РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

з участю: заявників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Заявники звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 20.07.2001 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис № 755. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, розходження поглядів на сімейні відносини. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з 2015 року, мають різний бюджет. Їхній шлюб на теперішній час має суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одне одного, вважають, що нормальні шлюбні відносини вже не можуть бути поновлені, тому за спільною згодою вирішили розірвати шлюб. Між ними досягнуто згоди щодо постійного поживання дітей, щодо участі у забезпеченні умов їхнього життя та виховання, щодо розміру аліментних зобовязань та майнові питання, що відображено в шлюбному договорі від 27.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Майнові спори між ними відсутні. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20.07.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис № 755, розірвати. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали, просили шлюб між ними розірвати. Після розірвання шлюбу заявниця ОСОБА_2 просила залишити їй шлюбне прізвище «Проніна». Суд, заслухавши думку заявників, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.07.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис № 755. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Судом встановлено, що подружні стосунки припинені та не відновлювалися. Сторони проживають окремо з 2015 року, спільне господарство не ведуть . Між сторонами відсутні взаємні почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. 27.09.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюбний договір, зі змісту якого вбачається, що сторони досягли згоди та засвідчують своє волевиявлення щодо участі кожного у забезпеченні умов їхнього життя та виховання дітей, щодо розміру аліментних зобовязань та майнові питання. Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дітей між заявниками немає. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 СК України такий шлюб розривається судом. Враховуючи обставини наведені вище, з врахуванням того, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного , керуючись ст. ст. 110, 109 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд , - в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20.07.2001р. відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 755, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище "Проніна".

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас