26.06.2017 Єдиний унікальний № 371/521/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2 /371/ 388 /17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

з секретарем Харченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що помер його двоюрідний дід ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, м. Миронівка, пров. Шкільний, 19.

Він, будучи єдиним спадкоємцем померлого за законом, спадщину прийняв, проте оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не має змоги, оскільки померлий не мав правовстановлюючого документу на них. Просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, м. Миронівка, пров. Шкільний, 19, у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у їх відсутності, вказала, що заявлену позовну вимогу підтримує та просить її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві міський голова ОСОБА_4 просив слухати справу у його відсутності, вказав, що заявлену позовну вимогу визнає.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши позовну заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позовна вимога, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Таким чином, суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права.

Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання права на власність, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права.

Позивач звернувся за судовим захистом у зв'язку із невизнанням державним нотаріусом його права на отримання в порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, м. Миронівка, пров. Шкільний, 19, після померлого 05 березня 2014 року двоюрідного діда ОСОБА_3, в звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Частиною 1 статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією із таких підстав є спадкування майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 Цивільного кодексу України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження спадкодавця не входить до цього числа.

У судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2014 року в м. Миронівка Київської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 297420, виданим 07 березня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції у Київській області за актовим записом №32 (а.с.12).

Спадковим майном після смерті ОСОБА_3 є, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, м. Миронівка, пров. Шкільний, 19.

Власником вищевказаного будинку, господарських будівель та споруд з 01 січня 1986 року був ОСОБА_5. Після його смерті, яка сталася 12 лютого 1986 року, все майно успадкував син померлого ОСОБА_3, оскільки на підставі ст. 549 Цивільного кодексу в редакції 1963 року фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_3, яка сталася 05 березня 2014 року, все належне йому майно успадкувала сестра померлого ОСОБА_6, однак остання відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_1, що підтверджується заявою від 15 квітня 2014 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи №84/2014 (а.с. 73-90).

Таким чином, враховуючи, що інших родичів померлий не мав, єдиним спадкоємцем за законом пятої черги після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1.

Той факт, що померлий ОСОБА_3 був двоюрідним дідом позивача ОСОБА_1 підтверджується:

-свідоцтвом про народження серії VІ-БК №278252 від 26 квітня 1988 року, із якого вбачається, що батьками позивача ОСОБА_1 були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.8);

-свідоцтвом про народження серії IV-УР №1369190 від 03 жовтня 1962 року, із якого вбачається, що батьками ОСОБА_7 були ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (а.с.10);

-свідоцтвом про народження серії ЯЩ №351673 від 28 червня 1950 року, із якого вбачається, що батьками ОСОБА_10 були ОСОБА_5 та ОСОБА_11 (а.с. 9).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради №02-50/758 від 08 квітня 2014 року ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав згідно будинкової книги за адресою: пров. Шкільний, 19, м. Миронівка, до дня своєї смерті 05 березня 2014 року (а.с. 49).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради №159 від 22 березня 2017 року, вбачається, що згідно земельно-шнурової книги ОСОБА_2 міської ради за ОСОБА_3 рахується земельна ділянка в м. Миронівка, пров. Шкільний, 19, площею 1100 га, в тому числі 0,1000 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 0,0100 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.25). Тобто, житловий будинок під номером 19 по пров. Шкільному в м. Миронівка був побудований на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та належав ОСОБА_3.

Житловий будинок був побудований у 1939 році. Вказана обставина підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 24 березня 2017 року ПП Агенство земельного кадастру та оцінки «Гео Світ», у якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, має ознаки перепланування, перебудови чи реконструкції (а.с. 26-29).

У матеріалах справи відсутні докази того, що спадкодавець ОСОБА_3 втратив право власності на вказану нерухомість.

У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця.

Частиною 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, позивач відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1266, 1267 та ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України отримав право власності на майно спадкодавця, в тому числі і право власності на житловий будинок № 19, розташований по пров. Шкільному, м. Миронівка, Київської області.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1265, 1268 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57- 60, 64, 179,208, 209, 212 - 215, 218, 222, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: провулок Шкільний, 19, міста Миронівка, Київської області, у порядку спадкування за законом після померлого 05 березня 2014 року ОСОБА_3.

3.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_12

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук