ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/1882/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю

позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3) про стягнення аліментів на утримання матері.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивач є матір'ю відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. її визнано інвалідом ІІІ групи з діагнозом ЦНС, яка обмежує життєдіяльність, здатність до пересування І ст., самообслуговування 0-1 ст., трудової діяльності 1 ст. Донька має постійну роботу і може надавати матеріальну допомогу, в зв'язку з чим звернулась до суду з цим позовом в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання матері у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на письмові заперечення, в яких зазначила, що квитанції за комунальні послуги оплачує відповідач, до того ж, відповідач є матір'ю одиначкою, виховує сина та утримує свою дитину самостійно. У позивача є працездатний чоловік, який проживає з нею та її утримує. З огляду на викладене, просила позов залишити без задоволення.

Вислухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача та повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_1, що підтверджується наявними у матеріалах справи свідоцтвами.

В судовому засіданні позивач зазначила, що відповідач не виконує свого обов'язку щодо утримання матері, враховуючи стан її здоров'я та матеріальне становище позивача.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1 130,00 грн., що підтверджується довідкою МСЕК № 0639147 від 20.07.2016 р. та довідкою № 5288 від 22.09.2016 р. Лівобережним об'єднанням управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

За змістом ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» діти зобов'язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

З дітей, які ухиляються від виконання цих обов'язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України), якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

У свою чергу, статтею 202 СК України визначено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Крім того, в силу ст. 203 цього Кодексу, дочка, син, крім сплати аліментів, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. надано роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» установлено, що 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1544 гривень.

Розмір пенсії позивачки складає 1 130,00 грн., яка не перевищує прожитковий мінімум на одну особу.

У судовому засіданні позивач зазначила, що її стан здоров'я вимагає додаткових витрат на утримання, пов'язаних з необхідністю проходити обстеження, приймати лікування, тощо.

При визначенні розміру аліментів, судом враховано наявність у відповідача інших зобов'язань, зокрема в даному випадку наявність у відповідача малолітньої дитини - сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка порівняно з позивачем не отримує пенсію, не потребує витрат зумовлених ростом (одяг, взуття) та розвитком (навчальні приладдя, заходи все стороннього розвитку).

Відповідач має постійний регулярний дохід у розмірі значної суми заробітної плати, відповідно до довідки № 547/12116 від 23.12.2016 р. ТОВ «Гарант - АСІСТАНС».

Також, судом встановлено та не заперечується сторонами, що у позивача є чоловік ОСОБА_5, який зі слів позивача допомагає їй матеріально.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі стст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні питання про можливість стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 судом враховані ті обставини справи, що вона отримує невелику пенсію по інвалідності та має чоловіка, що їй допомагає.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, працевлаштування відповідачки, яка має постійний регулярний дохід у розмірі значної суми заробітної плати, наявність чоловіка у позивача, що їй допомагає та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, оцінюючи всі наявні і досліджені судом докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання матері у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 06.10.2016 р. і до покращення її матеріального становища або до зняття інвалідності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, взявши до уваги п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року та керуючись стст. 172, 192, 202-205 Сімейного кодексу України, стст. 3, 10, 60, 88, 213-215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 06.10.2016 року і до покращення її матеріального становища або до зняття інвалідності у встановленому законом порядку.

Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.