ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6635/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючої-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ЯБЛОНСЬКОЇ І.К.

сторін:

позивачки ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, суд

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_6 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, свої вимоги мотивувавши тим, що 02 вересня 2011 року між ОСОБА_3 та Відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом № 659 від 02 вересня 2011 року ,

Від шлюбу народились двоє дітей, донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач залишив сім'ю, що в свою чергу спонукало позивача звертатись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Дарницького районного суду місті Києва від 17 травня 2017 року по справі № 753 / 5779 / 17 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано.

У зв"язку з зазначеним позивач просить присудити та стягнути з відповідача ОСОБА_5, аліменти на користь позивача ОСОБА_3 на утримання: доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 2 500 гривень 00 копійок щомісячно, до досягнення нею повноліття та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 2 500 гривень 00 копійок щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Згодом в судовому засіданні позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в яких позивач вже просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 5 000 ( п"ять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, до досягнення нею повноліття, а також на сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 5 000 ( п"ять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, до досягнення ним повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4, що діє на підставі договору ( Угоди ) № 01 - 11 / 2017 про надання правової допомоги від 01 листопада 2017 року позовні вимоги визнав лише частково, надав письмові заперечення, відповідно до яких відповідач визнає аліменти в розмірі 1 000 гривень 00 копійок на кожну дитину.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Ст. 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 02 вересня 2011 року між позивачем ОСОБА_3 та Відповідачем ОСОБА_9 було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 659 від 02 вересня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02 вересня 2011 року

Від шлюбу у народились діти, донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 29 вересня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві та син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого 03 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 17 травня 2017 року по справі № 753 / 5779 / 17 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 розірвано, рішення суду набрало законної сили.

У відповідності з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 61 ч. 4 ЦПК України, якою визначенні підстави звільнення від доказування, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 „ Совтрансавто - Холдинг " проти України ", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 „ Брумареску проти Румунії " встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої 27 лютого 1991 року № 789ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 19 Конвенції вказано, що держави - учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов"язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь - якої іншої особи.

Відповідно до положень ст. ст. 1 - 3 Конвенції ООН " Про права дитини " від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Також ч. ч. 1, 2 ст. 27 вищевказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько ( - ки ) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Також з ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства » вбачається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст .ст. 181, 182 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька ( ст. 183 Сімейного Кодексу України ) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 Сімейного Кодексу України ) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обов"язку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині, водночас як встановлено у судовому засіданні відповідач не відмовляється утримувати неповнолітніх дітей і кожного місяця на їх утримання надає по 4000 ( чотири тисячі) на їх забезпечення, отже, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей по 2500 ( дві тисячі п"ятсот) гривень на кожну дитину, що буде справедливим та відповідати всебічному і гармонійному розвитку неповнолітніх дітей

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 640 гривень 00 копійок судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 1 - 3, 27 Конвенції ООН " Про права дитини ", ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства », ст. ст. 141, 180, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", ст. ст. 10, 57 - 60, 88, 212 - 215, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, зареєстрованого у м. Києві- 02091, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, зареєстрованої за адресою у АДРЕСА_3 фактично проживаючої за адресою у АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000( дві тисячі ) гривень щомісячно починаючи з 29 серпня 2017 року та до повноліття доньки , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, зареєстрованого у м. Києві- 02091, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в розмірі 640 ( шістсот сорок ) гривень на р/р 0003 в УДК Дарницького району, код банку 820019, , код класифікації доходів бюджету 22030001, Дарницький районний суд за стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, зареєстрованого у м. Києві- 02091, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, зареєстрованої за адресою у АДРЕСА_3 фактично проживаючої за адресою у АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000( дві тисячі ) гривень щомісячно починаючи з 29 серпня 2017 року та до повноліття доньки , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, зареєстрованого у м. Києві- 02091, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в розмірі 640 ( шістсот сорок ) гривень на р/р 0003 в УДК Дарницького району, код банку 820019, , код класифікації доходів бюджету 22030001, Дарницький районний суд за стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 16 листопада 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК