Справа № 310/268/17
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа - Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер племінник заявника ОСОБА_3, який був зареєстрований та проживав разом з нею у АДРЕСА_3. Після його смерті було видане лікарське свідоцтво про смерть №103 від ІНФОРМАЦІЯ_4. Причина смерті: «гостра ішемічна хвороба серця».

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Єнакієве, на стаціонарному лікуванні у Міському протитуберкульозному диспансері, помер син заявника ОСОБА_2 На час смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом з нею у АДРЕСА_3. Після його смерті було видане лікарське свідоцтво про смерть №42 від 25.08.2016 року. Причина смерті: «інтоксикація».

В листопаді 2016 року представник заявника ОСОБА_4 звернувся до Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питання реєстрації смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2, але 22 листопада 2016 року були отримані відмови у зв'язку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Проте, факт смерті ОСОБА_3 дійсно був ІНФОРМАЦІЯ_4, він помер за місцем свого фактичного мешкання. Факт смерті був зафіксований лікарем. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті (форма № 106/у) №103 від ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер внаслідок острої ішемічної хвороби серця.

ОСОБА_2 помер за місцем лікування в м. Єнакієве ІНФОРМАЦІЯ_5. Факт смерті був зафіксований лікарем. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті (форма № 106/у) №42 від 25.08.2016 року ОСОБА_2 помер внаслідок інтоксикації, захворювання обумовлене вірусом імунодефіциту, туберкульоз легенів.

Встановлення факту смерті сина та племінника заявниці потрібно для оформлення спадщини.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, у зв'язку з важким станом здоров'я просила розглянути справу без її участі.

У судове засідання представник зацікавленої особи - Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, не з'явився.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він зареєстрований в м. Краматорськ, проте фактично проживав з заявницею та померлими в АДРЕСА_3. ОСОБА_3 був інвалідом І групи з дитинства, а рішенням суду в 1997 році був визнаний недієздатним. Його опікуном був призначений ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. Його похованням займалися він та ОСОБА_2 Крім того, в середині зими 2016 року ОСОБА_2 захворів на туберкульоз легенів і за рішенням суду був поміщений в протитуберкульозний диспансер м. Шахтарська. В подальшому, за рішенням суду, ОСОБА_2 був переведений в протитуберкульозний диспансер м. Єнакієво, де у нього був виявлений вірус імунодефіциту і де він помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Вислухавши показання свідка, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в зв'язку з наступним.

Згідно зі ст.ст. ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті (п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України).

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» для забезпечення реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2 та тіткою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про народження останніх серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2, свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_5 з ОСОБА_6 серії НОМЕР_3.

З паспорту ОСОБА_3 вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шахтарськ Донецької області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.

Заявник вказує на те, що її племінник ОСОБА_3 помер за місцем реєстрації в м. Шахтарську ІНФОРМАЦІЯ_4, на підтвердження чого надала: копію лікарського свідоцтва про смерть, копію довідки про причину смерті, копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4.

З паспорту ОСОБА_2 вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краматорськ Донецької області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.

Заявник вказує на те, що її син ОСОБА_2 помер за місцем лікування в м. Єнакієво Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_5, на підтвердження чого надала: копію індивідуальної програми реабілітації інвалідів від 31.05.2016 року, копію довіреності ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_4, посвідчену 17.08.2016 року головним лікарем міського протитуберкульозного диспансеру м. Єнакієво, копію лікарського свідоцтва про смерть, копію довідки про причину смерті, копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5.

Згідно п.п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції України та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює наслідків.

Постановою Верховної ради України №254-УІІІ від 17.03.2015р. «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м. Шахтарськ та м. Єнакієве Донецької області визнані тимчасово окупованою територією.

Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області листами від 22.11.2016 року (№ 287/17.9-06-160 та №288/17.9-06-160) відмовив ОСОБА_4 у державній реєстрації смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 через те, що заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факти про встановлення яких просить заявник знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення зазначених фактів має для заявника юридичне значення. За таких обставин заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню . Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржене в загальному порядку , встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57-61, 212 - 215, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Місце народження: Україна, Донецька область, м. Шахтарськ. Місце реєстрації: АДРЕСА_3. Місце смерті: Україна, Донецька область, місто Шахтарськ.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Місце народження: Україна, Донецька область, м. Краматорськ. Місце реєстрації: АДРЕСА_3. Місце смерті: Україна, Донецька область, місто Єнакієве.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко