У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду

Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Гордійчук С.О., Бондаренко Н.В.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання оформити трудові відносини без укладання трудового договору та стягнення заробітної плати-

в с т а н о в и л а :

11 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зобовязання оформити трудові відносини без укладання трудового договору та стягнення заробітної плати.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в який доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що мотивувальна частина рішення не відповідає резолютивній частині, оскільки в резолютивній частині зазначено про відмову та зодовлення позовних вимог одночасно.

Перебування у трудових відносинах з відповідачем підтверджується ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 05 лютого 2016 року та той факт, що ДПІ у Рівненському районі з відповідача стягнуло відповідні суми податків.

Крім того, до вимог вчинити дії мають застусовуватись загальні терміни позовної давнсоті, а не ч.1 ст. 233 КЗпП України.

Просить рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2017 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, 18 лютого 2015 року та 19 лютого 2015 року в Рівненському РВ УМВСУ в Рівненській області зареєстровано заяви ОСОБА_1 про невиплату заробітної плати та неповернення документів приватним підприємцем ОСОБА_2

Повідомленням Рівненського РВ УМВСУ в Рівненській області від 10 березня 2015 року вказано ОСОБА_1 про завершення розгляду зазначених заяв та можливість вирішення цивільно-правового спору в судовому порядку.

Повідомленням ДПІ у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області від 22 квітня 2015 року вказано ОСОБА_1, про встановлення перебування ФОП ОСОБА_2 у трудових відносинах із без належного оформлення. За порушення вимог законодавства ФОП ОСОБА_2 донараховано до сплати відповідні суми податків та застосовано фінансові санкції .

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 7 грудня 2015 року відмовлено в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. Разом з тим, вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 з 23 травня 2014 року по 02 лютого 2015 року працювала продавцем в магазині «Сільмаг», що в с. Великий Житин Рівненського району Рівненської області, без оформлення трудової угоди з відповідачем.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 5 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, зазначене рішення суду від 7 грудня 2015 року залишено без змін. Ухвалою встановлено, що в установленому законом порядку цивільно-правова чи трудова угода, де б обумовлювалися умови праці, визначався порядок і розмір її оплати та строки виплати, між сторонами не укладалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 6 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи.

Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

До суду із позовом про оформлення трудових відносин позивач звернулася 11 березня 2016 року, тобто після спливу тримісячного строку з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення її трудових прав.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вимога про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору пред'явлено після спливу позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо пред'явленої вимоги про стягнення заробітної плати за період із травня 2014 року по грудень 2014 року, суд першої інстанції прийшов до обгрнутованого висновку про те, що у даній справі розглядається спір про оформлення трудових відносин, а не про оплату праці, саме вказана вимога про оформлення трудових відносин є основною, інша вимога - про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати є додатковою, виключно при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, суд може одночасно прийняти рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати, та підставно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування щодо заявлених вимог, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді :