Справа № 219/8094/15-ц
Провадження № 2/219/2813/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Шкурат К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку згодом уточнив (а.с.220-223) та остаточно просить: стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 153753,73 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом -135817,87 грн., відсотки 17395,86 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 29.08.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 57018, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 148480,00 грн. із розрахунку 15,70 % річних за користування кредитом на строк з 9.08.2013 року по 29.08.2020 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 29.08.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 57018/П-01 та 29.08.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1, ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 57018/П-02, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №57018 від 29.08.2013 р. 02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними забезпечувальними договорами. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у зазначеному розмірі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, представником позивача була надана заява в якій він повідомляє, що договір купівлі-продажу є в одному екземплярі і знаходиться в головному офісі м. Києва, в звязку з процедурою ліквідації банку немає можливості привезти оригінал договору для ознайомлення, проте наголошує на тому, що договір є нотаріально завіреним і внесеним в реєстр і визнання чи невизнання вказаного договору не звільняє відповідачів від відповідальності за виконання зобовязань по кредитному договору. Відповідачі можуть внести кошти в ПАТ «Астра Банк» і цим також підтвердять виконання своїх зобовязань. Також повідомляє, що претензії поручителю не направлялись, проте Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові №5 від 30.03.2012 року, пунктом 24 якої зазначив, що предявлення вимоги до поручителя є як направлення йому вимоги про погашення боргу, так і предявлення до нього позову. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй постанові від 17.09.2014 року у справі №6-53цс14, а також постанові від 21.01.2015 року по справі №6-190цс14, вказавши на те, що застосоване в другому реченні частини четвертої ст. 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом визначеного терміну саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Верховний Суд вказав, що предявлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом, пені, кредитор, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом розміщення тексту оголошення в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Інформація про виклик до суду сторін які проживають на не підконтрольній Україні території» Артемівського міськрайонного суду Донецької області за адресою (http://arm.dn.court.gov.ua).

Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4 в судовому засіданні 11.08.2017 року позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, що дійсно 29.08.13 року було укладено кредитний договір між «Астра Банк» та ОСОБА_5 З метою забезпечення виконання умов кредитного договору у той же день було укладено договір поруки зокрема з відповідачем з ОСОБА_3 Вважає, що вимоги щодо солідарного стягнення одночасно з відповідача ОСОБА_1та інших відповідачів не узгоджується з положенням ст. 534 ЦК України оскільки є два окремі договори поруки, саме ця правова позиція викладена в постанові Верховного суду України 30.09.2015 №6-1348 цс 15. Крім того вважає, що в даному випадку має місце і пропущення зі сторони позивача строку позовної давності. Згідно до правової позиції Верховного суду встановлено, що оскільки договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 29 числа кожного місяця, а за договором поруки, відповідальність поручителя настає з наступного дня з датою платежу, яка передбачена кредитним договором тому з кожної не сплати боржником відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обраховування встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк для предявлення вимог до поручителя. У разі предявлення вимог до поручителя більше ніж 6 днів після настання строку для виконання в частині основного зобовязання, порука припиняється в певних щомісячних зобовязань, щодо повернення грошових кошів поза межами цього строку. Згідно до наданого розрахунку який був отриманий від банку, вбачається що строк для предявлення до поручителя вже сплив. Вказує, що на кожен платіж встановлюється щомісячний строк давності, встановлюється пів року для того щоб кредитор мав змогу звернутися до поручителя і предявити вимоги. Саме цей строк необхідно застосувати, оскільки в цьому договорі поруки не передбачено конкретного строку його виконання та дії. Оскільки договором поруки не встановлено строк дії, відповідно до ст. 252 ЦК, тому підлягає застосування положення частини 4 ст. 559 ЦК. Тому на кожен платіж встановлено свій строк для предявлення вимог для поручителя, це 6 місяців, як вбачається з позовної заяви період нарахування заборгованості встановлено станом на 31 липня 2015 р., позов підписано 13.08.2015, станом на момент предявлення позову позовні вимоги щодо поручителя ОСОБА_3 вже сплили, тому просить суд застосувати положення ч.4 ст. 559 ЦК України та наслідків пропуску строку позовної давності. На кожен щомісячний платіж встановлено свою позовну давність. Вважає, що коли кредитор змінив строки виконання, він мав звернутися до суду протягом 6 місяців з дня коли він знав чи обєктивно міг дізнатися про порушення свого права. Він би мав звернутися до суду з вимогою зокрема до поручителя ОСОБА_3 в межах 6 місяців, проте звернувся до суду лише 21.08.2015. Тому вважає, що позивачем пропущено 6 місячний строк предявлення до суду своїх вимог. Також наполягає на застосуванні наслідків спливу позовної давності по цим вимогам, а саме окрема підстава для відмови у позові. Вказує, що в матеріалах справи є повідомлення про те, що було змінено кредитора, про це повідомляли ОСОБА_1, проте що вони можуть сплачувати за новими реквізитами, поручитель такі документи не отримував. Позивач долучив лист про заміну кредитора та невідомо чи отримав цей лист боржник. Окрім того вказує на те, що в кредитному договорі строк виконання зобовязання визначений чітко, а саме 29.08.2020 р., проте з матеріалів справи не встановлено: чи звертався банк до боржника чи ні. Згідно до заяви позивача, яка надійшла також до суду, вбачається, що претензії поручителю не направлялись. Позивач вказує, що будь-яких письмових претензій до поручителя взагалі не було. Фактично про наявність заборгованості, та про те що боржник ОСОБА_1 ухиляється від сплати боргу за кредитом ОСОБА_3 дізнався після того, як вже стало відомо про виконання заочного рішення. Зі сторони позивача ніяких повідомлень не було, вимог теж. Крім того, щодо стягнення пені зазначає, що відсутня інформації про те з якого періоду вказана пеня почала розраховуватися, та звертає увагу суду на те, що ОСОБА_3 проживає на території, яка не контролюється українською владою, тому стягнення пені є незаконним в силу положень Закону України «Про тимчасові заходи проведення антитерористичної операції». На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позовних вимого ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 в повному обсязі. В подальшому в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

На підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

29 серпня 2013 року між ПАТ «Астра Банк», з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_1, з другої сторони, був укладений Кредитний договір № 57018. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надає відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 148480,00 грн. із сплатою 15,70 % річних строком до 29 серпня 2020 року (включно) (а.с.6-15).

Відповідно до п.2.4 вказаного кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом згідно з п.1.4.2 цього договору здійснюється щомісяця, в останній робочий день кожного місяця та в день місяця, в якому був підписаний договір, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом, з дня надання кредиту, згідно з п.2.1 цього договору, до моменту погашення кредиту. Період для нарахування процентів починається з відповідного календарного дня (числа місяця). В якому був підписаний цей договір у місяці попередньому звітному, і триває по відповідній день звітного місяця, який передує календарному дню (числу місяця), в якому був підписаний цей договір, включно. При розрахунку процентів день надання кредиту включається до розрахунку, а день погашення кредиту не включається до розрахунку. Позичальник сплачує проценти щомісячно, в порядку, визначеному пп. 2.5, 2.6 цього договору. При розрахунку процентів кількість днів у місяці приймається за 30 днів у році - 360 днів. У разі прострочення погашення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості і за період прострочення до моменту повного погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 29 серпня 2013 року між ПАТ «Астра Банк», з однієї сторони, відповідачем ОСОБА_1 з другої сторони та відповідачем ОСОБА_2 з третьої сторони, був укладений Договір поруки № 57018/П-1 та 29 серпня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» з однієї сторони, відповідачем ОСОБА_1 з другої сторони та відповідачем ОСОБА_3 з третьої сторони, був укладений Договір поруки № 57018/П-2, відповідно до умов яких Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору № 57018 від 29 серпня 2013 року (а.с.16-19).

Відповідно до п. 2.1 Договорів поруки, у випадку невиконання Позичальником взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком нарівні з Позичальником за Кредитним договором. Відповідно до п.4.1 Договорів поруки, сторони цього договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання усіма сторонами та втрачає свою дію з моменту повного виконання забезпеченого ним зобовязання. При цьому, сторони констатують, що строк закінчення цього договору не вказується сторонами конкретно, так як він визначається моментом повернення суми кредиту за кредитним договором.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що Кредит, наданий Кредитором забезпечується заставою, порукою, іншими видами забезпечення, вказаними в п. 1.3. Кредитного договору.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними забезпечувальними договорами (а.с.32-36).

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, станом на 31.07.2015 року за відповідачем ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 153753,73 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 135817,87 грн.; відсотки 17935,86 грн.

У серпні 2015 року банк предявив до боржника й поручителів позов про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, тим самим змінив строк виконання основного зобовязання.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобовязання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обовязків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобовязання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обовязки сторін кредитного договору.

Як установлено судом, боржник ОСОБА_1 (а відтак і поручителі) взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 29 серпня 2020 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) .

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Відповідно до п.2.5 кредитного договору, погашення кредиту, нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно до 29 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору. При цьому розмір щомісячних платежів позичальника складає 2924,00 грн. якщо 29 число місяця приходиться на неробочий день, погашення кредиту, нарахованих процентів за звітний місяць здійснюється позичальником у останній робочий день перед 29 числом місяця. Платіж розрахований за методом ануїтетів (щомісячних рівних платежів) та округлений в бік збільшення до числа, кратного цілій одиниці валюти кредиту. Сума платежу включає в себе суму частини кредиту, яка погашається в звітному місяці, нарахованих за звітний місяць процентів. Частини платежів, які направляються на погашення суми кредиту кожного місяця протягом строку дії цього договору, визначені в додатку №1 до цього договору, що є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 3.2 договорів поруки моментом виникнення зобовязання поручителя погасити заборгованість позичальника, рахується день, наступний за днем, коли повинен бути погашений кредит (частина кредиту) та/або проценти за користування кредитом за Кредитним договором.

Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати до 29 числа кожного місяця, а за договорами поруки моментом виникнення зобовязання поручителя погасити заборгованість позичальника, рахується день, наступний за днем, коли повинен бути погашений кредит (частина кредиту) та/або проценти за користування кредитом за Кредитним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя.

У разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобовязання.

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не предявить вимоги до поручителя.

Суд дійшов висновку про те, що у звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено представником відповідача, є підставою для відмови у даному випадку в частині позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, між боржником та поручителями були укладені різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники. Отже наявність підстав для стягнення солідарно з поручителів суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами ст.554 ЦК України та умовами договорів поруки. Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положення щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 вересня 2015 року по справі №6-1348цс15.

Враховуючи викладене, виходячи з розрахунку заборгованості (а.с.178-183), дати звернення до суду з позовною заявою 21.08.2015 р. (а.с.44), то для поручителів заборгованість необхідно рахувати з лютого 2015 р. по 31 липня 2015 р. Заборгованість боржника та поручителів перед банком складається із суми заборгованості за кредитом -135817,87 грн. (вказана сума з лютого 2015 р. є незмінною, що підтверджується складанням сум в рядках суми поточної заборгованості та суми простроченої заборгованості) та відсотки за користування кредитом 9945 грн. 17 коп., яку необхідно стягнути солідарно з боржника ОСОБА_1 і поручителя ОСОБА_2, а також окремо з цього ж боржника і поручителя ОСОБА_3 Крім того, з боржника необхідно стягнути на користь банку решту суми заборгованості за відсотками нараховану до лютого 2015 року в сумі 7990,69 грн., відмовивши у стягненні цієї суми з поручителів, у звязку з пропуском позовної давності.

Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 / РНОКПП / на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк () заборгованість за відсотками за користування кредитом по кредитному договору №57018 від 29.08.2013 року у сумі 7990 /сім тисяч девятсот девяносто/ грн. 69 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 / РНОКПП / та ОСОБА_2 / РНОКПП / на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк () заборгованість за кредитним договором у сумі 145763 /сто сорок пять сімсот шістдесят три/ грн. 04 коп., з яких сума заборгованості за кредитом -135817,87 грн.; відсотки за користування кредитом 9945 /девять тисяч девятсот сорок пять/ грн. 17 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 / РНОКПП / та ОСОБА_3 / РНОКПП / на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк () заборгованість за кредитним договором у сумі 145763 /сто сорок пять сімсот шістдесят три/ грн. 04 коп., з яких сума заборгованості за кредитом -135817,87 грн.; відсотки за користування кредитом 9945 /девять тисяч девятсот сорок пять/ грн. 17 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 512,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 485,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 485,88 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Фролова