Справа № 357/107/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,
при секретарі - Вікторов О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.
Вказував, що 23.12.2015 року відповідач отримав у нього в борг грошову суму в розмірі 7 000 доларів США, про що написав розписку.
Посилаючись на те, що на його неодноразові звернення повернути відповідач борг не повернув, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 28.02.2017 року, просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу - 7 000 дол. США та понесені судові витрати по справі.
В судове засідання сторони не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.
Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив позов задовольнити, проти заочного розгляду не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
23.12.2015 року сторони уклали договір позики шляхом написанням відповідачем розписки, згідно умов якої він отримав у позивача в борг грошові кошти в розмірі 7 000 дол. США.
06.12.2016 року позивач звернувся до позивача з вимогою про повернення грошових коштів у сумі 7 000 дол. США протягом трьох днів з дня отримання вимоги, перерахувавши кошти поштовим переказом на його адресу: АДРЕСА_1, яку відповідач відмовився отримувати.
Зазначені обставини підтверджуються: копією розписки від 23.12.2015 року (а.с. 5), повідомленням телеграфом, копією фіскального чеку від 06.12.2016, копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 08.12.2016 року.
Вирішуючи спір суд виходить з наступного.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1057 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що між сторонами на підставі розписки виникли відносини безстрокової позики, на вимогу позивача повернути кошти у встановлений законом семиденний строк відповідач не задовольнив.
Згідно роз'яснень даних Пленумом Верховного Суду України в п. 14 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Станом на 25.04.2017 року офіційний курс гривні до долара США, встановлений НБУ становить 1 долар США = 26,67 грн.
Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7 000 доларів США, що еквівалентно 186 690 грн.
Також, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір за подачу позову в розмірі 1 832,2 грн., судовий збір за заяву про забезпечення позову - 320 грн. та витрати на правову допомогу - 2 500 грн., разом - 4 652,2 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою від 23.12.2015 року у сумі 7 000 доларів США, що еквівалентно 186 690 грн. та судові витрати по справі в сумі 4 652,2 грн., що складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 1 832,2 грн., судового збору за заяву про забезпечення позову - 320 грн., витрати на правову допомогу - 2 500 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Суддя А. Ю. Цуранов