Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5965/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Кондрацької Н.М.

при секретарі: Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк», Черкаського регіонального управління Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк», треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом від ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк», Черкаського головного управління Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк», треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист прав споживачів. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.09.2007 між ОСОБА_4 та Черкаським Головним управлінням «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №CSHGGA00000085 про надання кредитних коштв у вигляді не відновлюваної лінії у розмірі 70400,00 доларів США на наступні цілі: 64,000,00 доларів США на споживчі цілі, 6400,00 доларів США на сплату страхових платежів. 13.09.2007 в забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань по кредитному договору ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 згідно укладено договору іпотеки №CSHGGA00000085. ОСОБА_1 зазначає, що у кредитному договорі не зазначено на який рахунок і якої страхової компанії банк має намір перерахувати кошти в розмірі 6400,00 доларів США. Договір про співпрацю було укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ЗАО Страхова компанія «Інгосстрах», про що свідчить договори страхування особистого ризикового життя та майна. А відповідь страхової компанії свідчить про відсутність здійснення перерахувань відповідачами на їх рахунок коштів в сумі 6400,00 доларів США. Кошти в розмірі 6400,00 доларів США позивачем не отримувались, не використовувались. Черкаським Головним управлінням «ПриватБанк» не було здійснено перерахування страховій компанії, тобто сума залишалась на рахунках і у розпорядженні банку, а це є грубим порушенням умов кредитного договору та прав позичальника. Згідно офіційної відповіді НБУ, що заборгованості перед жодним банком України у ОСОБА_4 не має. Тобто, оспорюваний кредитний договір не існує, а юридична особа- філія Черкаського головного регіонального управління ЗАТ КБ «Приват Банк» у державному реєстрі підприємств, організацій і установ не зареєстрована. Також кредитором не було здійснено повідомлення до управління НБУ в Черкаській області або до Націнального банку України про фактичне здійснення валютних операцій у відповідності до п.5.4 Постанови НБУ № 483 від 14.10.2004, згідно якої власник ліцензії, зобов'язаний у тижневий строк після фактичного здійснення валютної операції повідомити. Позивачу індивідуальна ліцензія не видавалася, а відповідач маючи банківську та генеральну ліцензію стверджував про своє право надавати кредити в іноземній валюті. На момент укладення вище зазначених договорів існувала типова форма кредитного договору, яка була розроблена відповідачем. Як вбачається з правової позиції Конституційного Суду України, яка була викладена у рішенні від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011, кредитний договір який має вид формуляру та іншу стандартну форму є договором приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Позивач не мав реальну можливість змінити умови договору, шляхом складання протоколу розбіжностей та остаточного погодження запропонованих умов ні у головному офісі банку ні у Черкаській обласній філії/відділенні, оскільки, як зазначалося вище, відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договір приєднання, яким є договір, укладений між позивачем та відповідачем, виключає таку можливість. На підставі вищевикладеного просить суд визнати недійсними кредитний договір та договір іпотеки від 13.09.2007№CSHGGA00000085.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. Пояснила, що філія Черкаського регіонального управління Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» не є юридичною особою, а тому не має права укладати угоди. Банк не купував, не замовляв та не міг видавати кредити у доларах США.

Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» Сивокінь С.С. надав суду заперечення, в якому зазначив, що кредитний договір укладений дієздатною особою, у спосіб і у формі, що не суперечить чинному законодавству. В ньому передбачені всі права та обов'язки сторін, умови щодо його виконання та умови його припинення. Зазначив, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не вчиняв дії, які б не відповідали умовам укладеного договору або які б були б направлені на істотне порушення умов договору. Зазначив, що правомірність даного кредитного договору вже перевірялась судами. На підставі зазначеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Виходячи зі змісту вищезазначених правових норм підставами недійсності правочину є : зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203 ЦК України); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним ( ч. 5 ст. 203 ЦК України); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей ( ч. 6 ст. 203 ЦК України).

Судом встановлено, що 13.09.2007 між ОСОБА_4 та філією «Черкаського головного регіонального управління «Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №CSHGGA00000085 та договір іпотеки №CSHGGA00000085, на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.02.2011 у справі 2-53/11 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенно. Присуджено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_8 за кредитним договором № CSHGGA00000085 від 13.09.2007 в розмірі 63605,19 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.02.2009 становить 489759 грн.96 коп.а також звернення на стягнення предмет іпотеки за договором іпотеки від 13.09.2007 року, а саме квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 66,1 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Встановлено спосіб реалізації - шляхом продажу квартири ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладеним від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору куплі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності. Початкову ціну квартири АДРЕСА_2 для подальшої реалізації визначено 34500 грн. Присуджено до солідарно стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в сумі 1730 грн.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 відхилено, а дане рішення суду залишено без змін.

Таким чином, рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.02.2011 у справі 2-53/11 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенно та воно набрало законної сили.

Даним рішенням встановлено, що 13 вересня 2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ, в особі філії «Черкаське головне регіональне управління» закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_4 за договором кредиту кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 19.09.2007 по 13.09.2017 включно, у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у розмірі 70400 дол. США на наступні цілі: 6400 дол.США - на споживчі цілі, а також у розмірі 6400 дол. США на сплату строкових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,02 на місяці, на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2. договору, періодом сплати з 10 по 15 числа кожного місяця. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору відповідач ОСОБА_4 зобов'язався в період з 10 по 15 числа щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 1,50% на місяць на суму залишку заборгованості. У визначений період оплатити відповідач ОСОБА_4 зобов'язався щомісяця сплачувати банку 10165,62 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотками, винагороди, комісії. ОСОБА_4 свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 12.02.2009 має заборгованість перед банком в сумі 63605,19 дол США. А право банку здійснювати видачу кредитів в іноземній валюті визначено на законодавчому рівні і регулюється Законом України «Про банк і банківську діяльність», Законом України «Про Національний банк України», Декретом Кабінетом Міністрів України «Про системуволютного регулювання і валютного контролю, який дозволяється зазначена діяльність за наявності виданої Національним Бнком України ліцензії. Таку лінцезію видану Національним банком України 19.03.1992 №22 та письмовий дозвіл від 041.12.2001 № 22-2 на право здійснювати операції з валютними цінностями відповідач має. А мишалов Г.О., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9Г.в судовому засіданні з розрахунками заборгованості за кредитним договором № CSHGGA00000085 від 13.09.2007 погодилися і заперечень щодо розрахунку суми заборгованості не мають.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.01.2013 по справі №2314/9019/2012 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради про виселення задоволено. Рішенням присуджено висилити ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10 з квартири АДРЕСА_3 зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осію УМВС України м. Черкаси.

Ухвалою Придніпровського районного суду від 05 червня 2013 року, заяву ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси про виселення від 21 січня 2013 року залишено без задоволення.

Таким чином, заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.01.2013 по справі №2314/9019/2012 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради про виселення задоволено та воно набрало законної сили.

Даним рішенням встановлено, що ПАТ КБ "Приватбанк"не може реалізувати предмет іпотеки, оскільки в квартирі АДРЕСА_4 до даного часу зареєстровані та проживають відповідачі у справі: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, що стверджується довідкою КП "Служба утримання будинків "Митниця"від 01.09.2012 року, вих. № 1029. 25.09.2012 року на адресу відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_3, як законного представника ОСОБА_3 були направлені письмові повідомлення - вимоги добровільно звільнити житлове приміщення, що підтверджується реєстром відправлених поштових відправлень -рекомендованих листів від 26.09.2012 року. Однак в передбачений законом місячний термін, квартиру АДРЕСА_4 відповідачі не звільнили. Як вбачається з листа Департаменту житлово-комунального комплексу виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19.12.2012 року, вих. № 15924-01-21 житловий фонд для тимчасового проживання у м. Черкаси відсутній. Відповідачі, на письмову вимогу банку про добровільне звільнення житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_4, не відреагували та до даного часу житлове приміщення в добровільному порядку не звільнили.

Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що нібито філія Черкаського регіонального управління публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» не є юридичною особою, а тому не має права укладати угоди, з огляду на наступне.

Так, згідно положення про філію «Черкаського головно регіонального управління» Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», затвердженого рішенням правління ЗАТ КБ «ПриватБанк», протоколом №6 від 07.02.2018, підписаного генеральним заступником Голови правління ПриватБанку Пікушом Ю.П., філія є відокремленим структурним підрозділом Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», не має статусу юридичної особи і здійснює свою діяльність від імені банку, в межах повноважень, наданих їй банком, та закріплених даному положенні. Згідно п. 2.2. в діяльність філії входить здійснення операцій на підставі договорів, укладених уповноваженими особами від імені банку, в яких визначаються права, обов'язки, відповідальність сторін, строки, процентні ставки, інша плата за послуги, пільги, санкції, види забезпечення, які не суперечать чинному законодавству. Філія має право здійснювати від імені банку інші угоди, які не суперечать чинному законодавству України, згідно з встановленим банком порядку. А також зазначено філія не має права бути відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно положень ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідго зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Зі змісту вищевказаного положення випливає, що зверненню до суду з вищевказаними вимогами повинна передувати відмова відповідача в їх задоволенні, що свідчить про наявність у позивача порушення його прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 203, 215, 524, 530, 627, 628, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 8,10, 11, 14, 15, 57, 60, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк», Черкаського регіонального управління Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк», треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист прав споживачів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька