АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 757/31953/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1823/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Фаркош Ю.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

17 січня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЯрощукВікторія Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що приватним нотаріусом Ярощук В.Ю. було вчинено виконавчий напис без з'ясування факту безспірності заборгованості по зобов'язанню, не було надано опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання.

Крім того, зазначив, що вимога була направлена банком за адресою, де позивач не зареєстрований та не проживає, у зв'язку із чим відповідач своїми діями порушив його права.

У зв'язку із викладеним, просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 57, вчинений приватним нотаріусом Ярощук В.Ю. від 15 січня 2015 року, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 107,5 кв. м., житловою площею 56,4 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, 7 липня 2008 між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 2632/0708/45-14, відповідно до якого Банк надав останньому у тимчасове платне користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 196 000 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 7 липня 2038 року. Плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 11,40% річних.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 7 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та позивачем був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку , обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» продає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема вищенаведеною постановою від 29 червня 1999 року.

Для одержання виконавчого напису за кредитним договорами додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 отримав вимогу про усунення порушень, а тому виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

За положенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до п. 3.2 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Проте будь-яких даних, що підтверджують направлення та вручення вимог адресату матеріали справи не містять. Єдиним підтвердженням направлення позивачу вимоги є копія реєстру, на якому зазначена інша адреса позивача - АДРЕСА_3, хоча у основному договорі та додатковому договорі зазначена адреса: АДРЕСА_1.

Будь-які відомості про отримання досудової вимоги ОСОБА_4 матеріали справи не містять, не надано такі докази і в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3.5 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Сам факт наявності заборгованості за договором та несплати обов'язкових платежів не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис може бути вчинений лише у випадку, коли нотаріусу надані передбачені законодавством документи, що підтверджують безспірність вимог.

У зв'язку із викладеним, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

З урахуванням задоволення частково позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1158 грн. 41 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року скасувати, ухваливши нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук ВікторіяЮріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 січня 2015 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною, зареєстрований в реєстрі за № 57, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 107,5 кв. м., житловою площею 56,4 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір у розмірі 1158 грн. 41 коп.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді