Категорія 39Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Берегового О.Ю., Матківської М.В.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., апелянта, позивача ОСОБА_2, його пред-ставника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому су-довому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду ци-вільну справу за позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_5 до

ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтв

про право на спадщину за законом, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, його представників ОСОБА_6, ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

03 червня 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_5 звернулися у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_4 про визнання недій-сними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступні обставини. Після смерті 22 березня 2011 року ОСОБА_7 - батька сторін у справі, по-дружжя позивачки ОСОБА_5, відкрилася спадщина на 61/100 частку житло-вого будинку № 15 з прибудовами по вул. Матросова в м. Вінниці та на земель-ну ділянку за цією ж адресою площею 0,0412 га, кадастровий номер :03:040:0201. Спадкоємцями ОСОБА_7 за законом є сторони у справі, дружина та сини ОСОБА_8 і ОСОБА_4, оскільки спадкодавець за життя заповідального розпорядження не складав. Посилаючись на спільне проживан-ня з ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, її фактичне прийняття, позивачі у 2014 році звернулися до нотаріуса за оформленням спадщини, це ж зробив і відповідач у січні 2015 року. З врахуванням трьох спадкоємців нотаріусом кож-ному видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 61/300 частку жит-лового будинку № 15 з прибудовами по вул. Матросова в м. Вінниці, на 1/3 час-тку земельної ділянки за цією ж адресою з цільовим призначенням для будів-ництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивачі посилалися на те, що відповідач у шестимісячний строк з дня відкрит-тя спадщини із заявою про її прийняття до нотаріуса не звертався, із спадкодав-цем на час відкриття спадщини не проживав; хоча зареєстрований у спадковому будинку, у ньому не поживає більше 30 років, мешкає зі своєю сімєю у кварти-рі № 11 по вул. Данила Нечая, № 53 в м. Вінниці, тому видані ОСОБА_4 сві-доцтва на спадкове майно є незаконними, недійсними. Позивачі просили суд їх-ні позовні вимоги задоволити у повному обсязі ( т. 1, а. с. 4-8 ).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_5 відмовлено ( т. 1, а. с. 207-211 ).

Не погоджуючись з ухваленим у справі рішенням, позивач ОСОБА_2, йо-го представники ОСОБА_6, ОСОБА_3 оскаржують його в апеляційному по-рядку, просять скасувати зазначене рішення Вінницького міського суду Він-ницької області від 16 січня 2017 року, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Апелянти вважають оскаржуване рішення незакон-ним, необгрунтованим, неправосудним, ухваленим з грубим порушенням норм процесуального права, з неправильним застосуванням норм матеріального пра-ва ( т. 1, а. с. 216-222 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу сторін у справі, представника позивачів ОСОБА_3, дослідивши мате-ріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до норм статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути за-конним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рі-шення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими дока-зами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне зясування обставин, що мають значення для справи, доведе-ність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам, воно є законним, об-ґрунтованим та справедливим.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право приватної власності на будівлі від 02 березня 2004 року № 1614, виданого виконавчим комітетом Він-ницької міської ради на підставі рішення від 26 лютого 2004 року № 345, ОСОБА_9 був співвласником 61/100 частки садиби № 15 по вул. Матросова в м. Вінниці. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділян-ку серії ЯЗ № 455151 від 13 березня 2009 року, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 29 лютого 2008 року № 1807, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на пра-во постійного користування землею, договорів оренди землі за № 71, ОСОБА_7 був власником земельної ділянки розміром 0,0412 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового бу-динку, господарських будівель та споруд по вул. Матросова, № 15 в м. Вінниці. 24 березня 2011 року у звязку зі смертю 22 березня 2011 року ОСОБА_7, про що в Книзі реєстрації смертей 24 березня 2011 року зроблений відповідний актовий запис за № 805, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області видане свідоцтво про смерть серії І-АМ № 197481 ( а. с. 9 ). Заповідальне розпорядження ОСОБА_10 за життя не складалося. Відповідно до відміток у паспорті громадянина України відповідача ОСОБА_4 він з 22 листопада 1983 року постійно зареєс-трований в м. Вінниці, по вул. Матросова, № 15.

З матеріалів спадкової справи № 03/2014, заведеної після смерті ОСОБА_7, вбачається, що його дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_2 ( позивачі у справі ) відповідно 20 серпня 2014 року та 03 вересня 2014 року зверталися до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_11 із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті у 2011 році ОСОБА_7, оскільки вони прийняли спадщину, проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_1, але не оформили своїх спадкових прав. У цих заявах нотаріусу позивачі чітко зазначали, що відповідач ОСОБА_4 теж є спадкоємцем батька і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд першої інстанції, враховуючи викладені фактичні обставини, критично оцінив позицію позивачів, показання свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, про те, що відповідач понад тридцять років проживає за іншою адресою, враховуючи, що самі позивачі на час юридичного оформлення спадщини особисто зазначали в заявах нотаріусу про проживання ОСОБА_4 за адресою батька, не заперечували щодо прийняття ним спадщини, отримання щодо цього відповідного свідоцтва. При цьому суд підкреслив, що відповідач звернувся до нотаріуса і отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно через чотири місяці після брата і матері. Останнім про це було відомо, жодних заперечень з приводу цього вони не мали аж до звернення в суд з даним позовом у червні 2016 року.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що під час перевірки рішення суду першої інстанції на предмет його законності й обгрунтованості, в судово-му засіданні проявилися вкрай негативні стосунки, що склалися і мають місце між сторонами у справі. Позивачами вони в основному обгрунтовуються тим, що відповідач не приділяв належної уваги спадкодавцю та на сьогоднішній день хворій матері, останню не відвідує, не допомагає у догляді за нею, врахо-вуючи, що за віком, хворобою вона потребує стороннього догляду. Натомість ОСОБА_4 заперечував такі пояснення позивачів, наголошував на тому, що докладав багато зусиль у допомозі батькові по господарству, виконував усі його прохання у роботах біля будинку, підтриманні будівель у належному стані та наголошував на вчиненні йому перешкод братовою дружиною у вільному до-ступі до житла.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянти неодноразово, зокрема на запитання суду пояснювали, що дії нотаріуса з видачі відповідачеві свідоцтва про право на спадщину за законом є такими, що відповідають законові, жодних будь-яких претензій до нотаріуса з приводу вчинення нотаріальних дій у них немає.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався нормами статей 321, 328, 1268 - 1270, 1297, 1301 ЦК України, Зако-ном України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, врахував розяснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові від 30 травня2008 року № 7 «Про судову прак-тику у справах про спадкування».

Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що відповідач є сином спадкодавця ОСОБА_7, котрий помер 22 березня 2011 року, та відповідно до статті 1261 ЦК України мав право на спадкування частини майна свого батька, як і позивач, теж син померлого ОСОБА_2

Оскаржуючи рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2017 року, апелянти стверджують лише одну фактичну обставину для цього: непроживання сумісно відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що мотиви апеля-ційної скарги позивачів не є такими, що дають підстави для її задоволення, ска-сування справедливого судового рішення. Висновки суду першої інстанції, по-кладені в основу оскаржуваного рішення, є правильними, такими, що не запере-чуються фактичними обставинами справи, доводами апеляційної скарги, які спростовуються діями самих позивачів на момент звернення їх до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав. З наведеного слід зробити висновок, що су-довий спір між сторонами у справі виник через обєктивну необхідність розпо-ділу спадкової нерухомості в натурі і розпорядження цим майном на розсуд кожного спадкоємця. Разом з тим убачається, що дії з видачі сторонам у справі свідоцтв про право на спадщину за законом вчинені нотаріусом у відповідності з тими фактичними обставинами, які мали місце на той час, та відповідали фак-тичному волевиявленню всіх спадкоємців померлого ОСОБА_7

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду не знаходить законних підстав для задоволення апеляційної скарги на справедливе, обгрунтоване й обєктивне рішення суду першої інстанції, враховуючи лише ту обставину, що між сторонами у справі погіршилися родинні стосунки і з огляду на це змінило-ся відношення до наслідків своїх власних дій.

Відповідно з частиною третьою статті 10, частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Ко-дексом.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстан-ції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального пра-ва. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, його представників ОСОБА_15, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2017 ро-ку залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: