АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2906/17 Головуючий 1 інст. - Бондарєва І.В.
Справа № 2033/4442/12 Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» травня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Каюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року по справі за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними договору комісії та договору купівлі-продажу квартири,

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 липня 2012 року по цій справі в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Зазначив, що даний арешт накладався як на майно, що перебуває у власності одного з учасників процесу, однак спірна квартира належить йому та його дружині на праві власності.

Просив скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження майна за № 12805609; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 31 липня 2012 року № 12805609 про арешт квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року арешт квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_2 - скасовано.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу - скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у скасуванні арешту квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_2 При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що нею подано заяву про перенесення розгляду справи, в якій зазначено про її бажання особисто взяти участь у судовому засіданні та надати свої пояснення та заперечення по даній справі, яку проігноровано судом першої інстанції; що у Фрунзенському відділенні поліції м. Харкова розглядається її заява від 04 грудня 2015 року про скоєння шахрайських дій, в якій на даний час не закінчено розгляд кримінального провадження № 0003412; що у мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції не зазначено, з яких підстав суд вбачає встановленими наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги, а також суд взагалі детально не вивчив докази по справі.

До суду апеляційної інстанції особи, які беруть участь у справі не з'явилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вимог частини 2 статті 305 ЦПК України, а також того, що справа по суті не розглядається, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності не з'явившихся осіб.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, ухвалу суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Скасовуючи арешт квартири, суд першої інстанції виходив з того, що необхідність збереження заходів забезпечення позову відпала.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсними договору комісії та договору купівлі-продажу квартири та просили визнати недійсним договір комісії від 25 травня 2011 року, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв'язку з його фіктивністю та визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 60 в будинку № 31/2 від 15 липня 2011 року як такий, що вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який насправді вчинили.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 червня 2013 року позов позивачів - задоволено; визнано недійсними зазначені договори.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02 вересня 2013 року, яке набрало законної сили, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 червня 2013 року - скасовано; в задоволенні позову позивачам - відмовлено.

Частиною 6 статті 154 ЦПК України передбачено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішення законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи в задоволенні позову позивачам відмовлено. Судове рішення набрало законної сили.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції правильно зазначив, що оскільки у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішення законної сили, заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Оскільки ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, це є підставою відповідно до пункту 1 частини 1 статті 312 ЦПК України для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Судді колегії