Справа № 461/693/15-ц
Провадження № 8/461/14/17
УХВАЛА

26.04.2017

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Мисько Х.М.,

при секретарі - Коружинець Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду заяву представника Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» - ОСОБА_1 про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року у справі №461/693/15-ц за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и в :

10 березня 2017 року до суду поступила заява представника Фермерського господарство «ОСОБА_1В.» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року у справі №461/693/15-ц.

В судове засідання заявник не зявився, до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання вимог.

Решта учасників процесу в судове засідання не зявились, хоча належним чином були судом повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, не подали заяву про розгляд справи у їх відсутності чи про відкладення судового засідання, а тому суд, керуючись положеннями ч. 1 ст. 365 ЦПК України, приходить до висновку про можливість розгляду заяви у їх відсутності, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Вивчивши надані документи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п.3 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

З заяви вбачається, що представник ФГ «ОСОБА_1В.» покликається на те, що обставини, встановлені постановою Верховного суду України від 11 вересня 2013 року по справі №6-48цс13, спростовують факти, які були покладені в основу рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року, а саме щодо застосування матеріального права щодо відшкодування моральної шкоди, якими встановлено право особи на відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями або бездіяльністю державних виконавців і до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме ст.56 Конституції України, ст.ст.23,1167,1173 ЦК України та ст.11 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Разом з тим, як вбачається із рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року, про перегляд якого просить заявник, суд керувався ст.ст.22,1166,1167,1173,1174 ЦК України.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13 травня 2015 року, апеляційну скаргу ФГ «ОСОБА_1В.» задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року в частині відмови в задоволенні позову ФГ «ОСОБА_1В.» до УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди (не доодержаних доходів), завданої в результаті незаконного рішення державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області скасовано, а провадження у справі в частині цієї вимоги закрито. В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року касаційна скарга ФГ «ОСОБА_1В.» відхилена. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 лютогго 2015 року в незміненій частині та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 травня 2015 року залишено без змін.

Відповідно до ч.2 ст.324 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини на які покликається заявник не є нововиявленими, судами апеляційної та касаційної інстанції рішення перевірялось на правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.361, 365, 366 ЦПК України, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви представника Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» - ОСОБА_1 про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року у справі №461/693/15-ц за нововиявленими обставинами - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5-ти днів з дня її проголошення або в порядку ч.2 ст.294 ЦПК України.

Головуючий суддя: Мисько Х.М.