АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/5886/12 Головуючий суддя І інстанції Грінчук О.П.
Провадження № 22-ц/790/258/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із земельних правовідносин
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.

суддів: Колтунової А.І., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 ОСОБА_4 міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, ХМР просили визначити порядку користування земельною ділянкою в житловому будинку № 9 по вул. Серафімовича в м. Харкові, відповідно до ідеальних часток співвласників з урахуванням розташування житлових приміщень та надвірних споруд.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 посилалися на те, що їм належить по 1/3 частці вказаного житлового будинку. В житловому будинку літ. "А" вони займають квартиру №3 приміщення 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, кв. 2 приміщення 2-2, 2-3, 2-4, 111, з надвірних споруд 1/2 частина льоху літ. "Г", побудовані сарай та вбиральня. При цьому зазначили, що їх співвласниця ОСОБА_1 займає квартиру № 1, приміщення І, 1-3,1-4,1-5, тамбур, квартиру №4 приміщення УІ,УІІ, 4-3,4-4, з надвірних споруд 1/2 частка льоху літ. "Г", сараї Е,Ж,И,З, вбиральня. Між ними, співвласниками по домоволодінню виникають суперечки з приводу користування земельною ділянкою та надвірними спорудами.

ОСОБА_1 в свою чергу звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що власниками житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Серафімовича, 9 в м. Харкові є: ОСОБА_3 1/3 частка, ОСОБА_5 1/3 частка, ОСОБА_1 1/12 частка, ОСОБА_1 1/12 частка, ОСОБА_6 1/12 частка, ОСОБА_6 1/12 частка. У 1997 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова за позовом ОСОБА_3 до попередніх співвласників був встановлений порядок користування земельною ділянкою. У 2013 році помер один із співвласників будинку, який був її чоловіком. Як тільки помер її чоловік співвласники будинку почали чинити їй перешкоди у користуванні своєю власністю. Враховуючи викладене вона змушена звернутися до суду із позовом та просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та зобов'язати відповідачів привести земельну ділянку в стан до порушення прав, який існував з 1997 року, визначити порядок користування земельною ділянкою та стягнути з відповідачів на її користь 4000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено. Встановлено порядок користування земельною ділянкою житлового будинку № 9 по вул. Серафімовича в м. Харкові, згідно варіанту № 1 висновку судової земельно-технічної експертизи № 9504 від 27 січня 2016 року. Першому співвласнику на 1/3 частину виділено в користування земельну ділянку площею 271 кв.м. Так, як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 249 кв.м. (271-51*1/3-15*1/3), у тому числі під забудовами. Другому співвласнику на 2/3 частини виділено в користування земельну ділянку площею 541 кв.м. Так, як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 497 кв.м. (541-51*2/3-15*2/3), у тому числі під будівлями. При даному варіанті необхідно першому співвласнику побудувати погріб. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: - від лінії забудови по вул. Серафімовича в м. Харкові, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 3,40 м. і 3,0 м. далі по прямій лінії довжиною 5,05 м. 9,22 м. та 1,0 м. потім повернув наліво по прямій лінії 2,78 м., далі повернув направо по прямій лінії довжиною 11,89 м. до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на дві ділянки з розмірами 14,40 м. і 6,87 м. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному об'ємі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на наявність рішення суду, яким було визначено порядок користування земельною ділянкою, яке виконано в повному обсязі і є обовязковим для всіх послідуючих землекористувачів. Звертала увагу, що визначеним порядок користування суд позбавив її права власності на належні їй 1/2 частину льоху.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що спірною є земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Серафімовича, буд. № 9 у м. Харкові.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14 січня 2014 року № 16102847 власниками житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Серафімовича, буд. № 9 у м. Харкові є: ОСОБА_3, 1/3 частка на підставі договору купівлі - продажу від 07.03.1995 року, номер 3-1389, що зареєстрований в Харківському БТІ 29 березня 1995 року № 1808; ОСОБА_2, 1/3 частка на підставі договору купівлі - продажу, р. № 1-2993 від 27 жовтня 1999 року; ОСОБА_1, 1/12 частка на підставі договору купівлі - продажу, р. № 1-686 від 24 травня 2000 року; ОСОБА_1, 1/12 частка на підставі договору купівлі - продажу, № 1107 від 22 травня 2007 року; ОСОБА_6, 1/12 частка на підставі договору купівлі - продажу, р. № 1-686 від 24 травня 2000 року; ОСОБА_6, 1/12 частка на підставі договору купівлі - продажу, р. № 1107. 22 травня 2007 року.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер 02 вересня 2012 року.

За змістом наданої на запит суду інформації по спадковій справі від 09 вересня 2015 року. № 02-14/1674 Друга нотаріальна контора повідомила, що після ОСОБА_6В, померлого 02 вересня 2012 було заведено спадкову справу № 619/2012. 19 грудня 2012 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1253 було зареєстровано заяву від імені: дружини померлого ОСОБА_1 про прийняття спадщини, також останньою було вказано в заяві, що у померлого є діти: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які спадщину прийняли, так як на цей час були малолітніми. 01 березня 2013 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 184 було зареєстровано заяву від імені батька померлого ОСОБА_9 про відмову від спадщини. 01 березня 2013 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 183 було зареєстровано заяву від імені матері померлого про відмову від спадщини. Інших заяв не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно ч. 2 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Отже, ОСОБА_1 на праві власності належить 1/6 частка житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Серафімовича, буд. № 9 у м. Харковію Також ОСОБА_1 та неповнолітні ОСОБА_7, ОСОБА_10, законним представником яких у цій справі є ОСОБА_1 є спадкоємцями 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Серафімовича, буд. № 9 у м. Харкові, яка належала ОСОБА_6 Тому вирішуючи спір, колегія суддів виходить з того, що спільна частка ОСОБА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_10 на яку визначається порядок користування земельною ділянкою становить 1/3.

Згідно рішення РВК Ленінського району № 1146 від 03 травня 1956 року по вул. Серафімовича, буд. № 9 у м. Харкові обліковується земельна ділянка площею 798 кв.м.

Статтею 30 ЗК України від 1990 року у редакції 1992 року передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження, - будівлі та споруди.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (далі - Постанова), при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Оскільки право власності на житловий будинок виникло у сторін в тому числі і до 01 січня 2002 року без застережень щодо долі земельної ділянки, що використовується для обслуговування житлового будинку, до спірних правовідносин застосовуються норми ЗК України від 18 грудня 1990 року у редакції 1992 року.

Згідно зі ст. 42 ЗК України від 18 грудня 1990 року громадяни, яким житловий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 21 Постанови, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

З матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що на час набуття сторонами часток у праві власності на спірне нерухоме майно порядок користування земельною ділянкою між попередніми власниками був визначений судовим рішенням.

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 1997 року з урахуванням мирової угоди між співвласниками їм були виділені у користування земельні ділянки, що не відповідають ідеальним часткам, а саме: ОСОБА_3, на 1/3 частину виділена земельна ділянка площею 209 кв.м. та ділянка загального користування площею 43 кв.м. (129*1/3) загальною площею 252 кв.м. (209+43), що на 19 кв.м. менше чим припадає; ОСОБА_11 на 1/3 частину виділена земельна ділянка площею 171 кв.м. та ділянка загального користування площею 43 кв.м. (129*1/3) загальною площею 214 кв.м. (171+43), що на 57 кв.м. менше чим припадає; ОСОБА_12 на 1/6 частину виділена земельна ділянка площею 161 кв.м. та ділянка загального користування площею 43 кв.м. (129*1/3) загальною площею 182,5 кв.м. (161+21,5), що на 47,5 кв.м. більше чим припадає; ОСОБА_13 на 1/6 частину виділена земельна ділянка площею 128 кв.м. та ділянка загального користування площею 43 кв.м. (129*1/3) загальною площею 149,5кв.м.(128+21,5), що на 14,5 кв.м. більше ніж припадає.

ОСОБА_1 наполягає, що зазначений порядок користування порушують ОСОБА_2, ОСОБА_3, просить відновити такий порядок та захистити її порушене право користування.

Між тим, згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 27.01.2016 року встановити чи відповідає фактичний порядок користування земельною ділянкою, що склався між співвласниками, порядку користування земельною ділянкою визначеному рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19.03.1997 року не надається можливим, в зв'язку з відсутністю меж фактичного користування між землекористувачами земельної ділянки, які б були закріплені в натурі твердими межовими знаками, відсутністю на плані порядку користування земельною ділянкою до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.03.1997 року частково лінійних розмірів та не передбачені вимоги п.5.2 ДБН В.2.3- 15:2007 "Автостоянки и гаражи для легковьіх автомобилей. Сооружения транспорта".

Оскільки на плані порядку користування земельною ділянкою до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.03.1997 року частково відсутні лінійні розміри, неможливо перевірити відповідність фактичного користування земельною ділянкою тому порядку, що визначений судовим рішенням, відновити його, колегія суддів вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно п. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Обираючи варіант користування земельною ділянкою запропонований висновком судової земельно-технічної експертизи від 27.01.2016 року, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зазначена експертиза проведена з урахуванням площі земельної ділянки, якою фактично користуються сторони 812 кв.м., а не земельної ділянки площею 798 кв.м., яка надана їм у користування у встановленому законом порядку .

Так, згідно рішення РВК Ленінського району № 1146 від 03 травня 1956 року по вул. Серафімовича, буд. № 9 у м. Харкові обліковується земельна ділянка площею 798 кв.м.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що земельна ділянка площею 812 кв.м. виділялася сторонам у встановленому законом порядку або доказів того, що співвласникам додатково були виділені 14 кв.м. земельної ділянки. Сторони підтвердили відсутність будь-яких правовстановлюючих документів з цього приводу.

За таких обставин колегія суддів не вважає за можливе визначати порядок користування земельною ділянкою запропонований висновком судової земельно-технічної експертизи від 27.01.2016 року.

Не є актуальним та прийнятним на час вирішення справи також і висновок судової будівельно-технічної експертизи від 22.07.2013 року, оскільки запропоновані ним варіанти порядку користування земельною ділянкою не відображають існуючі станом на 2017 рік зміни у конфігурації господарських будівель.

За клопотанням Алексєєвих апеляційним судом була призначена судова земельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої отримано висновок від 21.08.2017 року, яким запропоновано три варіанти порядку користування спірною земельною ділянкою.

Колегія суддів вважає найбільш прийнятним другий варіант порядку користування, оскільки ним, на відміну від інших варіантів, не порушується право ОСОБА_1 користуватися льохом «Г», співвласником якого вона являється та не бажає відмовлятися від свого такого права.

ОСОБА_1 звертала увагу на необхідність облаштувати місце парковки для належного їй автомобіля. На думку колегії суддів другий варіант порядку користування земельною ділянкою не позбавляє ОСОБА_1 такоє можливості.

Оскільки встановити чи відповідає фактичний порядок користування земельною ділянкою, що склався між співвласниками, порядку користування земельною ділянкою визначеному рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19.03.1997 року не надалося можливим, відновити такий порядок не можливо через відсутність на плані порядку користування земельною ділянкою до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.03.1997 року частково лінійних розмірів, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, в цій частині рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Судові витрати понесені ОСОБА_2, ОСОБА_3 у зв*язку з проведенням судової земельно-технічної експертизи від 21.08.2017 року, у відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно покласти на ОСОБА_1

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право змінити рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п.п. 2, 3, ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року змінити в частині визначення порядку користування земельною ділянкою.

Визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок №9 по вул. Серафімовича м. Харкова, згідно варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 1697 від 21.08.2017 року, а саме:

частину земельної ділянки площею 59,0кв.м та 22,0кв.м залишити в загальному користуванні співвласників;

на спільну частку ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_10, яка становить 1/3, виділити в користування земельну ділянку площею 303 кв.м, що на 37 кв.м більше, ніж припадає на ідеальну частку. Так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 276 кв.м, у тому числі під будівлями;

на спільну частку ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка становить 2/3, виділити в користування земельну ділянку площею 495 кв.м, що на 37 кв.м менше, ніж припадає на ідеальну частку. Так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 441кв.м, у тому числі під будівлями.

Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки:

- від лінії забудови по вул. Серафімовича, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 2,60 м і 3,80 м, далі по прямій лінії довжиною 8,40 м, потім повернув направо по прямій лінії довжиною 3,50 м, далі повернув наліво по прямій лінії довжиною 2,90 м, потім повернув направо по прямій лінії довжиною 9,70 м, далі повернув наліво по прямій лінії довжиною 1,50 м, потім повернув направо по прямій лінії довжиною 3,20 м до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на дві ділянки з розмірами 14,40 м і 6,87 м.

- ділянки загального користування вздовж житлового будинку до ділянки загального користування погребу літ. "Г".

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати у сумі 3 410 грн. 30 коп. в рівних частинах кожному.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_15