Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1666/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

20 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Кочеткова І.В.,

Суддів Гончар М.С.,

ОСОБА_2,

секретар Бєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок злочину,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 7 липня 2015 року застосовано до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим режимом нагляду. ;У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області від 5 листопада 2015 року ухвала Бердяського суду в частині вирішення цивільного позову скасована і призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В заяві про відшкодування майнової і моральної шкоди ОСОБА_3 зазначала, що 08.02.2015 року відповідач на ґрунті особистих неприязних відносин наніс її сину ОСОБА_5 двадцять три удари ножем у шию та один удар в область правого плечового суглоба, в результаті чого настала смерть потерпілого ОСОБА_5

Внаслідок злочинних дій відповідача їй було спричинено матеріальні збитки, які складаються з витрат повязаних з похованням її сина ОСОБА_5 на суму 14404,50 грн.

Також вона вимушена була звертатись за правовою допомогою, вартість якої склала 1500 грн.

Крім матеріальних збитків їй також спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 700 000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що в результаті смерті свого єдиного сина вона перенесла сильне душевне потрясіння, вона втратила спокій, погіршився стан її здоровя.

Враховуючи вищевикладене позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 14404,50 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, 1500 грн. витрати на правову допомогу та 700 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4. на користь ОСОБА_3 14404,50 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, та 70 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 лютого 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_6, задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Автоматизованим розподілом судової справи визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач ОСОБА_1, судді Маловічко С.В., Гончар М.С.

В судовому засідання суддя Гончар М.С. заявила про самовідвід у справі, посилаючись на те, що її чоловік суддя Гончар О.С. приймав участь у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.115 КК України, в суді апеляційної інстанції, за результатами розгляду справи ухвала суду першої інстанції була скасована в частині цивільного позову з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Розглянувши заяву судді Гончар М.С., колегія суддів визнала його такою, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

На підставах, зазначених у ст. ст. 20, 21 ЦПК України, суддя зобовязаний заявити самовідвід (ст. 23 ЦПК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо є обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий... розгляд його справи... незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (Рішення Європейського суду по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р.).

Зважаючи на те, що чоловік судді Гончар М.С. приймав участь у розгляді цивільного позову, заявленого в порядку кримінального судочинства, з метою усунення сумнівів у сторін щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення у відповідності до принципів ст. 6 Європейської Конвенції та вимог ст.ст. 20, 23 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про самовідвід судді Гончар М.С.

Керуючись ст. ст. 20, 24 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву судді Гончар М.С. про самовідвід задовольнити.

Справу передати у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області для визначення іншого судді колегії відповідно до вимог ст. 11-1, ст. 297 ЦПК України.

Ухвала окремому оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: