Справа № 459/1660/17 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/6157/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Левика Я.А.

при секретарі: Жукровській Х.І.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 09 серпня 2017 року у справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 09 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржив представник Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» - ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що в рішенні неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суддя вважав встановленими. Також вказує, що в рішенні має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення на підставі якого стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України в користь фермерського господарства ОСОБА_3 75 000 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті незаконних дій Сокальського районного суду та 10 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті дій Сокальського районного суду, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи, не зявились, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.197, ч.2 ст.305 ЦПК України, розглянути справу у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ФГ «ОСОБА_2В.» не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Матеріалами справи встановлено, що постановою старшого слідчого прокуратури Сокальського району Львівської області від 19.10.2005 року, відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно державних інспекторів Львівсько-Закарпатської міжобласної інспекції по охороні та відтворенню водних живих ресурсів та врегулюванню рибальства у водоймах України у звязку із відсутністю у їх діях складу злочину, передбаченого ст.365 КК України. (а.с. 21-25)

Дану постанову в.о. голови фермерського господарства «ОСОБА_2В.» - ОСОБА_2 оскаржив до суду та Постановою Сокальського районного суду від 08.12.2005 року дану скаргу залишено без задоволення. (а.с. 26)

Як вбачається із ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 18.03.2016 року, на яку посилається позивач, постанову Сокальського районного суду Львівської області від 08.12.2005 року, згідно якої скаргу в.о. голови фермерського господарства «ОСОБА_2В.» ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого прокуратури Сокальського району від 19 жовтня 2005 року про відмову у порушенні кримінальної справи залишено без задоволення, було скасовано. (а.с. 53-54)

Із мотивувальної частини зазначеного рішення видно, що постанову Сокальського районного суду Львівської області від 08.12.2005 року скасовано, оскільки на момент її винесення не існувало постанови ДІМ Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 30.03.2012 року щодо відмови у порушенні кримінальної справи по факту незаконного вилову риби забороненими знаряддями лову відносно ОСОБА_2

Із листа Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» від 20.04.2003 року, листа першого віце-президента Міжнародної академії біоенерготехнолігій (МАБЕТ) від 15.03.2003 р., повідомлення МАБЕТ від 24.06.2010 року видно, що у 2003 році фермерське господарство «ОСОБА_2В.» вело переговори із іноземними інвесторами про інвестиції і спільну діяльність. Фермерським господарством було проведено необхідну роботу і згідно бізнес-плану у 2003 році мало бути розпочато фінансування проекту, загальною сумою інвестування 16,2 млн. грн. Однак внаслідок публікації у газеті «Суботня пошта» статті про грубі порушення ФГ «ОСОБА_2В.» чинного законодавства при використанні ставка в с.Поториця Сокальського району у виділенні інвестицій було відмовлено.

Як вбачається із предявлених позивачем розрахунків, на його думку упущеної вигоди, останній таку розраховує відштовхуючись від суми 16,2 млн. грн. (недоотриманий прибуток), яку товариство в подальшому могло б внести на депозитний рахунок та знову отримати прибуток.

Відмовляючи в задоволенні позову Фермерського господарства «ОСОБА_2В.», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не подано суду жодного доказу завдання йому збитків ухваленням Сокальським районним судом Львівської області постанови від 08.12.2005 року, а подані ним лист Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» від 20.04.2003 року, лист першого віце-президента Міжнародної академії біоенерготехнолігій (МАБЕТ) від 15.03.2003 р., повідомлення МАБЕТ від 24.06.2010 року, копії відповідей та довідок ВАТ «Ощадний банк» про розміри відсоткових ставок по депозитах про таке не свідчать. Окрім того представником позивача не подано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження завдання фермерському господарству втрат немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Колегія суддів погоджується із таким висновком районного суду із наступних підстав.

Статтею 56 Конституції України закріплено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування; їх посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.5 ст. ст.1176 Цивільного кодексу України, шкода завдана фізичній особі або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Із вищенаведених норм вбачається, що для настання відповідальності за ст.1176 ЦК України необхідно, щоб дії суду були незаконними.

Як вбачається із долучених позивачем документів дії судді Сокальського районного суду при винесенні постанови від 08.12.2005 року не визнані незаконними.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач не надав ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції доказів відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України на підтвердження того, що відповідачами заподіяно матеріальну та моральну шкоду та не доведено наявність такої шкоди, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача та вину останнього в її заподіянні, тобто факт порушення прав позивача діями відповідача, суд першої інстанції підставно відмовив в задоволенні позову.

Отже, твердження апелянта про незаконність і необґрунтованість рішення суду, та що таке ухвалене з неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи внаслідок невиконання норм Конституції, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону.

Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Згідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну Фермерського господарства «ОСОБА_2В.»- відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_4