ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/2919/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"20" січня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю

позивача не з'явився;

відповідача не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі по тексту - позивач, ПАТ «СК «УСГ») звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1.) про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 січня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2.) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №28-2107-14-00011 (далі по тексту - договір), предметом якого є страхування транспортного засобу Renault, д.н. НОМЕР_1.

22 вересня 2014 року водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Опель, д.н. НОМЕР_2, здійснив зіткнення з автомобілем Renault, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, в результаті було пошкоджено автомобіль Renault, а його власнику був нанесений матеріальний збиток.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаного ДТП, а ПрАТ «СК «УСГ» здійснено страхове відшкодування, відтак, на думку позивача, саме до нього перейшло право зворотної вимоги до винної особи. У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у вигляді залишкової різниці завданих матеріальних збитків між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 12 982,40 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак його представник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до стст. 169 ч. 4, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 січня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №28-2107-14-00011, предметом якого є страхування транспортного засобу Renault, д.н. НОМЕР_1.

22 вересня 2014 року водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Опель, д.н. НОМЕР_2, здійснив зіткнення з автомобілем Renault, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, в результаті було пошкоджено автомобіль Renault, а його власнику був нанесений матеріальний збиток.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «УОСК» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3431152.

Вказана подія була визнана позивачем страховим випадком, що підтверджується страховим актом №ПССКА-4112. Позивачем на підставі умов договору страхування та звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, визначено розмір страхового відшкодування в розмірі 61 982,40 грн.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом ч. 3 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно вимог ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, страховиком відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу потерпілого транспортного засобу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

На підставі Страхового акту №ПССКА-4112 від 18 листопада 2014 року та розрахунку суми страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу, позивачем здійснено страхове відшкодування у розмірі 61 982,40 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 19.11.2014 року, в свою чергу ПАТ «УОСК» на рахунок позивача здійснено страхове відшкодування у розмірі 49 000 грн.

Частиною 3 статті 22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). А частиною 1 ст. 1166 цього Кодексу встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до позивача, як страховика, перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у вигляді залишкової різниці завданих матеріальних збитків між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 12 982,40 грн. (61 982,40 - 49 000).

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стст. 22, 979, 988, 993, 1166, 1194 ЦК України, стст. 10, 60, 61, 79, 88, 169, 208, 209, 212, 218, 224-226 ЦПК Украйни, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () матеріальну шкоду у розмірі 12 982 грн. 40 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.