У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1346/16-ц

19 січня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Вінтоняк М.Б

секретаря Скоблей О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Назавизівська сільська рада про усунення перешкод у користуванні громадською дорогою.

В порядку забезпечення позову просить заборонити ОСОБА_2 вчиняти у будь-який спосіб та будь-які будівельні роботи, в тому числі з встановлення капітальної огорожі та воріт, на частині дороги, яка надана йому у власність за адресою с. Мирне вул. Соборна, 20 Надвірнянського району Івано-Франківської області; зобов'язати ОСОБА_2 не закривати ворота, встановлені на дорозі, для заїзду до його домоволодіння.

Заяву мотивує тим, що 28 листопада 2016 року представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 закрила повністю ворота, які встановлені на дорозі, повісила на них замок і заявила, що більше жодного разу позивач та члени його сім»ї не будуть користуватись цією дорогою, ні ходити ні їздити, оскільки це є її приватною власністю. Одночасно ОСОБА_3 заявила про встановлення на цій земельній ділянці капітальної бетонної огорожі та заміни воріт і що тоді вже неможливо буде це все повернути до початкового стану, незважаючи на рішення суду, яке буде винесене по даній справі в подальшому.

В разі вчинення таких дій, як було заявлено відповідачем, це буде дуже складно виконати рішення суду, аба взагалі буде неможливо його виконати.

Іншої дороги для заїзду до домоволодіння позивача, окрім цього, ніколи не було і на сьогодні не має.

З метою забезпечення позову просить до набрання чинності рішення суду по даній справі вжити заходи забезпечення позову шляхом: заборони вчиняти ОСОБА_2 у будь-який спосіб та будь-які будівельні роботи, в тому числі з встановлення капітальної огорожі та воріт, на частині дороги, яка надана йому у власність за адресою с. Мирне, вул.. Соборна, 20, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Вивчивши доводи заяви та матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заява позивача підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Заява про забезпечення позову може бути повернута заявнику лише у випадку недодержання вимог ст. 151 ЦПК України.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", роз'яснено, що за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Згідно роз'яснень, що містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема, відповідно до частини першої статті 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з цим вжиття заходів забезпечення позову можливе не лише при проведенні попереднього судового засідання, здійсненні процесуальних дій з підготовки справи до судового розгляду чи під час судового розгляду, а й одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали.

Відповідно до ст.ст. 151,152,153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, вправі вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Із змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, суд прийшов до висновку про застосування заходів забезпечення позову, передбачених п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України.

Невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також суд враховує те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, і можуть бути скасовані у випадку визнання позовних вимог необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 151-153,210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 - задоволити.

Заборонити вчиняти ОСОБА_2 у будь-який спосіб та будь-які будівельні роботи, в тому числі з встановлення капітальної огорожі та воріт, на частині дороги, яка надана йому у власність за адресою с. Мирне вул. Соборна, 20 Надвірнянського району Івано-Франківської області; зобов'язати ОСОБА_2 не закривати ворота, встановлені на дорозі, для заїзду до домоволодіння ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалу звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Вінтоняк М.Б.