Справа №: 398/2208/17
провадження №: 4-с/398/74/17
УХВАЛА

Іменем України

"27" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Соколової Р.І., за участю секретаря Лісовської Л.М., розглянувши скаргу обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на бездіяльність державного виконавця Олександрійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1, заінтересована особа (боржник) ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла скарга обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на бездіяльність старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 щодо винесення 30.05.2017 р. постанови в межах ВП № 48668153 про повернення стягувачеві судового наказу від 15.06.2015 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_2, на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованості за комунальні послуги.

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що 15.06.2015 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованості за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 4043 грн. 87 коп., яка виникла станом на 01.06.2015 року, та 121 грн. 80 коп. судового збору. 08.09.2015р. зазначений наказ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було подано згідно заяви про повторне виконання.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 від 10.09.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №398//2962/15-ц від 15.06.2015 року.

30.05.2017 року державним виконавцем Бевз Л.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

При цьому державним виконавцем не здійснено всіх необхідних дій для виконання рішення суду, а саме:

не вжито заходів щодо розшуку боржника та його майна, що підтверджується відсутністю в матеріалах виконавчого провадження постанови про оголошення розшуку;

оскільки судовий наказ повторно було направлено на виконання виконавець повинен був повторно здійснити перевірку майнового стану боржника, його місця роботи та проживання;

не звертався до суду з поданням про привід боржника, хоча стягувачу було направлено лист про винесення державним виконавцем такої постанови.

Постанову про повернення документа стягувачу від 30.05.2017 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було отримано 12.06.2017 року.

Згідно п. 2, 3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна складаються відповідні акти.

Пунктом 1 стаття 36 Закону у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Крім того, державний виконавець мав право звернутися до суду з клопотанням про застосування до боржника приводу.

Боржник ОСОБА_2, належно повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги, про свідчать повідомлення про вручення, які повернулись на адресу суду з відміткою про отримання адресатом особисто, в судове засідання не зявився.

Представник ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та державний виконавець в судове засідання не зявились.

Від представника ОКВП «Дніпро-Кіровоград» ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги у її відсутність, з зазначенням, що на заявлених вимогах наполягає та просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець Бевз Л.В. подала до суду заперечення та копії матеріалів виконавчого провадження, просить відмовити в задоволенні вимог скарги. Вважає, що нею вжито всіх заходів щодо примусового виконання судового наказу, проте у звязку з тим, що у божника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, нею обґрунтовано на підставі п.2.ч.1 ст. 37 Закону було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження та матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав:

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, такий строк є процесуальними та може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, суд першої інстанції прийшов до підставного висновку про поважність причин пропуску строку звернення заявника зі скаргою до суду та поновив його.

За положеннями ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

З копії матеріалів виконавчого провадження № 48668153 вбачається, що 08.09.2015 року стягувач звернувся з відповідною заявою до органу ДВС про примусове виконання судового наказу від 15.06.2015 року у справі № 398/2962/15-ц.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 від 10.09.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №398//2962/15-ц від 15.06.2015 року, копії постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено боржнику та стягувачу. надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду до 17.09.2015 року, судове рішення у вказаний строк боржником виконане не було.

В ході виконавчого провадження, державним виконавцем було вжито наступні заходи:

24.09.2015 року направлено запит до Філії - Кіровоградського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» ТВБВ №10010/0150 про наявність розрахункових рахунків.

06.10.2015 року надійшла відповідь з Олександрійського міськрайонного центру зайнятості, що ОСОБА_2 як безробітний на обліку не перебуває.

06.10.2015 року надійшла відповідь з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Кіровоградській області, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

28.09.2015 року направлено запит до відділу технічного нагляду Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області про наявність зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки, згідно отриманої відповіді за боржником станом на 05.10.2015 року сільськогосподарська техніка на праві власності не зареєстрована.

14.04.2016 року накладено арешт на рухоме майно в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

15.04.2016 року направлено запит до відділу технічного нагляду Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області про наявність зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки, згідно отриманої відповіді за боржником станом на 19.04.2016 року сільськогосподарська техніка на праві власності не зареєстрована.

13.06.2016 року направлено запит до відділу технічного нагляду Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області про наявність зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки, згідно отриманої відповіді за боржником станом на 13.06.2016 року сільськогосподарська техніка на праві власності не зареєстрована.

04.11.2016 року направлено запит до територіального сервісного центру 3542 Регіонального сервісного центру МВС України у Кіровоградській області про надання інформації про наявність зареєстрованих за боржником транспортних засобів, згідно отриманої відповіді за боржником станом на 04.11.2016 року транспортні засоби на праві приватної власності не зареєстровані.

11.01.2017 року направлено запит до банківських установ про відкриті розрахункові рахунки у ОСОБА_2.

23.01.2017 року надійшла відповідь з ПАТ «УкрСиббанк», що ОСОБА_2 не має відкритих розрахункових рахунків

25.01.2017 року надійшла відповідь з АТ «Райффайзен банк Аваль», що ОСОБА_2 не має відкритих розрахункових рахунків.

25.01.2017 року надійшла відповідь з ПАТ «Укрсоцбанк», що ОСОБА_2 не має відкритих розрахункових рахунків.

06.02.2017 року надійшла відповідь з ПАТ КБ «Приватбанк», що ОСОБА_2 не має відкритих розрахункових рахунків.

10.02.2017 року надійшла відповідь з ПАТ «ОТП Банк», що ОСОБА_2 не має відкритих розрахункових рахунків.

28.02.2017 року складено акт державного виконавця про відсутність майна у боржника за місцем проживання.

13.04.2017 року направлено запити до Пенсійного фонду України про місце роботи боржника та про те, чи отримує боржник пенсію. Згідно отриманих відповідей від 13.04.2017 року встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує.

Згідно відповідей на запити Державної податкової служби України про відкриті боржником рахунки та місце роботи, встановлено, що у ОСОБА_2 відсутні відкриті рахунки в установах банків, боржник не працює.

18.04.2017 року роздрукована довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ОСОБА_2, з якої вбачається відсутність зареєстрованого нерухомого майна.

У звязку із набуттям чинності з 01.01.2013 року змін до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» функції з держаної реєстрації прав на нерухоме майно бюро технічної інвентаризації не виконує, тому запити щодо зареєстрованого нерухомого майна не направляються, а також відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документам звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах,на рахунках в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатні для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється.

Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році мінімальна заробітна плата: у місячному розмірі установлена: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень. Тобто 10 мінімальних розмірів заробітних плат складає 14 500 гри. Так як розмір заборгованості по виконавчому документу складав 1827,86 грн., виконавчий збір - 182,78 грн., витрати на проведення виконавчих дій -100 грн., а всього боргу 2110,64грн. - звернення стягнення на нерухоме майно боржника порушило б вимоги ст.52 Закону.

18.04.2017 року направлено запит до територіального сервісного центру 3542 Регіонального сервісного центру МВС України у Кіровоградській області про надання інформації про наявність зареєстрованих за боржником транспортних засобів, згідно отриманої відповіді за боржником станом на 18.04.2017 року транспортні засоби на праві приватної власності не зареєстровані.

30.05.2017 року у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Розяснено право повторного предявлення виконавчого документа до виконання.

Інформація щодо повторного предявлення до виконання вказаного вище виконавчого документа у матеріалах виконавчого провадження, копії яких надано для долучення до справи, відсутня.

Судом встановлено, що державним виконавцем Бевз Л.В. при примусовому виконанні судового наказу були зроблені запити для виявлення наявності у боржника грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, зокрема транспортних засобів, зроблені запити щодо працевлаштування боржника та його доходів, але у боржника не було виявлено таке майно та доходи. Тобто державним виконавцем вжито відповідних заходів щодо виявлення майна боржника.

На підставі досліджених матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що державним виконавцем вживалися необхідні і можливі заходи щодо виконання рішення суду, зокрема, боржник викликався до виконавця для вирішення питань виконання рішення суду, накладено арешт на рухоме майно та кошти боржника, неодноразово перевірено його майновий стан, складено акт державного виконавця про відсутність майна у боржника за місцем його проживання. Таким чином, рішення суду не виконано, а подальше виконання є неможливим через реальну відсутність у боржника майна або коштів боржника, на які можливо звернути стягнення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Виконання державним виконавцем вказаної норми є обовязком, а не його правом. Суд дійшов висновку, що державним виконавцем здійсненні всі необхідні та можливі в даному виконавчому провадженні дії, але для повного виконання рішення вини виявилися безрезультатними, вказані виконавчі дії вчинялись державним виконавцем протягом більш ніж одного року з моменту надходження до виконавчої служби виконавчого документу.

Як зазначено в ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином вчиненими виконавцем діями та прийнятим рішенням не було порушено прав заявника (стягувача), повернення йому виконавчого листа не перешкоджає повторному його предявленню до виконання.

Посилання скаржника на невчинення державним виконавцем дій щодо розшуку боржника, його примусовий привід не приймаються судом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в даному випадку виконавчий документ було повернути у звязку з відсутністю у боржника майна (п.2. ч.1 ст. 37 Закону), а не у звязку з неможливістю встановити особу боржника та його зясувати його місце проживання, перебування (п. 5 ч.1 ст. 37 Закону). З акту державного виконавця від 28.02.2017 року складеного за участю боржника вбачається, що місце проживання боржника відоме, боржник від участі у виконавчих діях не ухиляється, проте за місцем його фактичного проживання відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, державним виконавцем при винесенні 30.05.2017 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не було порушено вимог закону, надана копія виконавчого провадження містить в собі підтвердження того, що державний виконавець вживала необхідних дій для примусового виконання судового наказу від 15.06.2015 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, а відтак скарга стягувача є необґрунтованою, у її задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 383- 387 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на бездіяльність державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка їх оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя Р.І.Соколова