АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 687/486/17
Провадження № 22-ц/792/1622/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар Лапко Ю.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановила:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 700грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем з 21.02.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.03.2017 року. У них народилася донька ОСОБА_3, 12.09.2013р.н., яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча матеріально забезпечений.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700грн. щомісячно, починаючи з 20.04.2017 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 50

процесуального права. Апелянт посилається на те, що судом не враховано його майновий стан, а також перебування на його утриманні ще однієї дитини.

Апелянт ОСОБА_2 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявився.

Позивач ОСОБА_1, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасника процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов та стягуючи аліменти на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує, передбаченого ст.180 СК України, обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої доньки, при тому, що за станом здоров'я і матеріальному становищу має таку можливість.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 21.02.2012 року по 28.03.2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

12.09.2013 року у них народилась донька ОСОБА_3, яка проживає з позивачем.

Вказані обставини підтверджуються рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 15 березня 2017 року, довідкою про склад сімї КП «КОМУНСЕРВІС» Чемеровецької селищної ради від 19 квітня 2017 року №302.

Відповідач ОСОБА_2 не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання доньки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.182, ч.1 ст.184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції враховано стан здоровя відповідача, наявність на його утриманні сина ОСОБА_5, 01.04.2002р.н., а також те, що він є особою працездатного віку, що не позбавляє відповідача можливості працевлаштуватися.

Колегія суддів враховує, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного доходу, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин.

Враховуючи наведені вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів забезпечить малолітній дитині достатній рівень життя, а тому відсутні підстави для зменшення такого розміру.

Твердження ОСОБА_2 про неврахування судом його матеріального становища та неправильне визначення судом розміру аліментів не узгоджуються з фактичними обставинами справи та положеннями чинного законодавства.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_2 не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3. При цьому суд, врахувавши матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у ОСОБА_2 іншої дитини, правильно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ ОСОБА_6

Судді: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова