№ 336/4173/17
пр. № 2/336/2188/2017
УХВАЛА

Іменем України

03 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву Запорізького національного технічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Запорізький національний технічний університет звернувся з позовом до до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з ОСОБА_1Ію суму заборгованості у 2466,13 гривень.

При вивченні позовної заяви суд дійшов висновку, що вона за своїм змістом не в повній мірі відповідає вимогам ст. 119, 120 ЦПК України у зв'язку з наступним.

Статтею 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким принцип узгоджується з обовязком позивача, встановленим ст. 119 ЦПК України, зазначити в позовній заяві зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі.

Стаття 30 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Стаття 28 ЦК України вказує, що фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що резолютивна частина рішення суду повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено, конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права. З метою запобігання виникненню неясності при виконанні рішення у його резолютивній частині зазначається точне та повне найменування юридичної особи, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, відносно яких суд вирішив питання.

Таким чином, позивач повинен зазначити прізвище, ім'я та по батькові або найменування особи, щодо якої ставить позовні вимоги та на користь якої заявлені позовні вимоги в тій частині позовної заяви, де сформульовані такі вимоги, а саме вказати з якої саме особи на користь якої саме особи просить стягнути відповідну суму коштів та за що така заборгованість виникла.

Натомість позивачем не викладені належним чином вимоги, адже заявлено лише про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості в розмірі 2466,13 гривень, проте не визначено на користь якої особи такі кошти мають бути стягнуті та за які послуги наявна заборгованість.

Крім того, позовна заява підписана ректором ЗНТУ, водночас до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували, що особа, яка підписала позовну заяву, призначена ректором ЗНТУ, а також і документи, які визначають повноваження цієї особи на здійснення дій від імені навчального закладу без довіреності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно надати позовну заяву, в якій уточнити позовні вимоги, вказавши з якої саме особи на користь якої саме особи просять стягнути грошові кошти в визначеній сумі та за які послуги ці заборгованість нарахована, надати документи, які б підтверджували призначення особи, яка підписала та подала позовну заяву, ректором ЗНТУ та наявність відповідних повноважень на представлення інтересів ЗНТУ в якості позивача в цивільному судочинстві без довіреності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Запорізького національного технічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк