Справа №: 164/2159/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2017 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2 до Старосільської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Старосільської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла спадщину, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача ОСОБА_2, є діти спадкодавця - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини, на спадкове майно не претендують. Крім того, ОСОБА_3 також належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які він успадкував після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично вступив у володіння та управління спадковим майном. Переоформити спадкове майно на себе він не встиг. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_2, представник відповідача - Старосільської сільськоїради Маневицького району Волинської області в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Старосільської сільської ради Маневицького району Волинської області подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 сільська рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Заслухавши думку представника позивача ОСОБА_1, який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивача та представника відповідача, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_2 та представника відповідача - Старосільської сільськоїради Маневицького району Волинської області.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 являлася власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після її смерті ОСОБА_3 прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично вступив у володіння та управління спадковим майном. Переоформити спадкове майно на себе він не встиг, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після його смерті позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла спадщину, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача ОСОБА_2, є діти спадкодавця - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини, на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 22.07.1995 року та серії НОМЕР_2 від 14.04.1979 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11.08.1953 року, нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відмову від спадщини, довідок Старосільської сільської ради Маневицького району Волинської області № 1786 від 18.07.2017 року та № 2016 від 14.08.2017 року, витягу з погосподарської книги № 4 за 1991-1995 роки Старосільської сільської ради Маневицького району Волинської області, висновку про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам від 15.09.2017 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1171/02-31 від 12.09.2017 року, повідомлень Маневицької державної нотаріальної контори № 1356/1-16 від 26.10.2017 року та № 1375/1-16 від 31.10.2017 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_2, являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_6, фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268-1270, 1296 Цивільного кодексу України, ст.ст. 524-527, 529, 548-549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар