АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/243/2017 р. Головуючий в І інстанції Дорошинська В.Е.
Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року січня місяця 11 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
за участю секретаряПрушинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі ПАТ «Марфін Банк», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 344 762,92 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.

Також Банк подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме складські приміщення, розташовані за адресою АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_5 в межах ціни позову - 344 762,92 грн., до ухвалення рішення суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2016 року заяву ПАТ «Марфін Банк» про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали на неї апеляційну скаргу, в якій посилаються на порушення судом норм процесуального права та просять ухвалу суду скасувати. В обґрунтування скарги апелянти послались на те, що кредитний договір, за яким Банк намагається стягнути заборгованість, забезпечений іпотечним майном, яке в повній мірі забезпечує виконання кредитних зобов'язань.

Відповідно до письмового заперечення, наданого до суду представником ПАТ «Марфін Банк», останній вважає, що подана відповідачами апеляційна скарга є необґрунтованою, внаслідок чого не підлягає задоволенню, а тому просить відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має намір в судовому порядку стягнути заборгованість за кредитним договором, відповідно невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є передчасним.

Згідно з ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №01316/RX від 09.06.2008 р. Загальна сума заборгованості складає 344 762, 92 грн. (а.с.8-9).

В судовому засіданні представником ПАТ «Марфін Банк» було надано копію іпотечного договору, укладеного 10.06.2008 року між ОСОБА_5 та Банком в забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором.

Відповідно до умов даного іпотечного договору, предметом іпотеки є приміщення загальною площею 82,6 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, та належать на праві власності ОСОБА_5

З п.13 іпотечного договору вбачається, що сторони визначились із вартістю предмета іпотеки, який складає 693 836 грн.

Тобто, вартість майна, що перебуває в іпотеці у Банка перевищує заборгованість по кредиту вдвічі, при цьому суд першої інстанції не врахував вищезазначене та наклав арешт своєю ухвалою від 24.11.2016 р. на інше нерухоме майно боржника.

Також, в матеріалах справи відсутні докази про те, що неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову, не зазначив, яким чином не прийняття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не навів жодних обставин та не послався на докази, які б обґрунтовували припущення щодо необхідності вжиття заходів по забезпеченню позову.

Не прийнятними є також посилання представника позивача під час апеляційного перегляду ухвали суду на заяву про збільшення позовних вимог, в якій зокрема зазначено, що станом на 10.01.2017 р. в зв'язку з невиконанням відповідачами зобов'язання за кредитним договором виникла заборгованість в сумі 1 595 439,17 грн., яка значно перевищує суму іпотечного майна, оскільки надана заява була подана до суду першої інстанції після винесення ним ухвали про забезпечення позову.

Тим більш, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції, на підставі п. 2 ст. 312 ЦПК України, скасувати та в задоволенні заяви ПАТ «Марфін Банк» про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2016 року скасувати і постановити нову.

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді підпис Л.П. Воронцова

підпис П.Я. Ігнатенко

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 13 січня 2017 року

Ухвала набрала законної сили 11 січня 2017 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання О.В. Прушинська