Справа № 139/588/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю заявника ОСОБА_1,

та секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

в с т а н о в и в:

З 03 червня 2010 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю зі ОСОБА_2 по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вищеольчедаївської сільської ради. Бажаючи оформити спадкові права та прийнявши спадщину, ОСОБА_1 не може довести своє право на спадкування. За захистом своїх прав та інтересів з відповідною заявою ОСОБА_1 25 липня 2017 року звернулася до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свою заяву і пояснила суду, що із ОСОБА_2 вона проживала спільно з 2010 року. Така потреба виникла у зв'язку з тим, що за станом свого здоров'я остання не могла себе обходити та вести домашнє господарство, оскільки мала психічне захворювання і фізично була нездорова. Проживали вони як одна сім'я, зокрема, вона сама створила для себе обов'язок доглядати та піклуватися про ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_2 вона провела її поховання та організувала поминки. Необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю виникла у зв'язку з тим, що вона бажає оформити спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, зокрема, на земельну ділянку.

Представник заінтересованої особи - сільський голова Вищеольчедаївської сільської ради у судове засідання не з'явилася, подавши клопотання (а.с. 22) про розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити.

Так, допитані судом свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 пояснили суду, що вони проживали по-сусідству із ОСОБА_2 З 2010 року до неї фактично (бо мала доглядати ще й своє особисте домогосподарство) перейшла жити ОСОБА_1, яка взяла всі обов'язки по господарству, прані, готуванні їжі і догляду за ОСОБА_2 на себе. З моменту, коли ОСОБА_1 почала доглядати ОСОБА_2, та отримала блага, яких ніколи не мала навіть за життя батьків: телевізор, телефон і т.п. Їм достеменно відомо, що саме ОСОБА_1 проводила поховання ОСОБА_5 та організовувала поминки.

Факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1, крім пояснень заявника та свідків, також стверджується довідками Вищеольчедаївської сільської ради № 54 та № 55 від 17 січня 2017 року (а.с. 7, 8) із яких слідує, що ОСОБА_1 з 2010 року по 2016 рік і на момент смерті проживала без реєстрації із померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

До спадкоємців четвертої черги може належати не лише жінка або чоловік, які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, а також й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") визначив, що обов'язковою умовою для визнання осіб членами сім'ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Таким чином, суд вважає, що перерахованими вище доказами заявник довела суду, що вона проживала із померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 однією сім'єю з 2010 року до дня її смерті.

Свідоцтвом про смерть (а.с. 6), довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 54 від 17 січня 2017 року (а.с. 7), копією Державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 9), постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 17 (а.с. 10), Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с. 18-20), оглянутою у судовому засіданні Спадковою справою № 2/2017, своїми поясненнями у судовому засіданні заявник довела, що встановлення факту їй необхідно для оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 60, 212, 213, 215, п. 5 ч. 1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд в и р і ш и в:

Заяву задовольнити. Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала однією сім'єю із ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ____________