У Х В А Л А

№ 336/2888/17

пр. № 2/336/1717/17

м. Запоріжжя 4 серпня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Зарютіна П.В. про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщенням та зобовязання учинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява про самовідвід судді Зарютіна П.В. по вищевказаній цивільній справі на підставі п. 4 ч.1 статті 20 ЦПК України.

Вислухавши думку відповідача, який просив вирішити питання про відвід головуючого на розсуд суду, дослідивши подану заяву та перевіривши її обґрунтованість матеріалами справи, суд дійшов до висновку про те, що заявлений відвід підлягає задоволенню, виходячи із нижченаведеного.

Так, п. 4 ч.1 статті 20 ЦПК України виключає можливість судді брати участь у розгляді справи якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

При вирішенні заяви про відвід суд керується вимогами Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, які підлягають застосуванню, як джерело права відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Згідно п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейський Суд з прав людини вказав, що у відповідності зі сталою практикою названого суду наявність неупередженості відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

За суб'єктивним критерієм враховуються особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність по конкретній справі.

Щодо суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надані докази протилежного (справа «Ветштайн проти Швейцарії» (Веттштайн v. Switzerland), Пункт 43).

Однак суб'єктивних проявів упередженості або безсторонності судді Зарютина П.В., на момент вирішення заявленого відводу судом установлено не було.

Згідно об'єктивного критерію, серед інших аспектів, необхідно визначити, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його неупередженості (справа «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, пп . 27 28 і 30, справа «Ветштайн проти Швейцарії» (Веттштайн v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, 2000., ЄСПЛ XII). У кожній окремій справі необхідно з'ясувати, чи мають відносини, що розглядаються, таку природу і ступінь, які свідчать про небезсторонність суду (справа «Пуллара проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Відповідно до рішення зборів суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2016 року (Протокол № 13) у разі одночасного надходження до суду декількох рівнозначних позовів, скарг та інших матеріалів, з одного ж того самого предмету спору, за участі одних і тих самих сторін, за наявністю одних і тих самих підстав канцелярія суду негайно повідомляє про їх наявність голову суду або його заступника, яким скликаються збори суддів, на яких доводиться до відома судді, в провадженні якого знаходиться позов (заява), про наявність такого факту для вирішення питання щодо самовідводу.

Судом установлено, що напротязі травня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло декілька рівнозначних позовів ОСОБА_1 до ОСОБА_2.

При цьому такі позови, у тому числі й позов у вищевказаній цивільній справі, були судовими рішеннями залишені без руху через те, що позивачем квитанції про сплату судового збору до його позовів не долучалися, і такий виявлений недолік був усунений лише у справі, що надійшла 29 травня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, коли автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Зарютіна П.В. для розгляду справи № 336/2888/17, пр. № 2/336/1717/17.

Таким чином, суд вважає, що навіть за відсутності субєктивних підстав, установлені судом фактичні обставини є чинником, що перешкоджає реалізації гарантованого п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини права на справедливий суд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20, 24 ЦПК України ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про відвід судді Зарютіна П.В. - задовольнити.

Секретарю судового засідання справу № 336/2888/17, пр. № 2/336/1717/17 передати до канцелярії Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для виконання вимог ч.3 ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П.В. Зарютін