Провадження № 2-др/761/44/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму індексу інфляції за період з 31.03.2013 року по 24.03.2016 року в розмірі 983382,36 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму трьох процентів річних від простроченої суми за період з 31.03.2013 року по 24.03.2016 року в розмірі 106969,32 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 6890,00 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат, а саме: витрат пов'язаних з проведенням економічного дослідження №7 - 16000,00 грн., економічного дослідження судового експерта №9 - 16000,00 грн., витрат на правову допомогу - 16000,00 грн., посилаючись на те, що рішенням суду не стягнуто дані судові витрати.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти винесення додатково рішення, просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, підтримав письмові заперечення.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином.

Перевіривши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з тексту рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2017 року, всі питання, визначені в позовній заяві судом були розглянуті.

Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз (ст.79 ЦПК України).

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Як вбачається з тексту рішення: «Що стосується позовних вимог про відшкодування збитків для відновлення свого порушеного права в розмірі 2702346,00 грн., відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 1585109,31 грн., то дані позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки висновки експертного економічного дослідження не являються належними доказами, та не можуть ґрунтуватися на припущеннях, оскільки, у висновках не враховано строк позовної давності, а також виконання зобов'язання у гривнях.», оскільки, судом уже було відмовлено в задоволенні, а тому відсутні підстави для стягнення цих судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом з позовною заявою було подано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 6890,00 грн., які судом було стягнуто на користь позивача, але позивачем не було надано жодних належних і допустимих доказів витрат на правову допомогу та витрат на проведення економічних досліджень та не надано оригіналів зазначених квитанцій під час розгляду справи, крім того, в тексті рішення зазначено, що висновки експертного економічного дослідження не являються належними доказами, та не можуть ґрунтуватися на припущеннях, тому підстав для ухвалення додаткового рішення Шевченківським районним судом не вбачається, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 79, 88, 209, 210, 214, 220, 221, 304 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя