Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1646/15
Провадження № 2/499/231/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"01" серпня 2017 р. смт. Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В, при секретарі судового засідання Дібрової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1, посилаючись на те, що 23.05.2013 року на бульварі Перова від проспекту А. Нової в м. Києві трапилася ДТП за участю транспортного засобу «Nissan Primera» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, транспортного засобу «Hyundai Elantra» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, транспортного засобу «Skoda Octavia» д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Mercedes-Benz ML 350» д/н НОМЕР_4., в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
24.05.2013 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надав усі необхідні документи.
Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 12.06.2013 року, в скоєнні ДТП було визнано винним відповідача, ОСОБА_1
Цивільна відповідальність відповідача як власника транспортного засобу застрахована не була.
До відповідача направлялася претензія щодо врегулювання спору в досудовому порядку, однак вона залишилися без задоволення.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду повернувся конверт в якому йому направлявся виклик до суду, з позначкою що адресат за зазначеною адресою не проживає.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що відповідач у відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України є таким, який повідомлена про час та дату розгляду справи належним чином.
Приймаючи до уваги згоду позивача та неявку відповідача судом 01 серпня 2017 року відповідно до вимог ст.224 ЦПК України винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 82 книги п'ятої ЦК України та Законом України «Про страхування», тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються.
З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2013 року на бульварі Перова від проспекту А. Нової в м. Києві трапилася ДТП за участю транспортного засобу «Nissan Primera» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, транспортного засобу «Hyundai Elantra» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, транспортного засобу «Skoda Octavia» д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Mercedes-Benz ML 350» д/н НОМЕР_4., в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.8-9).
Факт пошкодження автомобіля «Skoda Octavia» д/н НОМЕР_3, підтверджується довідкою про ДТП (а.с.8-9).
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 червня 2013 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчинені правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с.10).
Згідно ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Тому, суд при винесенні рішення не з'ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю «Skoda Octavia» д/н НОМЕР_3.
У зв'язку із тим, що пошкоджений автомобіль «Skoda Octavia» д/н НОМЕР_3 був застрахований у ПрАТ «СК «УСГ», страхувальник звернувся до страховика із заявою про сплату страхового відшкодування.(а.с.27)
02 липня 2013 року сума страхового відшкодування була перерахована на рахунок ТОВ «Транс-Груп» , що підтверджується платіжним дорученням (а.с.31).
Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9204245 від 28 серпня 2013 року відповідач на момент ДТП не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страхового сертифіката «Зелена картка» (а.с.8).
Таким чином встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була та останній добровільно не відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, яка була спричинена потерпілому в результаті ДТП.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Позивачем 27.05.2015 року направлялася відповідачу претензія щодо виплати страхового відшкодування в добровільному порядку, яку він отримав, (а.с.33), однак вимога задоволена не була.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь суми страхового відшкодування в порядку регресу.
Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі ст. ст. 16, 979, 989, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 214, 218 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СуддяІ. В. Погорєлов