Справа № 381/1835/17 Головуючий у І інстанції Чернишова Є. Ю.
Провадження № 22-ц/780/4301/17 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 26 20.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Суханової Є.М., Журби С.О.,

секретар: Шуляк Д.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

встановила:

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що, відповідно до укладеного договору №б/н від 06 лютого 2008 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Внаслідок порушення відповідачем зобов'язань за договором щодо вчасної сплати грошових коштів за користування кредитом станом на утворилась заборгованість у розмірі 15 460.64 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2017 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 06 лютого 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7).

Вказаний кредитний договір, укладений між позивачем і відповідачем, складається із заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів банку» по обслуговуванню кредитної картки «Універсальна». Відповідач своїм підписом у заяві позичальника засвідчила, що вона ознайомлена і згодна з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які складають між нею і банком договір, а також підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування.

Відповідно до п. 2 «Умов та правил надання банківських послуг», мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань держателя, які щомісячно підлягають сплаті держателем протягом строку дії картки. Даний платіж розраховується як сума овердрафта та суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати відсотків та частини заборгованості по кредиту. В залежності від виду платіжної картки, розмір та порядок розрахунків щомісячного платежу вказаний у заяві та в пам'ятці клієнта, виражений у відсотковому співвідношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карток. Мінімальний обов'язковий платіж являється обов'язковим для держателів платіжних карток, що здійснюють операції по кредитній схемі.

Згідно з п. 6.5 та п. 6.6 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язаний за вимогою банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), сплаті винагороди банку.

Пунктом 5.3 «Правил користування платіжною карткою» передбачено, що строк та порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам з визначеним мінімальним обов'язковим платежем наведений у пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і частину заборгованості по кредиту.

За змістом п. 9.3 «Умов та правил надання банківських послуг», картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням настання умови, викладеної у п.п. 9.6, 9.7 цих Умов.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

30 квітня 2009 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів було змінено найменування позивача із Закритого акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк», про що зазначено у п. 1.1 статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809 від 17 липня 2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи, первісний кредитор, ЗАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 06 лютого 2008 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

На підставі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 ст. 1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Починаючи з 25 березня 2014 року відповідач не виконувала належним чином свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 06 лютого 2008 року, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за кредитом у загальному розмірі 15460,64 грн., яка складається з наступного:

4469,74 грн. - заборгованість за кредитом;

8362,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

1653,90 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

724,32 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За правилами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Як видно із розрахунку заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» за договором № б/н від 06 лютого 2008 року станом на 30 квітня 2017 року (а.с. 4-6), відповідач постійно переривала строк позовної давності за рахунок внесення строкових платежів для погашення кредиту. Однак, останній платіж ОСОБА_3 здійснила 25 березня 2014 року та з того моменту жодного платежу не здійснювала.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України закріплено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як видно з матеріалів справи, банк звернувся до суду у травні 2017 року, тобто, з пропуском строку позовної давності. При цьому, відповідач подав до суду заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 29).

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості у зв'язку з пропущенням строків позовної давності.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції врахував також практику ЄСПЛ. Зокрема в своїх рішеннях Європейський суд вказує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Строк позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць конвенції, виконує кілька завдань, зокрема, забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть виникнути в разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п.570 рішення від 20 вересня 2011 року, прийнятого за заявою №14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п.51 рішення від 22 жовтня 1996 року, прийнятого за заявами№22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Доводи апеляційної скарги щодо звернення позивача до суду у межах строку позовної давності оцінюються колегією суддів критично, оскільки не ґрунтуються на нормах законодавства та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає ,що рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.В. Мережко

Судді Є.М. Суханова

С.О. Журба