печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарі - Іваненку С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про зобов'язання виконати умови договорів про виплату авторської винагороди за використання винаходів по патентах,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про зобов'язання відповідача виконати умови договорів про виплату авторської винагороди за використання винаходів по патентах України №№ НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18.

В обґрунтування пред'явлених вимог посилаються на те, що у період з 2001 по 2008 роки під час виконання робіт, які проводилися в інтересах ДК «Укртрансгаз» (Дочірня компанія «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України"), групою авторів, до числа яких входили і позивачі, була розроблена технологія комплексного ремонту магістральних газопроводів, що перебувають під тиском. У подальшому, указана технологія увійшла в ряд нормативних документів України та стала стандартом виконання ремонтних робіт у відповідній галузі. Права на отримання патентів України на винаходи, що захищають дані технічні рішення, авторами на договірній основі були передані ДК «Укртрансгаз». В процесі розробки технічних рішень відповідальними службами ДК «Укртрансгаз» в ДП «Укрпатент» подавалися заявки на винахід. Як правило, одночасно з подачею заявок починалося використання запропонованого технічного рішення. Після проведення кваліфікаційної експертизи, в тому числі і на світову новизну, запропоновані технічні рішення патентним відомством України визнані винаходами, на які ДК «Укртрансгаз» отримала охоронні документи - патенти. Таким чином, ДК «Укртрансгаз» були отримані наступні патенти на винаходи: патент України на винахід № НОМЕР_3 (Бюлетень «Промислова власність» № 6 від 15.06.2004 року, заявка НОМЕР_1 від 17.05.2001 р., «ІНФОРМАЦІЯ_1»); патент України на винахід № НОМЕР_4 (Бюлетень «Промислова власність» № 8 від 15.08.2005 року, заявка від 06.12.2002 р., «ІНФОРМАЦІЯ_2»); патент України на винахід № НОМЕР_5 (Бюлетень «Промислова власність» № 4 від 25.02.2008 р., заявка № 6 від 08.12.2003 р., «ІНФОРМАЦІЯ_3»); патент України на винахід № НОМЕР_6 (Бюлетень «Промислова власність» № 4 від 25.02.2008 р., заявка № 7 від 08.12.2003 р., «ІНФОРМАЦІЯ_3»); патент України на винахід № НОМЕР_7 (Бюлетень «Промислова власність» № 5 від 15.05.2006 р., заявка на винахід а200601463 від 13.02.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_6»); патент України на винахід № НОМЕР_8 (Бюлетень «Промислова власність» № 7 від 17.07.2006 р., заявка № а200602229 від 01.03.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_4»); патент України на винахід № НОМЕР_9 (Бюлетень «Промислова власність» № 7 від 17.07.2006 р., заявка № а200603259 від 27.03.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_6»); патент України на винахід № НОМЕР_10 (Бюлетень «Промислова власність» № 1 від 15.01.2007 р., заявка № а200609606 від 06.08.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_5); патент України на винахід № НОМЕР_11 (Бюлетень «Промислова власність» № 1 від 15.01.2007 р., заявка № а200611057 від 20.10.2006 р., ІНФОРМАЦІЯ_13»); патент України на винахід № НОМЕР_12 (Бюлетень «Промислова власність» № 4 від 10.04.2007 р., заявка № а200608668 від 02.08.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_7»); патент України на винахід № НОМЕР_13 (Бюлетень «Промислова власність» № 5 від 25.04.2007 р., заявка на винахід а200701592 від 15.02.2007 р., «ІНФОРМАЦІЯ_14»); патент України на винахід № НОМЕР_14 (Бюлетень «Промислова власність» № 8 від 11.06.2007 р., заявка на винахід а200613900 від 27.12.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_8»); патент України на винахід № НОМЕР_15 (Бюлетень «Промислова власність» № 3 від 11.02.2008 р., заявка на винахід а200713227 від 28.11.2007 р., «ІНФОРМАЦІЯ_11»); патент України на винахід № НОМЕР_16 (Бюлетень «Промислова власність» № 3 від 11.02.2008 р., заявка на винахід а200713975 від 12.12.2007 р., «ІНФОРМАЦІЯ_12); патент України на винахід № НОМЕР_17 (Бюлетень «Промислова власність» 4 від 25.02.2008 р., заявка на винахід а200713222 від 27.11.2007 р., «ІНФОРМАЦІЯ_9»); патент України на винахід № НОМЕР_18 (Бюлетень «Промислова власність» 15 від 11.08.2008 р., заявка на винахід а200806461 від 14.05.2008 р., «ІНФОРМАЦІЯ_10». У відповідності з п. 3 ст. 9 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», по кожному винаходу між авторами та ДК «Укртрансгаз», укладався окремий договір про виплату винагороди за використання винаходу. У 2011 році з ініціативи ДК «Укртрансгаз» щодо найбільш ефективних і масово використовуваних винаходів між авторами та ДК «Укртрансгаз» були укладені додаткові угоди до договорів, згідно умов яких були зменшені розміри авторської винагороди за використання винаходів. Як зазначають позивачі, всі патенти та договори по ним є чинними на момент вирішення даного спору. Договором по кожному винаходу визначено розмір винагороди як певний відсоток від економічної вигоди (економічного ефекту або фактичного прибутку), одержуваного патентовласником від використання винаходу, порядок, термін і періодичність виплат. Згідно з умовами укладених договір, обов'язком патентовласника є складання актів про використання винаходів, ознайомлення з ними авторів, проведення розрахунків економічної вигоди від їх використання, проведення розрахунків і виплата авторської винагороди. У свою чергу, відповідно до умов даних договорів, автори мають право ознайомитися з розрахунками сум авторської винагороди та матеріалами, використаними при проведенні розрахунків. Разом з тим, у порушення договірних зобов'язань, при наявності багаторазових фактів використання винаходів, відповідачем як патентовласником, акти про використання винаходів співавторами яких є позивачі не складалися, розрахунки економічного ефекту не проводилися і як наслідок позивачам не було виплачено авторську винагороду, розмір якої визначено договорами між співавторами. Позивачі неодноразово зверталися до відповідача з пропозицією позасудового врегулювання вказаних вище розбіжностей, однак такі звернення відповідачем були залишені поза увагою. З посиланням на викладене обґрунтування, позивачі просили суд ухвалити рішення яким: зобов'язати ПАТ «Укртрансгаз» в тримісячний термін виконати свої зобов'язання за договорами про виплату авторської винагороди за використання винаходів по патентах України №№ НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17,НОМЕР_18, укладеними між авторами винаходів і ПАТ «Укртрансгаз» (ДК Укртрансгаз НАК Нафтогаз України) за всіма фактами використання винаходів за весь термін дії патентів, за якими не було виплачено авторську винагороду, а саме: скласти і затвердити акти використання винаходів за встановленою формою, за всіма фактами використання винаходів за весь термін дії патентів, які ще не були складені або з якими не були ознайомлені автори; виконати розрахунки економічної вигоди, отриманої ПАТ «Укртрансгаз» (ДК «Укртрансгаз НАК Нафтогаз України») від використання винаходів, вираженої у формі, передбаченій договором (економічного ефекту, фактичного прибутку) і ознайомити з ними авторів; провести розрахунок і нарахування авторської винагороди за використання винаходів за всіма фактами використання винаходів за весь термін дії патентів, за якими не було виплачено авторську винагороду авторам.

В ході розгляду справи позивачі уточнили позовні вимоги, остаточно просили суд зобов'язати ПАТ «Укртрансгаз» в тримісячний термін виконати вищезазначені зобов'язання за договорами про виплату авторської винагороди за використання винаходів по патентах України НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5,НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_16, НОМЕР_18, укладеними між авторами винаходів і ПАТ «Укртрансгаз» (ДК Укртрансгаз НАК Нафтогаз України) за всіма фактами використання винаходів за весь термін дії патентів, за якими не було виплачено авторську винагороду.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який одночасно є представником позивача ОСОБА_4 позов підтримали, просили суд задовольнити пред'явлені ними вимоги у повному обсязі.

Посилаючись на недоведеність пред'явлених позивачами вимог, представники відповідача просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечувалось представниками відповідачів, що у період з 2001 по 2008 роки під час виконання робіт, які проводилися в інтересах ДК «Укртрансгаз», правонаступником якого є ПАТ «Укртрансгаз», групою авторів, до числа яких входили і позивачі, була розроблена технологія комплексного ремонту магістральних газопроводів, що перебувають під тиском. У подальшому, указана технологія увійшла в ряд нормативних документів України та стала стандартом виконання ремонтних робіт в галузі. Права на отримання патентів України на винаходи, що захищають дані технічні рішення, авторами на договірній основі були передані ДК «Укртрансгаз». В процесі розробки технічних рішень відповідальними службами ДК «Укртрансгаз» в ДП «Укрпатент» подавалися заявки на винахід.

Як вбачається з матеріалів справи, ДК «Укртрансгаз» були отримані наступні патенти на винаходи, копії яких містяться в матеріалах справи (Том справи №1, а.с. 14-69), а саме: патент України на винахід № НОМЕР_3 (Бюлетень «Промислова власність» № 6 від 15.06.2004 року, заявка від 17.05.2001 р., «ІНФОРМАЦІЯ_1»); патент України на винахід № НОМЕР_4 (Бюлетень «Промислова власність» № 8 від 15.08.2005 року, заявка від 06.12.2002 р., «ІНФОРМАЦІЯ_2»); патент України на винахід № НОМЕР_5 (Бюлетень «Промислова власність» № 4 від 25.02.2008 р., заявка № 6 від 08.12.2003 р., «ІНФОРМАЦІЯ_3»); патент України на винахід № НОМЕР_6 (Бюлетень «Промислова власність» № 4 від 25.02.2008 р., заявка № 7 від 08.12.2003 р., «ІНФОРМАЦІЯ_3»); патент України на винахід № НОМЕР_7 (Бюлетень «Промислова власність» № 5 від 15.05.2006 р., заявка на винахід а200601463 від 13.02.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_6»); патент України на винахід № НОМЕР_8 (Бюлетень «Промислова власність» № 7 від 17.07.2006 р., заявка № а200602229 від 01.03.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_4»); патент України на винахід № НОМЕР_9 (Бюлетень «Промислова власність» № 7 від 17.07.2006 р., заявка № а200603259 від 27.03.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_6»); патент України на винахід № НОМЕР_10 (Бюлетень «Промислова власність» № 1 від 15.01.2007 р., заявка № а200609606 від 06.08.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_5); патент України на винахід № НОМЕР_11 (Бюлетень «Промислова власність» № 1 від 15.01.2007 р., заявка № а200611057 від 20.10.2006 р., ІНФОРМАЦІЯ_13»); патент України на винахід № НОМЕР_12 (Бюлетень «Промислова власність» № 4 від 10.04.2007 р., заявка № а200608668 від 02.08.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_7»); патент України на винахід № НОМЕР_13 (Бюлетень «Промислова власність» № 5 від 25.04.2007 р., заявка на винахід а200701592 від 15.02.2007 р., «ІНФОРМАЦІЯ_14»); патент України на винахід № НОМЕР_14 (Бюлетень «Промислова власність» № 8 від 11.06.2007 р., заявка на винахід а200613900 від 27.12.2006 р., «ІНФОРМАЦІЯ_8»); патент України на винахід № НОМЕР_15 (Бюлетень «Промислова власність» № 3 від 11.02.2008 р., заявка на винахід а200713227 від 28.11.2007 р., «ІНФОРМАЦІЯ_11»); патент України на винахід № НОМЕР_16 (Бюлетень «Промислова власність» № 3 від 11.02.2008 р., заявка на винахід а200713975 від 12.12.2007 р., «ІНФОРМАЦІЯ_12); патент України на винахід № НОМЕР_17 (Бюлетень «Промислова власність» 4 від 25.02.2008 р., заявка на винахід а200713222 від 27.11.2007 р., «ІНФОРМАЦІЯ_9»); патент України на винахід № НОМЕР_18 (Бюлетень «Промислова власність» 15 від 11.08.2008 р., заявка на винахід а200806461 від 14.05.2008 р., «ІНФОРМАЦІЯ_10».

Правонаступником майнових і немайнових прав та обов'язків дочірньої компанії «Укртрансгаз» є Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», створене відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 13.06.2012 року №360-р, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про реорагізацію Дочірньої компанії «Укртрансгаз» національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 18.07.2012 №530.

Також судом встановлено, що між авторами винаходу та ДК «Укртрансгаз» по кожному із згаданих патентів були укладені окремі договори про виплату винагороди за використання винаходу, якими визначався розмір авторської винагороди, авторам винаходу за його використання. У 2011 році з ініціативи ДК «Укртрансгаз» до деяких договір, винаходи по яких найбільш поширено використовувались у роботі, між ДК «Укртрансгаз» та авторами були укладені додаткові угоди, якими було зменшено розмір авторської винагороди.

Згідно з умовами договорів, відповідач взяв на себе зобов'язання визначати розмір винагороди як певний відсоток від економічної вигоди (економічного ефекту або фактичного прибутку), одержуваного патентовласником від використання винаходу, порядок, терміни і періодичність виплат. Зокрема, як вбачається зі змісту наявних в матеріалах справи договорів, до обов'язків патентовласника серед іншого входить складання актів використання винаходів, ознайомлення з ними авторів, проведення розрахунків економічної вигоди від їх використання, а також проведення розрахунків і виплата авторської винагороди. У свою чергу автори, відповідно до умов договору, мають право ознайомитися з розрахунками сум авторської винагороди та матеріалами, які використані при відповідних розрахунках.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків серед юридичних фактів є, зокрема договори та інші правочини.

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» спори щодо умов одержання винахідником службового винаходу (корисної моделі) винагороди та її розміру вирішуються у судовому порядку.

Взаємовідносини при використанні винаходу (корисної моделі), патенту який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник патенту може використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, але жоден з них не має права давати дозвіл (давати ліцензію) на використання винаходу (корисної моделі) та передавати право власності на винахід (корисну модель) іншій особі без інших власників патенту (абз. 3 ч. 2 ст. 28 Закону).

Відповідно до положення ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги, позивачі вказують на те, що відповідач у порушення взятих на себе зобов'язань, акти по більшості фактів використання винаходів не складав, розрахунки економічного ефекту не проводив і як наслідок була не виплачена авторська винагорода авторам, розмір якої визначений умовами договорів та додаткових угод до них. Також позивачі вказують на те, що після завершення реорганізації ДК «Укртрансгаз», вони як автори винаходів звернулися до керівництва ПАТ «Укртрансгаз», з проханням виплатити винагороди, однак відповіді на своє звернення не отримали.

Як зазначено у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно ж до ч. 4 ст. 61 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як на підставу своїх вимог позивачі посилаються на те, що відповідач у порушення договірних зобов'язань і норм чинного законодавства, акти по більшості фактів використання їхніх винаходів не складав, розрахунки економічного ефекту не проводив, і як наслідок не виплачував їм авторську винагороду.

Зі змісту укладених договорів вбачається, що обов'язок відповідача скласти акти, провести розрахунки економічного ефекту та виплатити авторам винагороду виникає лише з моменту використання відповідного запатентованого винаходу.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», використанням винаходу визнається виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу, застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях; застосування процесу, що охороняється патентом, або пропонування його для застосування в Україні, якщо особа, яка пропонує цей процес, знає про те, що його застосування забороняється без згоди власника патенту або, виходячи з обставин, це і так є очевидним.

Цією ж статтею визначено, що процес, який охороняється патентом, визнається застосованим, якщо використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй.

Разом з тим, позивачами не надано достатньо доказів використання відповідачем їх винаходів за патентами зазначеними у позовній заяві та невиконання ним своїх договірних зобов'язань.

Надані позивачами копії сторінок нормативного документа, що регламентує проведення ремонтних робіт на діючих газопроводах - галузеві будівельні норми ГБН В.3.1-:2011 «Магістральні газопроводи, ремонт дуговим зварюванням в умовах експлуатації» та парні роздруківки основних сторінок нормативного документа і відповідних їм сторінок патентів на винаходи, не можуть бути належним підтвердженням використання винаходів, оскільки суд не володіє спеціальними знаннями у галузі науки, які б давали можливість беззаперечно стверджувати, що всі суттєві ознаки формули винаходів за деклараційними патентами на винаходи використані при проведенні даних ремонтних робіт. Протягом розгляду справи, позивачі не були позбавлені можливості порушити питання про призначення відповідної експертизи у сфері інтелектуальної власності, однак таким своїм процесуальним правом не скористалися.

З аналогічних підстав суд не приймає до уваги як належні докази надані позивачами копії актів виконаних робіт підприємством НПІП «КиА-ТОН» на об'єктах ПАТ «Укртрансгаз» в 2015 році та копії детермінаційного звіту експертної групи ТЮФ Рей-ланд Груп.

Не приймаючи до уваги як належні надані позивачами вищевказані докази, суд виходить з того, що факт використання винаходу (корисної моделі) встановлюється шляхом порівняння ознак об'єкта, який впроваджується (виробляється, використовується, реалізується) на практиці, із сукупністю ознак, наведених у формулі винаходу (корисної моделі) патентовласника, відтак для того, щоб встановити, чи підпадає спірний об'єкт під поняття, зазначене у формулі, необхідно перевірити наявність у ньому сукупності всіх ознак формули, незалежно від того, чи є вони родовими чи індивідуальними.

Таким чином, при виникненні в процесі вирішення спору між сторонами розбіжностей стосовно можливого використання запатентованих винаходів (корисної моделі), суд залежно від обставин справи за клопотанням будь-кого з учасників процесу може призначити експертизу у сфері інтелектуальної власності та запропонувати судовому експерту дослідити питання: чи використано у процесі виготовлення продукту кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй; чи є новим продукт, виготовлений із застосуванням запатентованого процесу (способу). Разом з тим, в ході розгляду справи будь-хто з учасників процесу до суду з відповідним клопотанням не звертався.

Також суд вважає припущенням посилання позивачів на те, що наведені в актах креслення ремонтних конструкцій в точності збігаються з кресленнями, наведеними в нормативному документі і описах до відповідних патентів на винаходи, оскільки визначення їх тотожності також можливе лише за допомогою експерта, який володіє спеціальними знаннями.

Серед іншого, суд вважає помилковими посилання позивачів на рішення суду, яким встановлені обставини використання винаходів захищених патентами України, оскільки вказаними рішеннями встановлені інші порушення при використанні винаходів, за які судом на користь позивачів стягнуті суми авторської винагороди. Будь-які інші обставини на які позивачі посилаються у своєму позові даними судовими рішеннями не встановлено.

Оскільки суду не надано достатньо доказів, які б свідчили про порушенням відповідачем прав позивачів, суд дійшов висновку про недоведеність позивачами своїх вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 598, 625 ЦК України, ст.ст. 9, 28, 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи та користі моделі», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про зобов'язання виконати умови договорів про виплату авторської винагороди за використання винаходів по патентах - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ