У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Бондаренко Н.В., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання : Демчук Ю.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, кредитної спілки «Захід-Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2017 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, кредитної спілки «Захід-Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про звільнення майна з-під арешту.

Звільнено з-під арешту, накладеного 27 травня 2010 року, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міського управління юстиції, майно, належне на праві власності ОСОБА_1, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та виключено запис про обтяження з державних реєстрів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки судом не враховано, що накладення арешту на майно у виконавчому провадженні не є актом звернення стягнення на майно, а є лише дією, спрямованою на забезпечення можливості звернення стягнення на майно у майбутньому. Вказує, що стягнення коштів за рахунок предмета іпотеки проводиться лише у випадку порушення боржником основного зобовязання, а залишок коштів після задоволення вимог іпотекодержателя має бути використаний для задоволення вимог інших стягувачів по іншим виконавчим документах. Зазначає, що факт накладення арешту на предмет іпотеки не може порушувати переважне право іпотекодержателя на звернення стягнення на майно, яке перебуває в іпотеці.

Судом залишено поза увагою, що державним виконавцем правомірно накладено арешт на майно боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на момент подання позову, яким не визначено такої процедури як звільнення майна з-під арешту, а тому вважає, що підстав для звільнення з-під арешту іпотечного майна немає.

Судом не враховано, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» спрямовані на відчуження в односторонньому порядку єдиного житла відповідача в якому також проживає його малолітня дитина.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились, представник пвідповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки він зайнятий в іншому судовому процесі, проте належних та допусатимих доказів поважності причин неявки в судове засідання, не подав. За таких обставин, колегія суддів визнає неявку відповідача та його представника неповажною і вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволенню не підлягає з таких підстав.

Іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Враховуючи вимоги ст. 3 Закону України «Про іпотеку» та ст. 16 Закону України «Про заставу», зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації, а заставодержатель має переважене право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

З матеріалів справи вбачається, що 18 вересня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем укладено кредитний договір № ROХ0GК00000015, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 34 000,00 дол. США.

Виконання боржником зобовязань за вказаним кредитним договором забезпечувалось укладення між сторонами 18 вересня 2007 року договору іпотеки, предметом якого є квартири АДРЕСА_2. Іпотека зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 18 вересня 2007 року та Державному реєстрі іпотек 02 жовтня 2007 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 грудня 2010 року звернуто стягнення на спірну квартиру шляхом продажу предмету іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені банку договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ЗАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, а саме на спірне іпотечне майно, належить саме ПАТ КБ «Приватбанк», як основному іпотекодержателю.

Доводи апеляційної скарги про правомірність накладення арешту на майно боржника державним виконавцем не заслуговують на увагу з таких підстав.

Порядок виконання судових рішень, права і обов'язки державного виконавця, інших учасників виконавчого провадження в процесі виконання судових рішень визначені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій.

Відповіднодо ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Для цього, зокрема, йому надане право накладати арешт на майно боржника та реалізовувати його у встановленому законодавством порядку.

Однак, відповідно до ст. 51, 54 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Вбачається, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служи ОСОБА_2 міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 травня 2010 року було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, тобто після обтяження спірного нерухомого майна іпотекою.

Отже, позивач має переважне право перед наступними стягувачами на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна з тих підстав, що арешт на спірне майно накладено після реєстрації іпотеки.

Не заслуговую на увагу також доводи апеляційної скарги про те, що факт накладення арешту на предмет іпотеки не може порушувати переважне право іпотекодержателя на звернення стягнення на майно, що перебуває в іпотеці, оскільки саме накладення арешту на спірне нерухоме майно обмежує право ПАТ КБ «ПриватБанк» звернути стягнення на заставлене майно та продати таке майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, які оцінені судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :