Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Бойка О.Ю., за участю секретаря судового засідання Гончаренко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргідроенерго» в особі філії «Дніпровська ГЕС» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

встановив:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укргідроенерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову зазначав, що він починаючи з 11.03.2010 року працює у філії «Дніпровська ГЕС «ПАТ «Укргідроенерго» на посаді водолазу 1 класу. З 01.10.2006 року по 01.03.2010 року він працював на аналогічній посаді в ТОВ «Підводспецьбуд» (м. Дніпро). У 2005 році позивачу присвоєно кваліфікацію «водолаз 1 класу І-ІІ спеціалізації робіт» і його посадовий оклад станом на 01.04.2015 рік складав 4 493 грн. на місяць.

Відповідно до умов оплати праці за посадою водолазів, за кожну тисячу годин, проведених під водою, водолаз отримує право на одержання одноразової грошової винагороди за тривале перебування під водою, з пропозицією 1000 годин = 1 827 грн. Зазначена сума встановлена наказом ПАТ «Укргідроенерго» №237 від 23.12.2013 року. При цьому, допомога виплачується з урахуванням наростання (зростання) першого показника кожного календарного року. Станом на 01.04.2015 року кількість спускових годин ОСОБА_1 дорівнювала 5051, тобто у квітні 2015 року він одночасно із заробітною платою повинен був отримати одноразову винагороду за чергову повну тисячу годин, суму раніше отриманої винагороди (6 440 грн.) із додаванням до неї 1 827 грн. за п'яту тисячу годин, а всього 8 267 грн.

Посилаючись на те, що в порушення вимог чинного законодавства йому так і не було виплачено передбаченої грошової винагороди, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ «Укргідроенерго» в особі філії «Дніпровська ГЕСВ» на його користь заборгованість по виплаті одноразової грошової винагороди за тривале перебування під водою протягом 5 000 годин у 2015 році у розмірі 8 267 грн., а також покласти на відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові та додаткових поясненнях до нього.

Представник відповідача у с удовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав, які викладенні у запереченнях на позов, просила в позові відмовити.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із ПАТ «Укргідроенерго», де працює на посаді водолазу 1 класу. Має кваліфікацію водолаз 1 класу І-ІІ груп спеціалізації робіт.

У лютому 2012 року за перебування на водолазних роботах 4000 годин з початку водолазної практики ОСОБА_1 за місцем його роботи було виплачено одноразову винагороду в сумі 6 440 грн. (а.с. 67).

Наказом ПАТ «Укргідроенерго» №237 від 23.12.2013 року «Про умови оплати праці водолазів», встановлено що за перебування під водою 1000 годин водолазам виплачується одноразова винагорода у розмірі 1827 грн. За кожні наступні 1000 годин перебування під водою розмір одноразової винагороди збільшується на 1827 грн. При цьому її максимальний розмір не може перевищувати 9 135 грн. (а.с. 77, 84).

Вказаний наказ було видано на підставі п.п.28 п.15 додатку №5/1 «Оплата праці» розділу 5 «Формування та захист заробітної плати» Колективного договору ПАТ «Укргідроенерго» на 2013-2015 роки.

Згідно особової книжки водолаза ОСОБА_1, станом на 01.04.2015 року кількість його спускових годин (перебування під водою) дорівнювала 5051. Проте, одноразову винагороду за наступну 1000 годин, як це передбачено наказом №237 від 23.12.2013 року, ПАТ «Укргідроенерго» ОСОБА_1 не було сплачено, оскільки за твердженням представників відповідача до загальної кількості годин, які дають право на отримання одноразової винагороди в даному випадку не повинно включатися перебування водолазів в барокамері, що відноситься до тренувальних спусків для підтримання кваліфікації водолаза і є його безпосереднім обов'язком.

Між тим, відповідно до п.15 Положення про оплату праці водолазів від 28.08.1987 року, одноразова винагорода виплачується працівникам, які спускаються у воду для виконання службових обов'язків, в залежності від кількості годин перебування під водою з початку водолазної практики. Години перебування під водою під час учбової підготовки та перепідготовки для виплати одноразової винагороди не враховуються.

При цьому, п.14 зазначеного положення передбачено, що час перебування під водою рахується з моменту закриття ілюмінатору водолазного шолома (включення на дихання апарат; підвищення тиску у камері) до моменту відкриття на поверхні ілюмінатора (вимкнення з апарату, зниження тиску в камері до атмосферного).

Зазначені вище положення нормативно-правового акту свідчать про те, що для виплати одноразової винагороди водолазу до загальної кількості годин перебування під водою враховується час усіх видів спусків, в тому числі час знаходження в барокамері, крім перебування під водою під час учбової підготовки та перепідготовки.

Згідно п.3.2.5. Типового положення про особову книжку водолаза, у розділі «Час перебування під водою, підтверджений документами до моменту видачі особової книжки» записується підсумок спускових годин за один рік, при цьому враховуються лише ті спускові години, які входять у залік для виплати одноразової грошової винагороди (не враховується час перебування під водою у період учбової підготовки. Цей час фіксується у розділах «Проходження спеціального навчання та «Проходження навчання за додатковими спеціальностями»).

Враховуючи те, що згідно даних особової книжки водолаза ОСОБА_1 станом на квітень 2015 року загальна кількість годин перебування його під водою, без урахування учбових спусків, становила 5051, позивач мав право на виплату чергової одноразової грошової винагороди за наступні 1000 годин перебування під водою у розмірі 8 267 грн. (6440+1827=8267), проте, вказана сума відповідачем не була сплачена.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про те, що загальна кількість годин перебування позивача під водою не дає право на виплату йому одноразової грошової допомоги є безпідставними, суперечать Єдиним правилам безпеки праці на водолазних роботах, положенням нормативно-правових актів, які регулюють порядок оплати праці водолазів та ведення їх особових книжок, та спростовуються даними особової книжки водолаза ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргідроенерго» в особі філії «Дніпровська ГЕС» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті одноразової грошової винагороди за тривале перебування під водою протягом 5 000 годин у 2015 році у розмірі 8 267 (вісім тисяч двісті шістдесят сім) гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на користь Держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Ю. Бойко