РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Островерховому Д. С., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. З відповідачем вона перебувала у шлюбі, під час якого зареєструвала його у своїй квартирі. Більше ніж 3 роки відповідач у її квартирі не мешкає, комунальні рахунки не сплачує. Позивач не може розпоряджатися своїм майном, що обмежує її права як власника.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 53 в буд. 45 по вул.. Первомайській в м. Українськ Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю та підтвердив, що не проживає за вказаною адресою більше 3 років.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , встановив наступне.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло № 13126 від 13 грудня 1996 року, квартира , розташована за адресою: АДРЕСА_2, належить ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником 2/3 частин квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні більше трьох років, і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні є поважними. Суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмір 551,20 грн.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловими приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Капітонов