Справа № 357/1504/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини пп НОМЕР_1 м. Біла Церква, третя особа: Квартирно експлуатаційний відділ, про визнання недійсним рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та зобов`язання поновлення на квартирному обліку -

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з даним позовом 13.02.2017 року мотивуючи тим, що в кінці січня 2017 року отримав виписку з протоколу засідання житлової комісії частини пп В 2968 м. Біла Церква від 11.01.2017 року, згідно якої було вирішено зняти його з квартирного обліку. На засідання комісії він запрошений не був. Рішення житлової комісії частини пп В 2968 м. Біла Церква від 11.01.2017 року є незаконним з наступного: він старший лейтенант запасу, має військову вислугу більше 20 років, на квартирному обліку перебуває з 03.03.1995 року в складі дві особи. Відповідач посилається на пункт 2.16 наказу МО України №737 від 30.11.2011 року, а саме те, що він був звільнений з лав Збройних сил України за власним бажанням. Він має вислугу в Збройних силах України понад 20 років, пішов на пенсію у червні 1998 року, вид пенсії: за вислугу років. Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Згідно п.1.4 «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженої наказом Міністра Оборони України №737 від 30.11.2011 року військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Відповідно до положень ст. 40 ЖК України та п 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків передбачених ч.2 ст. 40 ЖК України, яка не містить підстав для зняття його з квартирного обліку. Позивач просить визнати рішення житлової комісії військової частини пп НОМЕР_1 м. Біла Церква, оформлене протоколом № 1 від 11 січня 2017 року, про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , недійсним, зобов`язати військову частину пп НОМЕР_1 м. Біла Церква поновити ОСОБА_1 разом із членом його сім`ї ОСОБА_2 , на квартирному обліку у військовій частині пп В 2968 м. Біла Церква та стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити вимоги в повному обсязі та подав до суду письмові пояснення у справі.

Відповідач представника до суду не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду подано письмові заперечення проти позову з клопотанням про розгляд справи без участі представника військової частини пп НОМЕР_1 м. Біла Церква.

Третя особа, Квартирно експлуатаційний відділ, представника до суду не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, представник за довіреністю у справі ОСОБА_3 подала до суду письмові пояснення у справі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України).

Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою.

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України.

Судом встановлено, що за Наказом командувача Національної гвардії України ( по особовому складу) від 03.06.1998 року за № 113 о/с ( а.с. 37), у відповідності до Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, було звільнено з дійсної військової служби в запас Збройних Сил по ст. 65 п. «3» ( за власним бажанням) старшого лейтенанта гвардії ОСОБА_1 , льотчика оператора вертольотного загону 31 окремої бойової вертольотної ескадрілії 51 окремої вертольотної бригади гвардії з правом носіння військової форми одягу; вислуга років якого станом на 01.06.1998 року складала: в календарному обчисленні 13 років 09 місяців 26 днів, в пільговому обчисленні 21 рік 10 місяців 10 днів, з направленням на військовий облік у Білоцерківський ОМВК Київської області.

На підставі Наказу командира військової частини НОМЕР_2 НГУ від 08.06.1998 року за № 116 ( а.с. 36 на звороті), льотчика оператора вертольотного загону старшого лейтенанта гвардії ОСОБА_1 , який здав справи та посаду, звільненого з дійсної військової служби, виключено зі списків особового складу 31 окремої бойової вертольотної ескадрілії з 08.06.1998 року з направленням на військовий облік у Білоцерківський ОМВК Київської області, що також підтверджено витягом із послужного списку ( а.с.38).

Згідно із довідкою Луцького квартирно експлуатаційної частини загону від 29.03.1996 року за № 260-Ж ( а.с.36), старший лейтенант гвардії ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , 27.03.1996 року звільнив займане приміщення і здав його Луцькій КЕЧ району.

Також, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 25.06.1996 року по 06.09.2000 року був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 , а з 27.05.2004 року зареєстрований та проживає разом із дочкою ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 на підставі договору найму укладеного з власником житлового приміщення ОСОБА_4 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 участі в приватизації житла не приймали, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 7-9,11,39,41,42,43,45).

Відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.1992 № 2262-XII, право на пенсію за вислугу років мають: особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Як вбачається з матеріалів особової справи позивача та копії пенсійного посвідчення ( а.с.10), ОСОБА_1 з червня 1998 року перебуває на пенсії за вислугу років.

Згідно витягу з протоколу № 59 від 01.07.2008 року засідання житлової комісії при Білоцерківському ОМВК ( а.с.40), старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 2 особи, було зараховано на квартирний облік на підставі наказу МОУ Країни від 06.10.2006 року № 577 з 03.03.1995 року.

Згідно витягу з протоколу № 14 від 29.08.2013 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 ( а.с.46), сім`ю старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , складом 2 особи, було зараховано до загальної черги для отримання житлового приміщення з 03.03.1995 року ( датою зарахування на квартирний облік при Білоцерківському ОМВК) відповідно до наказу МО України № 737 від 30.11.2011 року.

Вказані рішення житлової комісії на даний час не скасовані, отже є чинними.

Судом встановлено, що рішенням житлової комісії військової частини пп НОМЕР_1 м. Біла Церква, яке оформлено протоколом № 1 від 11 січня 2017 року (а.с.6), сім`ю старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 знято з квартирного обліку, на якому він перебував, на підставі п. 3.10 наказу МО України № 577 від 06.10.2006 року ( на даний час п. 2.16 наказу МО України № 737 від 30.11.2011 року зі змінами).

П. 3 Постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 року за № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», зобов`язано виконавчі комітети місцевих Рад народних

депутатів, профспілкові органи, міністерства, державні комітети і відомства УРСР, а також підприємства, установи, організації незалежно від їх підпорядкованості суворо додержуватися Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР.

Відповідно до п. 28 вказаної Постанови, зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).

Як вбачається витягу з протоколу № 1 від 11 січня 2017 року, засідання комісії було проведено за участю чотирьох осіб: голови комісії військової частини пп НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 та членів житлової комісії: майора ОСОБА_6 , ст. прапорщика ОСОБА_7 та ст. солдата ОСОБА_8 , без участі заінтересованих осіб, в даному випадку ОСОБА_1 .

Відповідачем не надано до суду доказів щодо повідомлення позивача про розгляд питання щодо зняття його з квартирного обліку.

Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 року за № 24/20337, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно з п.3 якої забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.

Згідно п. 1.4 Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства (п.1.5 Інструкції).

Відповідно до ст.40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Отже, позивач, вислуга на військовій службі якого більше 20 років, який разом з донькою наймає житло, має право на одержання житла для постійного проживання, а тому повинен перебувати на квартирному обліку.

Підставою для зняття позивача з квартирного обліку житлова комісія військової частини зазначила п. 3.10 наказу МО України № 577 від 06.10.2006 року ( на даний час п. 2.16 наказу МО України № 737 від 30.11.2011 року зі змінами).

Так, за п. 3.10 (п.2.16) Інструкції, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Якщо військовослужбовець, який перебуває на обліку, обирає для проживання після звільнення з військової служби, з урахуванням існуючого порядку реєстрації, інший населений пункт, відповідний командир військової частини за проханням військовослужбовця за 6 місяців до звільнення в запас або у відставку за віком подає до військового комісаріату і квартирно-експлуатаційного органу необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення квартирно-експлуатаційного органу про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання житла у військовому комісаріаті він знімається з квартирного обліку за останнім місцем служби.

Оскільки позивача звільнено з військової служби з підстав не зазначених в п. 3.10 (п.2.16) Інструкції, відповідачем було прийнято рішення про зняття його з квартирного обліку.

Однак, як вбачається з наказу командувача Національної Гвардії України № 113 о/с від 03.06.1998 року( а.с.37) позивача було звільнено з дійсної військової служби у запас, а на дату його звільнення зі служби діяло Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затверджене наказом МО України № 20 від 03.02.1995 року (далі - Положення).

Відповідно до п. 37 цього Положення військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла. Якщо такий військовослужбовець обирає для проживання після звільнення з військової служби, з урахуванням існуючого порядку прописки, інший населений пункт, відповідний командир військової частини, за проханням військовослужбовця за 3 роки до звільнення у запас або у відставку за віком, подає до військового комісаріату і квартирно-експлуатаційної частини району необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення КЕЧ району про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання житла у військовому комісаріаті він знімається з квартирного обліку за останнім місцем служби. Він також може скористатися правом отримати житлове приміщення після звільнення з військової служби від виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради на загальних підставах відповідно до чинного законодавства.

Отже, на час звільнення позивача зі служби вказаним вище Положенням йому було гарантовано право перебувати на квартирному обліку та отримати житло з державного житлового фонду за місцем проживання, оскільки він був звільнений зі служби у запас з направленням на облік до Білоцерківського ОМВК, з квартирного обліку за останнім місцем служби знятий та взятий на квартирний облік у м. Біла Церква.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

А тому з врахуванням наведених вище правових норм суд вважає, що позивач мав право після звільнення зі служби перебувати на квартирному обліку у військовій частині за місцем проживання (реєстрації).

Згідно положень п.2.18 Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Крім того, у ст.40 ЖК України також передбачено підстави для зняття громадян з квартирного обліку.

Так, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Згідно з п.1.11 вказаної вище Інструкції усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку.

А як передбачено п.2.4 Інструкції, на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини.

Отже, з врахуванням приписів вищенаведених правових норм, суд вважає за можливе визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини пп НОМЕР_1 м. Біла Церква, оформлене протоколом № 1 від 11 січня 2017 року, про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , оскільки він зареєстрований у м. Білій Церкві, житлом для постійного проживання не забезпечений, підстави для зняття його з квартирного обліку, на які послався відповідач, на час звільнення позивача зі служби були відсутні.

Таким чином, для захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину пп В 2968 м. Біла Церква поновити ОСОБА_1 разом із членом його сім`ї ОСОБА_2 , на квартирному обліку у військовій частині пп В 2968 м. Біла Церква.

За ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України за рахунок відповідача компенсуються витрати позивача в разі задоволення позовних вимог. Тому, з військової частини пп В 2968 м. Біла Церква на користь ОСОБА_1 стягуються судові витрати в розмірі 640,00 грн. ( сплачений при подачі позову до суду судовий збір а.с.1).

Керуючись ст.58 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99, ст.ст. 5, 15, 16 ЦК України, ст.40 ЖК України, Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою КМУ № 1081 від 03.08.2006 року, Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 року за № 24/20337 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затверджене наказом МО України № 20 від 03.02.1995 року, Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», ст.ст.10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.

Визнати рішення житлової комісії військової частини пп НОМЕР_1 м. Біла Церква, оформлене протоколом № 1 від 11 січня 2017 року, про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , недійсним.

Зобов`язати військову частину пп В 2968 м. Біла Церква поновити ОСОБА_1 разом із членом його сім`ї ОСОБА_2 , на квартирному обліку у військовій частині пп В 2968 м. Біла Церква.

Стягнути з військової частини пп В 2968 м. Біла Церква на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Бондаренко