У Х В А Л А

28 листопада 2017року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 14 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток в квартирі, що є спільною сумісною власністю, припинення спільної сумісної власності на нерухоме майно, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали заявник має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні належні докази в оригіналах або завірені їх копії.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом із касаційною скаргою подали заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в обґрунтування якої посилаються на те, що ОСОБА_2 не був присутнім під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, оскільки відновлював свій стан здоров'я та проходив реабілітацію, а правовідносини з представником, який надавав йому правову допомогу припинив, у підтвердження чого надали ксерокопію виписного епікризу № 652; крім того вказали, що ОСОБА_3, яка є третьою особою у справі, у зазначені по-батькові якої в оскаржуваних судових рішеннях судами попередніх інстанції були допущені описки, у зв'язку з чим вона не повідомлялась судами про дату та час розгляду справи, а відтак, також не була присутня під час постановлення апеляційним судом оскаржуваної ухвали, у підтвердження чого надали ксерокопію заяви ОСОБА_3 про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Також заявники зазначили, що про існування ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 14 грудня 2016 року їм стало відомо лише 31 жовтня 2017 року під час розгляду справи про збільшення аліментів, у підтвердження чого надали ксерокопію позовної заяви та рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2017 року і ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2017 року.

Проте будь-яких належних доказівнедотримання судом апеляційної інстанції вимог, встановлених ст. 222 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, заявниками не надано, як і не надано доказів на підтвердження припинення правовідносин між ОСОБА_2 та його представником, а також постановлення судами попередніх інстанції ухвал про залучення ОСОБА_3 до участі у розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

З огляду на викладене, у підтвердження обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявники мають надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому законом порядку їх копії, чим можуть бути копії ухвал судів попередніх інстанції про залучення ОСОБА_3 до участі у розгляді справи як третю особу, довідка із суду, поштового відділення зв'язку про неотримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду за вказаною у апеляційній скарзі адресою тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

При цьому звертаю увагу на те, що у випадку підтвердження заявниками процесуального статусу ОСОБА_3 у цій праві як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають надати суду касаційної інстанції відповідні ухвали про виправлення описки у оскаржуваних судових рішеннях.

Також заявники відповідно до вимог п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 326 ЦПК України повинні зазначити у касаційній скарзі ім'я (найменування) усіх осіб, які беруть участь у справі, їх місце проживання або місцезнаходження, зокрема, відповідачів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, долучивши до касаційної скарги її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, з урахуванням вказаних відповідачів.

Відсутність у касаційній скарзі зазначення ім'я (найменування) усіх осіб, які беруть участь у справі, у разі вирішення питання про відкриття касаційного провадження унеможливлює направлення останнім її копії та повідомлення про розгляд справи в суді касаційної інстанції.

Крім того, заявники касаційної скарги мають сплатити судовий збір відповідно до розмірів ставок судового збору, встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VI, в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон), який набрав чинності 01 вересня 2015 року, та згідно якого ставка судового збору за подачу касаційної скарги на рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки предметом спору заявлених позовів окрім вимог немайнового характеру (визнання договору купівлі-продажу частково недійсним), пред'явлено також вимоги майнового характеру (визнання часток на спільну сумісну власність), заявники згідно з ч. 3 ст. 6 Закону мають сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги майнового та немайнового характеру.

Судовий збір за подачу касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинно бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0007, КЕКД 22030103, символ звітності банку: 253.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Виходячи з того, що із поданої касаційної скарги та копій рішень суду першої та апеляційної інстанцій не вбачається ціни позову станом на день його подання в частині вимог майнового характеру (визнання часток на спільну сумісну власність), неможливо встановити правильність сплати судового збору в розмірі 640 грн, а тому заявники касаційної скарги мають підтвердити відповідність сплаченого судового збору належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову станом на день його подання, ринкова вартість квартири в певній місцевості, її грошова оцінка, експертний висновок тощо), та доплатити відповідну суму, надавши оригінал квитанції про оплату.

Приписами ч. 2 ст. 328 ЦПК України передбачено, що у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 325, 326, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без руху для виконання вимог ухвали в строк, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду, визначених п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 326 ЦПК України, та несплати судового збору касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявникам.

У разі невиконання вимог суду, визначених ч. 3 ст. 328 ЦПК України, заявникамбуде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур