вказаний результата медогляду роботодавцем не оскаржувався до вищестоящого органу охорони здоров'я або до суду згідно п.2.27 Положення проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом МОЗ від 21.05.2007 N 246., а тому відсутні підстави для висновку про втрату чинності за встановленою законодавством правовою процедурою висновку медогляду від 21 вересня 20 на момент направлення позивача на позачерговий медогляд наказами від 26.12.2016р., 10.01.2017р., 07.02.2017р., чим спростовано ухилення позивача від проходження обов'язкового медичного огляду.

Лист головного лікаря Олександрівської ЦРЛ про відкликання висновку медогляду не передбачений згідно з Положенням проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженим наказом Міністерства охорони здоровя України 21.05.2007 N 246., підставою для втрати чинності висновку комісії про результати медичного огляду.

Що стосується посилання у листі головного лікаря від 31.10.2016р. про неповідомлення позивачем при проходженні медогляду встановлення інвалідності, тільки голова та члени медичної комісії можуть стверджувати про повідомлені в ході медогляду позивачем відомості та надані документи.

До того ж, як вбачається з п.п. 2.22,2.27 вказаного Положення, контроль за якістю медичних оглядів покладається не на адміністрацію ЦРЛ, а на заклад охорони здоровя вищого рівня або суд, Крім того, висновок комісійного медогляду від 21.09.2017р. підписаний головою комісії ОСОБА_7, отже не видавався особисто головним лікарем ОСОБА_4, тому відкликання вказаного колегіального, комісійного документа за одноосібною ініціативою керівника ЦРЛ не може вважатись повноважним.

Посилання представників відповідача на те, що згідно чинного законодавства позивач не мав права проходити медичний огляд в іншому медичному закладі, крім КНП «Перша Черкаська міська поліклініка», куди був направлений роботодавцем, суд вважає такими, що не обґрунтовують заперечення проти позову, оскільки суперечать Положенню проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженому наказом МОЗ України 21.05.2007 N 246, прийнятому на виконання статті 17 Закону України «Про охорону праці», зокрема пунктом 2.1 вказаного Положення передбачено, що попередній (періодичні) медичний огляд працівників проводиться акредитованими державою закладами охорони здоровя. Вказаним положенням на роботодавця покладається обовязок за рахунок власних коштів забезпечити організацію проведення медичних оглядів шляхом укладення договору про надання медичних послуг. Водночас не передбачено обмежень у проходженні працівником медичного огляду виключно у визначеному роботодавцем медичного закладі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або законом. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Доводи представників відповідачів про те, що через встановлення позивачу інвалідності у роботодавця виник сумнів у придатності позивача займаній посаді за станом здоровя, суд вважає таким, що не обґрунтовують, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення інваліда на іншу роботу без його згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров'я перешкоджає виконанню професійних обов'язків, загрожує здоров'ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров'я інвалідів.

Згідно висновку МСЕК від 25.03.2015р. конкретні обмеженні у працепристосуванні позивачу не застережені. За результатами періодичного медичного огляду від 21 вересня 2016 року зроблено висновок про придатність позивача до роботи на посаді начальника енергоінспекції на строк до 21 вересня 2017 року та у передбаченому Положенням проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженим наказом Міністерства охорони здоровя України 21.05.2007 N 246вказаний висновок не спростований.

Таким чином, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та його звільнення стало невиконання повторюваних вимог роботодавця про проходження позачергового медичного огляду, які не ґрунтувались на передбаченому законом порядку направлення працівника на позачерговий медчний огляд, установленому Положенням проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженим наказом Міністерства охорони здоровя України 21.05.2007 N 246, статтею 17 Закону «Про охорону праці», а тому їх невиконання не може вважатись протиправним та містити ознаки дисциплінарного проступку.

Сам по собі сумнів роботодавця у придатності позивача до роботи при наявності не скасованого у законному порядку комісійного висновку періодичного медичного огляду про придатність до роботи на відповідній посаді та відсутності висновку медико-соціальної експертизи про перешкоджання виконанню професійних обов'язків стану здоров'я працівника, на думку суду, не може вважатись виправданим та таким, що ґрунтується на законі приводом для направлення позивача на позачерговий медичний огляд із застосуванням дисциплінарної відповідальності за невиконання вказаної вимоги, оскільки по суті стосується порушення визначених Законом «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» гарантій для визнаних інвалідами осіб реалізовувати на рівні з усіма іншими громадянами соціальні та економічні права, в тому числі право на працю, та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями.

Крім того, видачі наказу від 11.01.2017р. про оголошення догани за ухилення від медогляду згідно з наказу від 26.12.2017р., передувало прийняття наказу від 10.01.2017р., яким дата медогляду була визначена 12-13 січня 2017 року і цей строк не сплинув на момент прийняття оспорюваного наказу 11.01.2017р.

Аналогічна ситуація мала місце при видачі наказу № 38 від 07.02.2017р. про оголошення догани за ухилення від медогляду згідно з наказу від 10.01.2017р., оскільки раніше прийнятим наказом № 37 від 07.02.2017р. дата медогляду була визначена 08-09 лютого 2017 року і цей строк не сплинув на момент прийняття оспорюваного наказу № 38 від 07.02.2017р.

Таким чином, в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача про відсутність в його діях протиправності у невиконанні вимоги роботодавця про проходження позачергового медичного огляду наказами від 26.12.2016р., 10.01.2017р., 07.02.2017р., до закінчення терміну висновку медичної комісії Олександрівської ЦРЛ Кіровоградської області 21.09.2017р., а тому притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення за п.3 ст.40 КзПП України відбулось з порушенням трудового законодавства, тому підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання незаконними та скасування накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності №5 від 11 січня 2017 року та №38 від 07.02.2017р.

Враховуючи, що позивач звільнений незаконно, він підлягає поновленню на роботі на посаді начальника енергоінспекції ОСОБА_2 міського РЕМ ПАТ "Черкасиобленерго" з часу звільнення, з 02 березня 2017 року.

При цьому з відповідача ОСОБА_2 міського РЕМ ПАТ "Черкасиобленерго" на користь позивача у відповідності з вимогами ч.2 ст.235 КЗпП України слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, тобто за період з часу звільнення позивача по дату поновлення його на роботі.

За роз"ясненнями в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії.

Згідно п.2 зазначеного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

За п.8 цього ж Порядку обчислення середньої заробітної плати, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з наданої відповідачем довідки про середню заробітну плату від 20.06.2017р. № 4894 середньоденний заробіток ОСОБА_1 за два останні повні місяці роботи перед звільненням становить 230,95 грн., а середньомісячний - 7030 грн. Враховуючи це, і застосовуючи вищевказаний порядок підрахунку, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення за період вимушеного прогулу з 02.03.2016р. по 26.06.2017р. ( 3 міс. 16 роб.дні) кошти в сумі 3*7030 + 16*230,95 = 24785,20 грн.

Відповідно до ст.237-1 КзпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Внаслідок звільнення без законних підстав та з порушенням передбаченого законом порядку вивільнення позивачу були завдано моральної шкоди внаслідок нервових переживань через порушення порушення нормальних життєвих звязків внаслідок обмеження у реалізації права на працю та вимушеною необхідністю докладати додаткових зусиль для відновлення порушенного трудового права, тому суд з урахуванням принципів доцільності та справедливості, вважає за необхідне задоволити позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди частково в сумі 3000 грн.

При подачі позову даної категорії позивач був звільнений від оплати судового збору, тому відповідно до ст.88 ЦПК України оплата судового збору покладається на відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.235 КЗпП України, ст.367 ЦПК України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 11, 57,60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора ОСОБА_2 міського РЕМ ПАТ "Черкасиобленерго" № 5 від 11.01.2017 року "Про накладення дисциплінарного стягнення".

Визнати незаконним та скасувати наказ директора ОСОБА_2 міського РЕМ ПАТ "Черкасиобленерго" № 38 від 07.02.2017 року "Про накладення дисциплінарного стягнення".

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника енергоінспекції ОСОБА_2 міського РЕМ ПАТ "Черкасиобленерго" з 02 березня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 міського РЕМ Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 24785,20 грн., моральну шкоду 3000 грн., всього стягнути 27 785,20 грн.

Стягнути з ПАТ "Черкасиобленерго" в дохід держави судовий збір в сумі 1600 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області в 10-денний строк з моменту проголошення.

Головуючий: