Провадження № 2/537/989/2017
Справа № 537/1621/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2017 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І. при секретарі Солнишкіній Н.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить ухвалити рішення, яким поновити її на роботі на посаді економіста другої категорії по плануванню у планово економічному відділі ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин», стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 44 147 грн. 80 коп. та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди..

Свої вимоги мотивувала тим, що вона була прийнята на роботу 04.07.1983 року на посаду копіювальника Кременчуцького виробничого об'єднання «Дормашина» у м.Кременчуці стара назва відповідача. Про це свідчить запис за №1 від 07.07.1983 року у її трудовій книжці серії БТ-І за N9360829 з посиланням на наказ № 192/ок від 04.07.1983 року. На той час вона не мала вищої освіти. Мається, також, копія наказу від 04.07.1983 року за № 192/ ок. Вона мала ряд переміщень по роботі які відзначені у її трудовій книжці та переходила з однієї роботи на іншу по переводу в середині одного виробництва. Під час роботи вона навчалась на вечірньому відділенні без відриву від виробництва та закінчила Кременчуцьку філію Харківського політехнічного інституту, факультет, технологія машино - будування, у 1989 році. Вона була переведена, 14.07.1989 року згідно наказу М100/и від 18.07.1989 року п. 3 у трудовій книжці на посаду інженера - економіста у планово - економічний відділ. Дане підприємство - відповідач перейменовувалось декілька разів. Станом на 2002 рік воно мало назву ВАТ «Кредмаш », потім після 2002 року стало називатись ПАТ « Кременчуцький завод дорожніх машин ». Ці записи у відділі кадрів чомусь не було внесено до її трудової книжки. Це нею було виявлено коли отримала трудову книжку на руки після звільнення. 18.03.2002 року вона була переведена економістом по плануванню планово-економічного відділу. У 2004 році вона набула у Кременчуцькому державному політехнічному університеті другу вищу освіту, економіка підприємства. 20.03.2013 року їй було внесено запис до трудової книжки про присвоєння другої категорії економіста по плануванню у планово - економічного відділу. Категорії просто так не видаються, хоча вона працювала на підвищеному рівні кваліфікації, а видаються тільки коли хтось звільняється або присвоюється і звільняється категорія, бо це все грошові кошти і на інженерах відповідач заощаджував. Якби навіть вона досягла категорії вищої, а у плановому відділі немає вільної підвищеної категорії, то вона її не отримала. Також, категорії швидше присвоюються тим хто ближче до керівництва та знайомий. Так як вона вже давно виконувала ту ж саму роботу, то могла б давно отримати другу категорію раніше, але отримала коли пішла на пенсію жінка економіст з такою категорією. Вона отримала підвищену зарплату, це свідчить про те, що вона є спеціалістом широкого профілю та виконувала різні функції, практично всі, які передбачено у даному відділі, що свідчить про її високу кваліфікацію. З відділу зовнішньо - економічних зв'язків та реалізації було переведено до їх відділу жінку, ОСОБА_2, а на її місце перевели людину з комори з нижчою освітою. До неї стала підходити начальник її відділу та говорити, що кожного року їй дають завдання на скорочення 1-ї особи, вона тоді зауважила, а навіщо ж взяли до відділу особу, якщо тут слід скорочувати. Вона нічого їй не відповіла. Потім знову говорила про те, що когось слід скороти і напевно вона скоротить її. Так, 13.01.2017 року керівник планово економічного відділу разом зі своїм заступником запросив її до себе у кабінет та в усній формі повідомила, що вона підлягає скороченню, а її роботу передають у фінансовий відділ. Наказ буде пізніше, а дату потім визначать та вкажуть у наказі, який вийде на наступному тижні. Вона заперечила та нагадала, що вона єдина у даному відділі має дві вищі осовіти, що у них у відділі є три працюючі пенсіонери, в тому числі і сама начальник відділу, які є соціально забезпеченими. Вона також, нагадала що вона саме давніше і більше років, порівняно з іншими, працює у даному відділі та знає всі види роботи і зможе без спеціальної підготовки працювати на будь якій операції. Вона, також, нагадала що їй до пенсії залишилось 9 років, що це критичний вік і вона не зможе знайти роботу, а так як я має більш високу кваліфікацію, її скорочення буде незаконним. Вважає, що вона на підприємстві як безкоштовна енциклопедія працювала, всі молоді робітники по незрозумілих питаннях звертались до неї за консультаціями. 18.01.2017 року їй було надано наказ від 17.01.2017 року за №17, де їй внизу єдиного аркушу було вказано поставити свій підпис. Вона поставила та швидко прочитала і визначила що це не відносно неї наказ, тобто без прізвища. З даного наказу вона встановила, що під скорочення вона особисто не підпадає, просто було вказано, що під скорочення підпадають працівники категорії, згідно переліку №1,2. Перелік № 1 було приєднано (економіст з планування II категорії ) до наказу, прізвища особи не було вказано. Але переліку № 2 не було приєднано. Під час спілкування з колегами вона запитала, а чи когось ще знайомили з даним наказом і дізналась, що ні. Вона звернулась до юриста, після чого до відповідача було направлено запит, у якому запитувалось, чому тільки вона одна була ознайомлена з даним наказом якщо він без прізвища. Це явно наказ виданий під неї. Після отримання запиту адвоката, всі співробітники її відділу були, також, ознайомлені з наказом, але тільки 24.01.2017 року, чисто формально, щоб продемонструвати законність, але всіх примусили вказати дату 18.01.2017 року, тобто заднім числом. Ще під час ознайомлення її з наказом, їй запропонували принизливий варіант трудовлаштування на підприємстві відповідача. Вона повинна була написати заяву про перевід на посаду комірника за власним бажанням. Це значне погіршення її права на працю. Така робота не вимагає значної кваліфікації та вищої освіти і тому значно менша заробітна плата. Звичайно вона відмовилась і це стало у подальшому фігурувати як таке, що їй пропонувалась робота, а вона відмовилась, тобто таким чином, відповідач продемонстрував те, що їй пропонувалась робота, але це було приниження, а не пропозиція. 20.03.2017 року вона була звільнена з займаної посади. Відповідач не запропонував їй на своєму підприємстві аналогічної роботи без порушення її права, чим порушив її право на працю. Так, підґрунтя та провокації щодо до її посади вже готувалися на протязі 2016 року. Її безпосередньою роботою є те, що вона згідно посадової інструкції складає табель робочого часу даного відділу. На заводі робочих тільки 3-4 дні (неповна робоча неділя ), у інші дні виходять за призначенням начальників. Наприклад, на наступний час для виходу, слід оформити це документально і це повинна робити вона. Так, одній з пенсіонерок, ОСОБА_3, у якої інші обов'язки, начальник відділу, ОСОБА_4, без її відома, без наказу доручила її роботу по складанню службової записки на роботу у вихідні дні самим же собі. Тобто вони для себе створювали додаткові робочі дні з оплатою їх, а інші у свій робочий час повинні встигати виконувати свою роботу за 3 дні. Вона ці службові записки виявила, коли вони лягли на її робочий стіл. Поза її спиною виконували її роботу та виходили на додаткові робочі дні. Вона підійшла до начальника та запитала, чим обумовлено, тобто безпідставна передача іншому її трудових обов'язків. Начальник відділу не змогла пояснити. Вона вимушена булла підійти до генерального директора, який пояснив, що не має уявлення про це і це право начальника, хоча підпис його на записках був. Вона стала слідкувати за цими записками і в один день, коли стали їх викликати, вийшла на роботу. Їй зауважили, що вона може виходити на роботу та працювати, але їй не заплатять, а потім ще й натякнули, що за вихід у свій вихідний день, притягнуть, як незаконний прохід на територію підприємства. Це і стало причиною того, що вона відреагувала на незаконні переміщення без документальної фіксації, чого не люблять. Слід знати про незаконні переміщення, мовчати, робити не по закону, але те, що накажуть, що вона вважає дискримінацією. Наступний інцидент, до неї підійшла заступник начальника фінансового відділу ОСОБА_5 і без доручення чи наказу, або інших документальних підстав, забрала проект договору оренди з Ощадбанком, тобто документ, який вона згідно посадової інструкції повинна була підготувати. На її зауваження чому, пояснила що вона буде сама його оформлювати, хоча раніше вона такої роботи не виконувала. Вона її зробила та допустила ряд помилок, а потім їй надали його в роботу і їй довелось їх виправляти, це зайвий час. Таким чином, у неї потроху стали вилучати фронт робіт, щоб скласти враження відсутності потреби у її посаді. Вважає що вона незаконно була звільнена за скороченням штату та бажає поновлення її на раніше займаній посаді. Так, їй запропоновано було посаду комірника, на яку вона не погодилась, перший раз її примусили під психологічним тиском поставити підпис, що вона відмовляється від посади комірника. В переліку вакансій на 18.01.2017 рік, начальник відділу праці та заробітної плати вписала своєю рукою п. 12. ОГТ (відділ головного технолога) мається вільна посада інженера-технолога зварювального виробництва на період відпустки особи по догляду за дитиною по заяві робітника. Період часу не вказаний, спеціальність не її і слід навчатися чи стажуватись і особа може вийти на роботу по досягненню дитині 1 року, а вона підлягатиме звільненню, так як підпише це за власним бажанням собі тимчасову роботу. У такий спосіб намагались позбавитися її, незгоду засудили. З цим документом ознайомлювали тільки її, більше нікого з відділу не знайомили з ним. Ще до нового 2017 року вона, як співробітник відділу, до якого поступає вся пошта і вона виявила наказ «про упорядкування чисельності» за №714 від 29.12.2016 року та додаток до нього з переліком підрозділів, з якого вона виявила що у їх відділі буде під скорочення попадати одна особа. Другий раз, 27.01.2017 року її намагались, так сказати, забезпечити роботою на підприємстві у разі звільнення. Документ називається, «перелік до вакансій на 27.01.2017 рік», де вказано все ті ж 11 пунктів, але 11 це було здійснено шляхом доповнення 2 вакансіями комірників у транспортному цеху, що, також, являє собою пониження її у посаді та надання роботи, яка не потребує інженерної освіти, яких у неї дві. Вона відмовилась підписатися після того, як побачила текст вище вказаного документу, тоді вона запросила пенсіонерів, які працюють у їх відділі щоб вони склали акт про її відмову від підпису. Іншим не надавався даний документ для ознайомлення. Під час цієї процедури тиску їй стало зле і вона вимушена була звернутися до здоровпункту ПАТ «Кремдмаш», де у неї виявлено було високий тиск та надано медичну допомогу, документи підтверджуючі це, маються. 01.02.2017 року до неї знову підійшла вище згадана ОСОБА_6 та піднесла папірець без назви, де було вказано пропозицію тільки їй на посаду комірника, по якій вона повинна була надати відповідь до 03.02.2017 року. Вона написала, що ознайомилась і що відмовляється та попросила копію попереднього документу від 27.01.2017 року та дану копію. Коли їй принесли копію переліку від 27.01.2017 року він уже був підписаний всіма робітниками 2-ї категорії планово - економічного відділу з відмовами від даних вакансій. Задніми числами

підписались всі. Пізніше, на всяк випадок, всім їм, 01.02.2017 року надали даний документ для ознайомлення. Це все приносила до неї у відділ виконуючий обов'язки, ОСОБА_6, яка, до - речі, займає інженерну посаду без наявності у неї вищої інженерної освіти, закінчила технікум. Роботу слід надавати відповідну займаній посаді і не нижче по освіті та за попередню, а також, не нижчу по заробітній платі за попередню. Також, їй було надано ще більш принизливіший документ у день звільнення з роботи, 20.03.2017 року з пропозицією надання їй роботи озеленювача, прибиральника та двірника. Цинізм даних осіб безмежний. Такі переміщення створюються для подальшого звільнення місця начальника відділу, де вона працювала для доньки президента ПАТ «Кремдмаш», ОСОБА_7. Вона зверталась на гарячу лінію міністерства соціальної політики України у м. Києві, вони переправили її питання до Управління держпраці у Полтавській області. Нею зайнявся ОСОБА_8, який надавав їй три відповіді, з яких слідує що її законно звільняють та є її вина, в тому що вона не погодилась на нижчі посади. Вона вважає за некваліфіковані висновки з боку такого фахівця. Також, її питання по скорочення по штату було розглянуто 28.02.2017 року на засіданні профспілки цех. кому, профспілки економічних відділів ПАТ « Кредмаш », згідно якого було встановлено що вони дають згоду на її скорочення з 20.03.2017 року. Дана згода на її скорочення необґрунтована та незаконна, так як не було піддано аналізу всіх, хто працює у відділі та їх кваліфікація, тривалість часу, коли працює робітник, не дано оцінки тому, що у відділі є соціально захищені особи, а також те, що вона єдина працююча особа у сім'ї і іншого доходу не має, а також критичність віку, у якому вона перебуває в даний час і що особи її віку не є такими, яких запрошують на роботу, мається у рекламах примітка, що осіб, старше 40 років не звертатися. Вона зверталась з листами до управління держпраці і отримала три відповіді від 06.02.2017 року, 07.03.2017 року та від 31.03.2017 року. Дані органи не зацікавлені на захист робітника та такі, які не зважають на незаконні дії на підприємствах, а також вважають що переведення її на посаду комірника з інженерної посад високої кваліфікації, або навіть прибиральницею, буде законним. Вважає що її посада незаконно була піддана скороченню незаконно та у супереч існуючим законодавчим актам, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що зазначені в позові.

Представники відповідача ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити у зв»язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представників відповідача, свідка, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне:

Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується трудовою книжкою серії БТ-І №93608229, відповідно до наказу № 192/ок від 04.07.1983 року, з 07.07.1983 року ОСОБА_1 була прийнята учнем копіювальника у відділ головного механіка в ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» та в подальшому наказом № 36 від 13.01.1984 року була переведена на посаду копіювальника у відділ головного механіка.

На підставі наказу №100/і від 14.07.1989 року ОСОБА_1 переведена на посаду інженера економіста в планово економічний відділ «ПАТ Кременчуцький завод дорожніх машин».

Відповідно до наказу №28 і від 18.03.2002 року ОСОБА_1 переведена на посаду економіста по плануванню у планово економічний відділ ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин».

Згідно диплому НВ №849018 від 21 червня 1989 року ОСОБА_1 має вищу освіту за спеціальністю «Технологія машинобудування, металорізальні станки та інструменти».

Відповідно до диплому про передпідготовку ДСК №048333, рішенням державної кваліфікаційної комісії від 02.06.2004 року, ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію спеціаліста з економіки підприємства.

Наказом №12-і від 20 березня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з роботи посади економіста з планування ІІ категорії планово економічного відділу ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» на підставі п.1 ст.40 КЗпП за скороченням штату.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Згідно ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, передбачених у п.1 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до вимог ст.64 ГК України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників та штатний розклад.

Наказом голови правління ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» №714 від 29.12.2016 року «Про впорядкування чисельності», наказано для оптимізації співвідношення категорій працівників ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» вивільнити з чисельності (штату) керівників, фахівців і службовців ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» кількість працівників згідно додатку №1 та запропоновано для упорядкування чисельності працівників у 2017 році скоротити на підприємстві 45 посад.

Наказом Голови правління генерального директора ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» від 17.01.2017 року за №17, наказано начальнику ВОПіЗ внести зміни у штатний розклад допоміжних працівників, керівників, спеціалістів і службовців, згідно переліків №1 та №2.

Згідно переліку №1 змін у штатному розкладі керівників, спеціалістів та службовців до наказу №17 від 17.01.2017 року, виключено із штатного розкладу ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» 19 посад, в тому числі одну посаду економіста по плануванню другої категорії планово економічного відділу.

Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомилась 18.01.2017 року та зазначила, що не згодна із скороченням та звільненням.

Згідно службової записки від 18.01.2017 року №40/06 начальника планово економічного відділу ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» ОСОБА_4, згідно наказу №17 від 17.01.2017 року по підрозділу ПЕВ скороченню підлягає економіст по плануванню другої категорії ОСОБА_1

Із вказаною службовою запискою ОСОБА_1 ознайомилась 18.01.2017 року та зазначила, що не згодна із скороченням та звільненням.

Начальником ВОПіЗ ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» ОСОБА_9, ОСОБА_1 надано для ознайомлення перелік вакансій на ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» станом на 18.01.2017 року, який складається із 12 вакансій та із вказаним переліком ОСОБА_1 ознайомилась 18.01.2017 року, при цьому зазначила, що від запропонованих вакансій вона відмовляється.

Начальником ВОПіЗ ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин», ОСОБА_1 надано для ознайомлення перелік вакансій на ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» станом на 27.01.2017 року, який складається із 11 вакансій та із вказаним переліком ОСОБА_1 ознайомилась 27.01.2017 року, при цьому зазначила, що від запропонованих вакансій вона відмовляється.

В.о. начальника відділу кадрів ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» ОСОБА_1 повторно запропоновано працевлаштування на вакантну посаду кладовщика транспортного цеху та 01.02.2017 року ОСОБА_1 із вказаною пропозицією ознайомилась і від неї відмовилась.

Начальником ВОПіЗ ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» ОСОБА_9, ОСОБА_1 надано для ознайомлення перелік вакансій на ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» станом на 20.03.2017 року, який складається із 16 вакансій та із вказаним переліком ОСОБА_1 ознайомилась 20.03.2017 року, при цьому зазначила, що від запропонованих вакансій вона відмовляється.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він працює на ПАТ Кременчуцький завод дорожніх машин» головним технологом. До нього приходила ОСОБА_1 і повідомила, що її направили з відділу кадрів щодо влаштування на посаду інженера технолога зварювального виробництва відділу головного технолога. Він розяснив їй, чим займається відділ головного технолога. Після чого він хотів їй задати запитання по технічним питанням, щоб вияснити, чи зможе вона працювати на цій посаді, однак такі питання він фактично у неї не з»ясував, оскільки та сказала, що пройшло багато років після навчання. На дану посаду потрібна була людина з інженерно технічною освітою, яка б могла читати креслення. Як такої відмови від прийняття на вказану посаду він їй не давав. Дана посада була декретна. Він запитав у неї, чи буде вона працевлаштовуватися, однак вона сказала, що ні. На посаду інженера технолога потрібна була людина із освітою. Наявна у ОСОБА_1 освіта підходила для вказаної роботи, тобто вона могла працювати на даній посаді. Більше ОСОБА_1 до нього з приводу працевлаштування не зверталась.

Позивач в судовому засіданні не заперечувала, що їй пропонувались зазначені у вказаних вище переліках посади, однак вона від них відмовилась.

Також при обґрунтуванні позовних вимог та в судовому засіданні позивач пояснила, що протягом вказаного періоду часу на підприємстві були вільними і інші посади, які не зазначені у вказаних переліках, однак ці посади їй не пропонувались.

Суд вказані твердження позивача до уваги не приймає, оскільки позивачем суду не надано жодного належного доказу на їх підтвердження. Крім того, позивач в судовому засіданні, не заперечувала, що із письмовими заявами до відповідача про її переведення на будь яку посаду на підприємстві вона не зверталась.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

20 лютого 2017 року заступник генерального директора по персоналу та соціальним питанням ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» ОСОБА_11 звернувся до голови профспілкового комітету планово - економічного відділу про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно виписки з протоколу №28 засідання цехового комітету профспілки економічних відділів ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» від 28.02.2017 року, профспілковим комітетом надано згоду на звільнення в звязку зі скороченням штату п.1 ст.40 КЗпП України ОСОБА_1, економіста по плануванню ІІ категорії з 20 березня 2017 року, та як вбачається з даного витягу ОСОБА_1 була присутня на вказаному засіданні цехового комітету профспілки економічних відділів з приводу вирішення питання про надання згоди на її звільнення.

Ст. 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач в свої позовній заяві посилається на те, що вона має дві вищі освіти, працює на посаді економіста по плануванню ІІ категорії з 1989 року, має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці ніж інші працівники відділу, а тому має переважне право працювати на даній посаді.

Поняття кваліфікації як таке, що включає не лише освітній рівень працівника та стаж його роботи, а і здатність виконувати особливі доручення, є оціночним та визначається у кожній справі залежно від установлених судом обставин.

За викладених обставин, суд вказані твердження позивача до уваги не приймає, оскільки те, що позивач по справі має дві вищі освіти та працювала на посаді економіста по плануванню ІІ категорії з 1989 року не є прямими та безспірними підтвердженнями більш високої кваліфікації і продуктивності її праці станом на час звільнення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, відповідачем було проведено порівняльний аналіз всіх робітників планово - економічного відділу, які займають посади економістів по плануванню ІІ категорії та підлягають скороченню на підставі наказу №17 від 17.01.2017 року та за результатами аналізу визначено, що працівники ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 мають біль високий кваліфікаційний рівень та продуктивність праці в порівнянні з ОСОБА_1. Крім того, ОСОБА_1 не має жодної з підстав для надання переваги в залишенні на роботі, передбачених ст.42 КЗпП України.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачем були дотримані всі істотні умови передбачені ст.ст.40, 42, 43, 49 2 КЗпП України щодо звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_15 про поновлення її на роботі на посаді економіста другої категорії по плануванню у планово економічному відділі ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» необхідно відмовити.

Як похідні не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст..ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,ст..ст.40 , 42, 43, 49 2, 235, 237 -1 КЗпП України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: