Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О., секретар судового засідання - Шептицька С.С.

з участю ОСОБА_1, Барашивець А.Ю., ОСОБА_3, ОСОБА_4,Зубової М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 08 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у вихованні дитини, визначення способів виховання та спілкування з дитиною, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Рівненського районного суду від 08 листопада 2016 року позов задоволено. Визначено спосіб участі батька - ОСОБА_3 у вихованні його дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши батькові можливість систематичних побачень з дочкою наодинці щоп'ятниці з 17 до 20 год., щосуботи з 10 до 13 год., за відсутності матері.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що судом в оскаржуваному рішенні не наведено жодного факту порушення батьківських прав ОСОБА_3

Звертала увагу на те, що позивач після розпорядження Рівненської міського голови за №885р від 14.11.2014 року неодноразово пропускав свої зустрічі з дитиною, тривалий час - більше одного року по сьогоднішній день взагалі не з'являвся і не телефонував.

Зазначала, що після однієї з нечисленних зустрічей батька з донькою, вона не бажає більше зустрічатись з ним та проводити час через його неетичну поведінку відносно неї - ОСОБА_1, що виразилось у зневажливому ставленні до неї як до матері і людини взагалі з використанням нецензурної лексики.

Доводила, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про можливість побачень батька з дитиною за відсутності матері, оскільки вказаного не зазначено у висновку щодо розв'язання спору від 14.04.2016 року №80-831 (а.с.34-35), який був наданий органом опіки та піклування та ліг в основу оскаржуваного рішення. Безпідставно судом було взято до уваги усні пояснення представника органу опіки та піклування отримані в судовому засіданні під час розгляду справи оскільки він фактично одноосібно доповнив колегіальний висновок органу опіки та піклування про можливість побачень батька з дитиною за відсутності матері. Зважаючи на викладене ОСОБА_1 зазначала про помилковість рішення суду щодо можливості побачень батька з дитиною за відсутності матері.

З цих підстав просила рішення Рівненського районного суду від 08 листопада 2016 року змінити в частині встановлення батькові систематичних побачень з дочкою наодинці за відсутності матері та ухвалити рішення яким визначити спосіб участі батька - ОСОБА_3 у вихованні його дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши батькові можливість систематичних побачень з дочкою щотижня у неділю з 10 до 12 годин у присутності матері.

Від ОСОБА_3 надійшло письмове заперечення на апеляційну скаргу в якому зазначено, що він вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Зазначав, що відповідач створювала умови за яких рішення органу опіки та піклування від 14.11.2014 року №885р не виконувалось , оскільки при спільних зустрічах, час від часу між ним та відповідачкою в присутності доньки стали виникати сварки та непорозуміння. Як наслідок порушене право на спілкування та побачення з дитиною підлягало захисту з визначенням нового порядку побачень, який і був встановлений у новому рішенні органу опіки та піклування від 14.04.2016 року за №08-831, який у свою чергу з урахуванням усних пояснень представника органу опіки і піклування ліг в основу оскаржуваного рішення. З цих підстав просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Рівненського міського суду від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Барашивець А.Ю. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити. Фактично просять залишити в силі встановлений розпорядженням Рівненського міського голови від 14.11.2014 року №885-р графік побачень батька з дочкою, а саме - щотижня в неділю з 10 до 12 год. за присутності матері.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін з яким вони погодились та не оскаржували та яким встановлено новий графік побачень батька з дитиною.

Представник третьої особи Зубова М.П. підтримала висновок органу опіки та піклування виконкому Рівненської міської ради та віднесла вирішення спору на розсуд суду.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходячи з наведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, дійшов висновку, що з урахуванням віку дитини, яка має неповних шість років, особистої прихильності дочки більше до матері, аніж до батька, оскільки постійно проживає з матір'ю, з урахуванням особистої неприязні колишнього подружжя одне до одного, а відтак, неможливістю перебування їх в одному місці разом з дитиною, способом участі батька у вихованні дочки визначено можливість систематичних побачень та їхнього спілкування наодинці за будь-яким обраним ОСОБА_3 місцем перебування, однак за відсутності матері, адже батько також має право на особисте спілкування зі своєю дитиною, а саме - можливість побачень щоп'ятниці з 17 до 20 год. та щосуботи з 10 до 13 год..

Такий висновок не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права; порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Місцевий суд вирішуючи спір вийшовши за межі заявлених вимог та задовольнив позовні вимоги в справі, які не заявлялись, зокрема встановивши батькові можливість систематичних побачень з дочкою наодинці щоп'ятниці з 17 до 20 год., хоч в зазначений час та день тижня позивач просив про зустріч з дитиною в присутності матері.

Неправильне застосувавши норм процесуального права, необґрунтований вихід за межі заявлених позовних вимог призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржене рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в заявленому розмірі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи і підтверджується наявними в ній доказами, в період з 25.04.2010 року по 25.04.2012 року позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 перебували у шлюбі, від якого мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. При розірванні шлюбу між сторонами місцем проживання їхньої дитини судом було визначене з матір'ю.

Після розірвання шлюбу між колишнім подружжям склалися особисті неприязні стосунки, що унеможливлює вирішення ними за взаємною згодою усіх питань щодо виховання їх дочки, а також позбавляє батька, який проживає окремо від дитини, брати участь у вихованні своєї дочки та особистому спілкуванні з нею.

У вересні 2014 року ОСОБА_3 з відповідною заявою звертався в орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської Ради та просив визначити йому спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, на що розпорядженням від 14.11.2014 року №885-р Рівненського міського голови було визначено спосіб участі батька у вихованні дочки, а саме - можливість побачень з дитиною щотижня в неділю з 10 до 12 год. у присутності матері (а.с.11,12).

За запитом суду орган опіки і піклування в даній справі підготував письмовий висновок від 14.04.2016 року №08-831 за яким вважає за доцільне визначити спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: щоп'ятниці з 17 до 20 год., щосуботи з 10 до 13 год..(а.с.34, 35),.

Як пояснила в судовому засіданні апеляційного суду представник третьої особи Зубова М.П., оскільки в цьому висновку не зазначено, що зустрічі батька з дитиною мають відбуватись за участі матері, то значить вони мають проходити без її участі.

Відповідно до норм ст.141, ч.ч.1, 3 ст.151, ст.153, ч.ч.2, 3 ст.157, ч.2 ст.159 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 вона не заперечувала проти зустрічей батька з дитиною в її присутності, однак не згідна на такі зустрічі без її участі, оскільки це негативно впливає на морально-психологічний стан доньки.

ОСОБА_3 заявив, що любить свою доньку, сплачує аліменти на її утримання, не перебуває на обліку в наркологічному чи психіатричному диспансері і доказів його зловживання алкоголем в справі немає, я і вчинення будь-яких негативних вчинків і дій щодо дитини.

Оскільки права батьків рівні щодо виховання дітей, то підстав для відмови ОСОБА_3 в зустрічах з донькою наодинці колегія суддів не вбачає, а позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не в повній мірі відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення відповідно до заявлених позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дубенського міськрайонного суду від 08 листопада 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити спосіб участі батька - ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши йому можливість систематичних побачень з донькою кожної п'ятниці з 17 до 20 год. в присутності матері та кожної суботи з 10 до 13 год., без присутності матері.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук