Справа № 180/45/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем судового засідання Ганоченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 20 квітня 2017 року про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2017 до суду надійшло подання державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі відділ ДВС) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до фактичного виконання аліментних зобовязань.

В обґрунтування зазначеного подання заявник посилається на те, що в провадженні відділу ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи стягнення з 13.01.2016 року і до повноліття дитини. Боржник є громадянином України, добровільно рішення суду не виконує, кошти на утримання дітей не сплачує. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження, а саме: розрахунком заборгованості, викликами до державного виконавця, рішеннями про привід боржника. Заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01 квітня 2017 року становить 11224,69 грн.

Згідно ч. 2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

В судовому засіданні державний виконавець Марганецького міського відділу ДВС ОСОБА_1 подання підтримала, просила його задовольнити.

Заслухавши державного виконавця Марганецького міського відділу ДВС ОСОБА_1, дослідивши подання та оглянувши виконавче провадження № 725/3 (номер за ЄДРВП 50207849), суд приходить до висновку, що в його задоволенні необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїду за межі України вирішується судом на підставі подання державного виконавця. ЦПК та Закон № 606-ХІV не містять вимог щодо форми і змісту такого подання. Такі вимоги визначено у розділі ХІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона вїзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, в яку було унесено зміни та доповнення від 29 вересня 2016 р. № 2832/5 (далі Інструкція).

Відповідно до розділу ХІІІ Інструкції подання має обовязково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань (зобовязань боржника юридичної особи).

Пунктом 3 встановлено, що про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

Як вбачається з матеріалів подання 16 лютого 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/180/126/2016, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 11 лютого 2016 року, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи стягнення з 13.01.2016 року і до повноліття дитини.

На час ухвалення рішення та до 26 квітня 2016 року боржник працював в ПАТ «Марганецький ГЗК», аліменти утримувалися із заробітної плати. На час звільнення заборгованість за виконавчим листом становила 284,75 грн. (а.с.16).

З квітня 2016 року по березень 2017 року державним виконавцем нараховано заборгованість по виконавчому листу № 2/180/126/2016 в розмірі 11224,69 грн.

Матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що ОСОБА_2 аліменти після звільнення з ПАТ «Марганецький ГЗК» не сплачує, нерухомого майна, транспортних засобів, грошових коштів на рахунках в Приватбанку не має, допомогу по безробіттю, а також дохід у вигляді пенсії, іншого доходу боржник не отримує, відомості щодо його працевлаштування у державного виконавця відсутні.

В поданні державний виконавець зазначає, що боржник неодноразово викликався до відділу ДВС для сплати заборгованості, попереджався про кримінальну відповідальність за ст.164 КК України, але заходи щодо відшкодування заборгованості не вживає, що свідчить про те, що боржник ухиляється від сплати аліментів. При цьому, згідно отриманих під час проведення виконавчих дій даних встановлено, що існує можливість виїзду боржника за межі України.

Однак доказів того в матеріалах виконавчого провадження не знайдено: боржник про кримінальну відповідальність за ст.164 КК України не попереджався, згідно рапортів працівників Марганецького ВП Нікопольського ГУНП в Дніпропетровській області виконати привід у відношенні боржника ОСОБА_2 неможливо, оскільки він не проживає за адресою реєстрації. Вказані дані свідчать про те, що місцезнаходження ОСОБА_2 невідоме, що є підставою для оголошення його в розшук.

Також, матеріали подання та матеріали виконавчого провадження не містять даних про те, що ОСОБА_2 був попереджений про направлення до суду подання щодо встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що є вимогою розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Враховуючи вимоги ст.377-1 ЦПК України, ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та позицію Верховного Суду України, викладену в узагальненні судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, суд констатує, що вжиття заходу у вигляді обмеження боржника у конституційному праві на пересування може бути застосоване судом виключно за наявності підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду. Однак, державний виконавець не довів факт ухилення боржника від виконання зобовязань. Довідка про наявність заборгованості за аліментними зобовязаннями не є таким доказом.

На підставі викладеного, керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 20 квітня 2017 року про тимчасове обмеження ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її ухвали.

Суддя: ОСОБА_5