АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1604/17 Справа № 203/6758/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02 жовтня 2014 року в районі ринку Курчатівський відбулась ДТП, в якій ОСОБА_3 та ОСОБА_4Н.о. вважають винним ОСОБА_2 Внаслідок вказаної ДТП автомобілі позивачів та відповідача отримали пошкодження.

У звязку з чим, позивачі просили суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки в розмірі 19012,00 грн., грошові кошти за проведення експертного дослідження в розмірі 1200,00 грн. та судовий збір у розмірі 487,20 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4Н.о матеріальні збитки у розмірі 49659,05 грн., грошові кошти за проведення експертного дослідження в розмірі 1050,00 грн. та судовий збір у розмірі 496,59 грн.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2016 року вимоги позивачів про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП було задоволено:

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП від 02 жовтня 2014 року в на загальну суму в розмірі 20212,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн.;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4Н.о матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП від 02 жовтня 2014 року на загальну суму в розмірі 50709,05 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,59 грн.;

- стягнуто з ОСОБА_2Є в дохід держави судовий збір в розмірі 10,50 грн.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4Н.о.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, оскільки задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4Н.о суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого висновки викладені в оскаржуваному рішення не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 02 жовтня 2014 року в місті Дніпропетровську по вул. Курчатова в районі електроопори №35, за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, «Фольксваген-Транспортер», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 та «Фольксваген-Кадді», д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої вказаним автомобілям було нанесено матеріальні збитки.

Згідно звіту №258 від 20 жовтня 2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Фольксваген-Кадді», 2007 року випуску, д/н НОМЕР_3, складає 19012,00 грн.

За складання вказаного звіту ОСОБА_3 було сплачено грошові кошти в розмірі 1200,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №258 від 14 жовтня 2014 року.

Згідно висновку № 2369 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 31 жовтня 2014 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_4, пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 49659,05 грн.

За здійснення вказаної експертизи ОСОБА_4Н.о. було сплачено грошові кошти в розмірі 1050,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №2369 від 20 жовтня 2014 року.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тобто, для настання деліктної відповідальності відповідно до вказаної ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача.

Відповідно п. 4 постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року, згідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Однак, в порушення вказаних правових норм, судом першої інстанції не було зясовано чи встановлено в законному порядку вину ОСОБА_2 та наявність причинно-слідчого звязку між винними діями відповідача та завданої матеріальної шкоди позивачам, оскільки будь-які постанови щодо визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні ДТП ані ОСОБА_3, ані ОСОБА_4Н.о., в якості належних доказів та обґрунтувань своїх позовних вимог, надані не були.

Водночас, в матеріалах справи наявний Лист ГУМВС України в Дніпропетровській області №14/1-В-464 від 12 грудня 2014 року на імя третьої особи, згідно викладеної інформації якого вбачається, що під час проведення перевірки співробітниками ДАІ за фактом ДТП протиправних діянь з боку відповідача встановлено не було.

Даний факт, також, залишився поза увагою суду першої інстанції та належним чином не зясований.

Окрім цього, ОСОБА_2 до апеляційної скарги в порядку вимог ст. 57-60 ЦПК України було надано копію адвокатського запиту, згідно інформації якого 06 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_4Н.о. звертався до СК «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП від 02 жовтня 2014 року, у задоволенні якого страховиком 14 листопада 2014 року було письмово відмовлено, так як на підставі довідки ДАІ №9444547 від 31 жовтня 2014 року, співробітниками автоінспекції визнано позивача винним у скоєнні ДТП.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. ст. 10, 57, 58, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що, по-перше, правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4Н.о. відсутні, так як позивачами належним чином не доведений факт вини відповідача у скоєнні ДТП від 02 жовтня 2014 року та як наслідок, спричинених ОСОБА_2 матеріальних збитків, а, по-друге, оскільки оскаржуване рішення було ухвалено судом в заочному порядку, то відповідач був позбавлений права на захист своїх інтересів та подання відповідних доказів, які суд повинен був дослідити для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи у відповідності до покладених на нього ст. 213 ЦПК України обовязків.

А тому, керуючись положеннями ст. ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2016 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_6