Провадження №: 2/752/1460/17
01.06.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг щодо тимчасового перебування у гуртожитку,
12.10.2016 року позивач звернувся з позовом про виселення з займаного приміщення в гуртожитку та стягнення заборгованості за перебування в ньому до ОСОБА_1
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач ОСОБА_1 тимчасово перебуває в гуртожитку Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України (далі - Інститут), з 31.07.2015 року не сплачує за отриману вище послугу. ОСОБА_1 заперечує щодо сплати за проживання у гуртожитку, посилаючись на Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Однак, Інститут не є органом місцевого самоврядування на який покладено обов'язок забезпечення безоплатним тимчасовим житлом внутрішньо переміщених осіб. Просили ухвалити рішення про виселення ОСОБА_1 із тимчасово займаного приміщення гуртожитку, а саме кімнати № АДРЕСА_1 без надання іншого житла, а також стягнути з нього ж на їх користь заборгованість за послугу з тимчасового перебування в гуртожитку за період з 01.12.2015 року по 30.09.2016 року у розмірі 22 572, 00 грн. з розрахунку 76, 00 грн. за кожну неоплачену добу тимчасового перебування в гуртожитку.
26.04.2017 року позивач уточнив позовні вимоги, зазначивши, що з 01.02. та 31.03.2017 року між Інститутом та ОСОБА_1 укладено договори № 58/2017/306 та № 100/2017/306 надання послуг щодо тимчасового перебування у гуртожитку Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України. Відповідач ОСОБА_1 за надані послуги не сплачує, просили стягнути з останнього на користь Інституту 31 920, 00 грн. заборгованості щодо надання послуг щодо тимчасового перебування у гуртожитку Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України за період з 01.12.2015 року по 31.03.2017 року та судових витрат по сплаті судового збору.
Представник позивача в судовому засіданні відсутня, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про його дату, час та місце проведення повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив - розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у ній даних.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1проживає у кімнаті № АДРЕСА_1, що підтверджується договорами № 58/2017/306 та № 100/2017/306 надання послуг щодо тимчасового перебування у гуртожитку Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції Україниукладеними 01.02. та 31.03.2017 року між Інстутутом та ОСОБА_1 (а.с. 83-84, 85-86).
Відповідно до умов договору № 58/2017/306 від 01.02.2017 року, а саме п.п. 1.1., 1.2., 1.3., виконавець (Інститут) надає послуги щодо тимчасового перебування: 2 ліжко-місця у кімнаті АДРЕСА_1, терміном з 01.02.2017 року по 31.03.2017 року, споживач (ОСОБА_1.) оплачує за послуги, передбачені цим договором у розмірі 38, 00 грн. за ліжко-місце на добу, загальна вартість договору становить 4 484, 00 грн. за 59 діб.
Відповідно до умов договору № 100/2017/306 від 31.03.2017 року, а саме п.п. 1.1., 1.2., 1.3., виконавець (Інститут) надає послуги щодо тимчасового перебування: 2 ліжко-місця у кімнаті АДРЕСА_1, терміном з 01.04.2017 року по 30.04.2017 року, споживач (ОСОБА_1.) оплачує за послуги, передбачені цим договором у розмірі 44, 00 грн. за ліжко-місце на добу, загальна вартість договору становить 8 008, 00 грн. за 91 добу.
Судом встановлено, що гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на балансі Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України.
Жодних повідомлень про непроживання у кімнаті № АДРЕСА_1 від відповідача на адресу позивача не надходило.
Відповідно до п. 2.3.1. договорів № 58/2017/306 та № 100/2017/306 надання послуг щодо тимчасового перебування у гуртожитку Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції Україниукладених 01.02. та 31.03.2017 року, споживач зобов'язується своєчасно оплатити послугу відповідно до п. 3.2. цього договору.
За правилами ст. ст. 526, 610 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Позивач у справі стверджує, що відповідач ОСОБА_1, проживаючи у кімнаті № АДРЕСА_1 не виконує своїх зобов'язань щодо оплати надання послуг щодо тимчасового перебування у гуртожитку Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України за період з01.12.2015 року по 31.03.2017 року.
Відповідно до наданого суду представником позивача розрахунку за ОСОБА_1 рахується заборгованість за надані Інститутом права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України послуги щодо тимчасового перебування у гуртожитку в розмірі 31 920, 00 грн.
З огляду на викладене, позовні вимоги Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг щодо тимчасового перебування у гуртожитку,підлягають задоволенню у повному обсязі.
Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача відповідно до правил ст. 88 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213, 218, 224, 225 ЦПК України, суд,
позов Інститут права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг щодо тимчасового перебування у гуртожитку, задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Плахотнюк К.Г.