АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Трегубенко Л.О.
Справа №758/1485/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.,

суддів Шебуєвої В.А.,

Оніщука М.І.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Київська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про припинення права власності та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення права власності та визнання права власності.

У мотивування вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін, ОСОБА_5. Після його смерті залишилася спадщина - житловий будинок АДРЕСА_1, побудований у 1947 році, який на підставі заповіту перейшов у спільну власність позивача та відповідача в рівних частках.

У 1994 та 1998 р. в будинку виникали пожежі, внаслідок яких згорів дах мансарди та зруйнувалися дерев'яні стіни. Як результат, будинок став непридатним для проживання в ньому.

Зазначала, що відновлювала та проводила численні ремонти будинку для того, щоб він був придатний для проживання.

Всі витрати, пов'язані з утриманням, обслуговуванням будинку, сплатою податків та комунальних платежів несла самостійно протягом двадцяти років.

Посилаючись на те, що відповідач ніколи не проживала у будинку, не проводила відновлень після пожеж, ремонтів, не сплачувала податки та комунальні платежі за будинок, просила суд:

- припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, включаючи вбиральню, господарські споруди;

- припинити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку (кадастровий НОМЕР_1) для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,0991 га, яка розташована на території АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, включаючи вбиральню, господарські споруди;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку (кадастровий НОМЕР_1) для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,0991 га, яка розташована на території АДРЕСА_1.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 про припинення права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1,включаючи вбиральню, господарські споруди, і земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,0991 га, розташовану за зазначеною адресою, та визнання за нею права власності на цю частину житлового будинку та земельну ділянку відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зазначає, що є підстави згідно п. 4 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України для припинення права власності відповідача на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1, адже після двох пожеж він був непридатний для проживання в ньому та знищений, а вона відновила будинок власними зусиллями, тобто, фактично, створила новий будинок.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.11.1995 року. (а.с.5 т.1) без визначення часток.

За даними Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 991,4500 кв. м, зареєстрована на праві спільної приватної власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в (Державні акти від 23.12.1999 НОМЕР_3, від 23.12.1999 НОМЕР_4). (ас.126-127, т.1)

Як вбачається з Акту ЖЕД по обслуговуванню приватного сектора Подільського району м. Києва від 19.02.2014 року, довідок Загону воєнізованої пожежної охорони №2 Подільського району м. Києва №14/Г-26 від 27.10.1994 та №14/Г-2 від 29.01.1998, у 1994 та 1998 р. в будинку на АДРЕСА_1 виникали пожежі, внаслідок яких згорів дах мансарди та зруйнувалися дерев'яні стіни, що в результаті призвело до його непридатності для проживання (лист Державного комунального підприємства по утриманню житла Подільської районної державної адміністрації №420 від 09.02.1998). (а.с.19-22 т.1)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що припинення права власності особи у спосіб, про який просить позивач, чинним ЦК України не передбачений, а проведення ремонтних робіт у будинку ніяким чином не впливає на частки сторін у цьому будинку.

Разом з тим, розглядаючи дану справу та дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що частки сторін у справі на будинок та земельну ділянку є рівними й кожній стороні належить по Ѕ частці майна.

Такий висновок суду є передчасним.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.11.1995 року спадкоємцями померлого ОСОБА_5 є його дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з жилого будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.5).

Свідоцтво про право на спадщину є правовстановлюючим документом на право власності сторін на спірний будинок.

Цим документом не визначено право кожної сторони на 1/2 частину будинку.

ОСОБА_2 не порушувала питання про визначення ідеальних часток, отже її твердження, що будинок належить їй та відповідачу в рівних частках не є доведеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вище обставини та відмовив у задоволенні позову з підстав обрання позивачем не передбаченого чинним законодавством способу припинення права власності.

Враховуючи те, що у сторін відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право сторін на 1/2 частину кожної на спірний будинок та земельну ділянку, вимоги ОСОБА_2 про припинення права власності ОСОБА_4 на 1/2 частину будинку та земельної ділянки не підлягають задоволенню.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що ОСОБА_2 не надала суду доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину будинку та земельної ділянки на АДРЕСА_1 на які вона просила припинити право власності відповідача.

Згідно частин 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що колегія суддів скасовує рішення суду, яким відмовлено в задоволенні позову та ухвалює нове рішення суду про відмову в задоволенні позову з інших підстав, тому розподіл судових витрат не змінюється.

Керуючись ст. ст. 365,368 ЦК України, статтями 88, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_4, треті особи: Київська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у місті Києві, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про припинення права власності та визнання права власності.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді В.А. Шебуєва

М.І.Оніщук