Справа № 745/911/16-ц
Провадження № 2/745/307/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2017 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді -Смаль І.А.

за участі секретаря -Шуляр І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Змітнівської сільської ради, треті особи: приватний нотаріус Сосницького районного нотаріального округу Куць М.І. про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовною заявою до Змітнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, після смерті якої, залишилось спадкове майно - жилий будинок за адресою АДРЕСА_1. Він має право на спадкування майна померлої за заповітом. Однак належного підтвердження того, що вказане домоволодіння дійсно належало померлій на праві приватної власності немає, тому і успадкувати даний будинок він не має можливості.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача Змітнівської сільської ради в судове засідання не з"явився, з сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають.

Третя особа приватний нотаріус Сосницького районного нотаріального округу в Чернігівській області Куць М.І. у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 03.05.2006 року).

З матеріалів спадкової справи наданих приватним нотаріусом Сосницького районного нотаріального округу в Чернігівській області Куць М.І. видно, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заведена спадкова справа на підставі заяви позивача про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом посвідченим секретарем Змітнівської сільської ради 09.06.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 39 .

З довідки Сосницького районного КП "Зодчий" вбачається, що вартість житлового будинку з надвірними будівлями (А-1 житловий будинок, Б-1 сарай, б-сарай, п/г- погреб) (рік забудови 1950) за адресою АДРЕСА_1 становить 36902 грн.

З довідки Змітнівської сільської ради від 28.11.2016 року №502 вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1, згідно по господарської книги Змітнівської сільської ради №2011-2015, належав померлій ОСОБА_4.

З довідки Змітнівської сільської ради від 28.11.2016 року №501 вбачається, що ОСОБА_4 на день смерті проживала одна по АДРЕСА_1.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що будівництво будинку було завершено (1950 рік) до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов"язову державну реєстрацію нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими,як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель,споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах .Тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади,що підтверджують право приватної власності.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2014 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 в зв"язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Отже позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 дійсно належав померлій, а позивач є спадкоємцем майна померлої в силу ст. 1235 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності на спадкове майно, а саме на жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 за спадкоємцем ОСОБА_1 Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 328, 1216-1218, 1235, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасовим положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445,ст.100 ЦК УРСР 1963 року, та ст.10,11,60,174, 214, 215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями (А-1 житловий будинок, Б-1 сарай, б-сарай, п/г- погреб) (рік забудови 1950) за адресою АДРЕСА_1 вартістю 36902,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення ,- з дня отримання копії цього рішення .

Суддя І.А.Смаль