Провадження №2/485/57/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Лисенка М.Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 в м.Снігурівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» в особі філії Снігурівського району Східного округу до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2017 року ПАТ Миколаївобленерго в особі менеджера зі збуту електроенергії філії Снігурівського району ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту, але неоплачену електроенергію.

В заяві вказав, що відповідач являється споживачем електроенергії енергопостачальної компанії позивача по справі, допустив порушення Правил користування електроенергією для населення. За період січень-грудень 2016 року не здійснив повністю розрахунки з позивачем за використану у цей період електричну енергію, внаслідок чого станом на 04 січня 2017 року виникла заборгованість на загальну суму 1680грн.81коп.

У добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити заборгованість, а тому позивач просив суд стягнути з нього суму заборгованості у примусовому порядку.

У судове засідання сторони не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Представник позивача надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд про їх задоволення.

Відповідач у своїй заяві також просив суд справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги позивача визнав повністю та пояснив, що кошти за електроенергію не сплачував вчасно та у повному розмірі за скрутного матеріального становища.

Судом ухвалено про слухання справи у відсутність сторін.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Договір, у тому числі і договір про користування електричною енергію, є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

В силу ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598, 610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено та позивачем надано відповідні докази про те, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає у житловому будинку №29 по вул.Веденка в с.Афанасіївка Снігурівського району Миколаївської області, про що свідчить довідка виконавчого комітету Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 16.01.2017 року вих.№157 та є споживачем електроенергії підприємства позивача згідно з договором про користування електричною енергією №992 від 21 лютого 2012 року, укладений з його матір"ю ОСОБА_3, яка померла (а.с.4).

Пунктом 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 та п.12 Договору, встановлено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10-го числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Тобто між сторонами склалися правовідносини на постачання електричної енергії.

Як вбачається з особового рахунку №43460076, відкритого на ім"я ОСОБА_3, станом на 04 січня 2017 року заборгованість за використану, але неоплачену електроенергію за період січень-грудень 2016 року, яку надав позивач, становить 1680грн.81коп (а.с.3).

Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок відповідач суду не надав, а використана електроенергія оплачена ним частково.

Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань, які випливають з умов договору, а тому вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження, визнані відповідачем і підлягають задоволенню у повному обсязі.

У добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує.

За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі у розмірі 1600грн.

Керуючись ст.ст.3, 15, 57,60,208,209,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» в особі філії Снігурівського району Східного округу до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» на відшкодування заборгованості за спожиту, але неоплачену електричну енергію 1680(тисяча шістсот вісімдесят)грн.81коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» судовий збір у розмірі 1600 (тисяча шістсот)грн.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але були відсутні при проголошенні рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ