Справа № 203/1212/17
Провадження № 2/0203/738/2017
15.06.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Заярній А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Комунальне підприємство «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради про зобовязання усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном,
05 квітня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог КП «Житлове господарство Кіровського району» ДМР про зобовязання усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка є власницею 1/3 частини квартири. З моменту набуття права власності на вказану частину відповідачка чинить опір та не дає можливості користуватись належним позивачці майном, тому вона просить зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном, а саме квартирою № 78 в будинку № 4б по просп. Богдана Хмельницького в місті Дніпрі шляхом надання доступу до спірної квартири (а.с.2-4).
Позивачка в судове засідання не зявилась, про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду позивачкою було подано заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.19).
Відповідачка у судові засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проведено без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Позивачка є власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті померлого 03 вересня 2012 року ОСОБА_3 (а.с.8-11). Право власності позивачки на вказану частину квартири підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24632450 від 23 липня 2014 року (а.с.12). Інша частина квартири, яка складається з 2/3 частин кватири належить ОСОБА_2 (а.с.7).
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка порушує право позивачки, та вчиняє перешкоди в користуванні належним позивачці майном (а.с.16-17).
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права и обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Згідно до ч.1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.
Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. (ч.1 ст.383 ЦК України)
Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до норми ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Згідно ст.150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Доказів того, що відповідачка не вчиняє дій, що порушує право позивача як власника до справи не надано.
З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що позивачка вчиняє дії необхідні для користування вказаним майном, враховуючи, що відповідачка своїми діями порушує право позивача на вільне користування квартирою, зважаючи на те, що квартира є двокімнатною і обоє з співвласників можуть користуватись окремими кімнатами, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати позивачки, які складаються із сплаченого нею судового збору в розмірі, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.9, 150 ЖК України, ст.ст.10, 11, 57-61, 64, 88, 169, 208, 209, 212-215, 223, Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Комунальне підприємство «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради про зобовязання усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном задовольнити частково.
Зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном, а саме квартирою № 78 в будинку № 4б по просп. Богдана Хмельницького в місті Дніпрі шляхом надання доступу до спірної квартири ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1.
Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 233 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя С.В. Єдаменко