Справа №478/365/17
пров. №2/478/233/2017
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
05 травня 2017 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі : головуючої судді Сябренко І.П.
за участю: секретаря Поліщук С.П.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,
В с т а н о в и в :
16.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначала, що з 22 серпня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні. У доньки правосторонній вивих стегна, у вересні 2016 року було проведено оперативне вправлення стегна та накладено гіпс на період з 14.09.2016 року по 10.04.2017 року. У зв'язку з поганим станом здоров'я, дитина потребує постійного догляду та медикаментозного лікування. Посилаючись на те, що відповідач проживає окремо та належної матеріальної допомоги дитині не надає, у додаткових витратах, обумовлених станом здоров'я дитини участі не приймає, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що сторони з 22 серпня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (копії) серії І-ФП №242606.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Враховуючи майнове становище відповідача ОСОБА_2, який не працює та з врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).
Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
У пунктах 18,19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 зазначено, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
При цьому, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі у таких витратах.
До того ж, відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
На підтвердження доводів щодо вимог про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, ОСОБА_1 надала відповідні довідки медичних закладів про діагноз дитини та призначення лікарів.
Так, згідно виписок із історії хвороби, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє з народження. Перебуває на диспансерному обліку з приводу патологічного правостороннього вивиху стегна. Неодноразово лікувалася в Миколаївській обласній дитячій лікарні. Дитина знаходилась в гіпсовій повязці в положенні Лоренц ІІІ. Після зняття гіпсової повязки нижні кінцівки фіксовані шиною Віленського. На тепер, дитина потребує обстеження в Обласній дитячій лікарні, санаторно-курортного лікування, масажу курсами (а.с.8, 30).
Відповідно то товарного чеку від 20.03.2017 року позивачем було придбано шину Віленського 30-40 см, вартістю 410 грн. (а.с.29).
Отже, зазначене свідчить, що на утримання дитини необхідні додаткові витрати, зумовлені її станом здоровя.
Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини, схвалено резолюцію 44-ї сесії Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 листопада 1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
За таких обставин суд приходить висновку про те, що вимога про стягнення разово додаткових витрат на малолітню дитину, що викликані хворобою останньої та встановлені із наданих медичних документів, після їх фактичного понесення є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення щомісячних додаткових витрат на дитину задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Так, розмір таких додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.
Разом з тим, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, позивач не надала до суду доказів, які б підтверджували необхідність отримання дитиною в майбутньому постійного медикаментозного лікування, або такі витрати рекомендовані лікувальним закладом є необхідними та запланованими.
До того ж, у разі понесення позивачем витрат на лікування дитини у майбутньому, остання не позбавлена можливості вирішувати у судовому порядку питання щодо стягнення таких витрат з відповідача, на якого законом покладений обовязок щодо утримання дитини.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 16 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 фактично понесені разово додаткові витрати на дитину в розмірі 410 (чотириста десять) грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 640 грн.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Копію рішення надіслати відповідачу ОСОБА_2 рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя