Провадження № 2/520/1673/17
Київський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Луняченка В.О.,
при секретарі Нефедової Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання,
До судового засідання представник позивача ОСОБА_1 державного університету внутрішніх справ надав заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а також не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, проаналізувавши надані доказі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 52 розділу другого книги п'ятої Цивільного кодексу України, Законом України «Про освіту» та Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 01 березня 2007р. № 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ", тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.
Судом встановлено, що відповідно до наказу Національного університету внутрішніх справ від 16.08.2010 року №133 о/с ОСОБА_2 був зарахований курсантом ОСОБА_1 державного університету внутрішніх справ факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, з присвоєнням спеціального звання: «рядовий міліції» (а.с.13).
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2005р. №880 «Про реорганізування вищих навчальних закладів та науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ» інститут реорганізовано в ОСОБА_1 юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ, що підтверджується копією статуту.
17.08.2010 р. між ОСОБА_1 державним університетом внутрішніх справ в особі ректора майора міліції ОСОБА_3, що діяв на підставі статуту, з одного боку, Головним управлінням МВС України в Одеській області та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про підготовку фахівця в ОСОБА_1 державному університеті внутрішніх справ (а.с.21-13).
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 22.02.2008р. №77 «Про вдосконалення мережі вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» із складу Харківського національного університету внутрішніх справ був виведений ОСОБА_1 юридичний інститут з перетворенням його в ОСОБА_1 державний університет внутрішніх справ.
Відповідно до п.2 вказаного Договору Університет був зобов'язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця, тобто відповідача, згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, створити умови для навчання Особи та розробити програми для успішного проходження нею практики і стажування в підрозділах Замовника, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, та ін.
Згідно з пп. 2.3.5 даного Договору ОСОБА_2 був зобов'язаний після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений і відпрацювати не менше трьох років.
Підпунктом 2.3.6 Договору передбачено, що особа, тобто відповідач, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 самостійно уклав вказаний вище Договір, що підтверджується його підписом в графі «Реквізити сторін».
Відповідно до наказу ОСОБА_1 юридичного інституту Національного університету внутрішніх справ ОСОБА_2 26.02.14 року прибув до районного відділу після закінчення навчання, та лейтенанта міліції ОСОБА_2 призначено на посаду слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області .
Згідно витягу з наказу начальника Головного управління МВС України в Одеській області від 20.04.2014. №398 о/с, ОСОБА_2 був звільнений з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил України за п. 64 "ж" (за власним бажанням) (а.с.20).
Пунктом 2.3.6 Договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначеним п. 3 Договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.
У відповідності до ст.1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином ОДУВС є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ, що підтверджується статутом.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Таким чином, між сторонами мали місце зобов'язання на підставі договору про підготовку фахівця в Університеті, що в силу визначеного статтею 629 ЦК України принципу обов'язковості договору, є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах визначається Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 01.03.2007р. №313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ"
Зокрема, відповідно до п.3 ч.1 даного Порядку, відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ має місце у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.
Таким чином, оскільки відповідачем не дотримано договірних зобов'язань з ОСОБА_1 державним університетом внутрішніх справ та Головним Управлінням МВС України в Одеській області, відповідач має відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням його у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.
Підпунктами 2.3.6 та 3.1 договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Згідно п.6 Порядку у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Таким чином, враховуючи наявність у відповідача перед позивачем заборгованості, що підтверджується матеріалами справи, а також відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б вказували на неправомірність звернення позивача з вимогою про стягнення з відповідача даних коштів, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог.
За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 державного університету внутрішніх справ про відшкодування витрат за період навчання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовій збір в розмірі 1378,00 гривень, який підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 610, 615, 626 ЦК України, Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 01 березня 2007року №313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ", ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Луняченко В. О.