АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/4068/14 Головуючий у 1 - й інстанції: Бірса О.В.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Панченка М.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року про поновлення стягувачу Публічному акціонерному товариству «Фідобанк» пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року заяву Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості задоволено.

Поновлено стягувачу Публічному акціонерному товариству «Фідобанк» строк пред'явлення до виконання виконавчого листа №6-637/2009 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №014/1975/73/02832 від 12 червня 2007 року в загальній сумі 77 653 долари США 82 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на 16 червня 2009 року становить 591 054,29 грн., та витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом, у розмірі 6 397,34 грн..

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Фідобанк».

В обґрунтування скарги посилався на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального законодавства та без належної оцінки наявних в матеріалах справи доказів. Суд помилково послався на те, що після прийняття постанови про повернення виконавчого листа №6-637/2009 стягувачеві даний виконавчий документ було направлено на адресу Публічного акціонерного товариства «Ерсте-Банк», вказану ним в заяві про відкриття виконавчого провадження, а саме: м. Київ, вулиця Прорізна, 6, офіс 106, так як з матеріалів справи вбачається, що в дійсності виконавчий лист було направлено на адресу Банку, яка вказана у виконавчому листі - м. Київ, вулиця Прорізна, 6. Судом не було враховано положення ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що після повернення виконавчого документу стягувачеві у зв'язку з неможливістю виконати рішення, відрахування строку пред'явлення виконавчого листа до виконання розпочинається спочатку. Так як виконавчий лист №6-637/2009 було повернуто стягувачеві Публічному акціонерному товариству «Ерсте-Банк» 26 листопада 2012 року, трирічний строк для пред'явлення цього листа до виконання станом на дату розгляду заяви про поновлення строку ще не сплив, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

В судове засідання ОСОБА_3 не з»явився. про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Представник Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Духновський Микола Іванович проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника ПАТ «Фідобанк», перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 червня 2009 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було ухвалено рішення у справі № 135/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», правонаступником якого виступає Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», до ОСОБА_3, яким стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 77 653,82 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 16 червня 2009 року становить 591 054,29 грн., та витрати, пов'язані з вирішенням спору Третейським судом, в сумі 6 397,34 грн..

12 серпня 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 6-637/2009 на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українським банків по справі 135/09. Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання становить три роки.

24 листопада 2010 року Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» було подано до Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 6-637/2009. Оригінал виконавчого листа було прикріплено до заяви.

02 грудня 2010 року старшим державним виконавцем Відділу виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 червня 2009 року у справі № 135/09.

29 березня 2011 року в рамках виконавчого провадження було винесено постанову про розшук майна боржника ОСОБА_3.

26 листопада 2012 року, через відсутність у боржника майна, на яке можна звернути стягнення і неможливість виконати рішення суду, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, у зв'язку з чим копію постанови та оригінал виконавчого листа № 6-637/2009 направлено за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 6.

Поштове відправлення із копією постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 26 листопада 2012 року та оригіналом виконавчого листа № 6-637/2009 Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» отримано не було, так як з вищевказаної адреси Банк переїхав, а починаючи з 23 травня 2012 року юридичною адресою стягувача вважається: м. Київ, вул. Польова, 24-Д.

Після повернення поштового відправлення без вручення до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, останнє зберігалося в матеріалах виконавчого провадження та було отримано особисто представником Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Духновським М.І. 28 листопада 2013 року.

04 лютого 2014 року Публічним акціонерним товариством «Фідобанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», повторно пред'явлено виконавчий лист № 6-637/2009 до виконання, про що подано заяву до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 07 лютого 2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 6-637/2009 у зв'язку пропуском встановленого законодавством строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Одночасно роз'яснено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення вказаного строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Звертаючись до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 6-637/2009 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, стягувач Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» посилався на те, що оригінал виконавчого листа було направлено державною виконавчою службою на неправильну адресу Банку, у зв'язку з чим останній повернувся до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві без вручення та тривалий час зберігався в матеріалах виконавчого провадження, про що банку не було відомо, одночасно рішення суду про стягнення з боржника ОСОБА_3 коштів не виконано, а тому є правові підстави для задоволення заяви, з метою забезпечення належної реалізації права особи на судовий захист, до складу якого входить право на виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», поновлюючи банку строк пред'явлення до виконання виконавчого листа №6-637/2009 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в загальній сумі 77 653 долари США 82 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на 16 червня 2009 року становить 591 054,29 грн., та витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом, у розмірі 6 397,34 грн., суд першої інстанції виходив з того, що оригінал виконавчого листа №6-637/2009 тривалий час зберігався в матеріалах виконавчої справи, про що стягувачу не було відомо, а тому не був повторно пред'явлений до виконання у визначений законом строк , рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості наразі не виконано, з огляду на що, за правилом ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», є правові підстави для задоволенні заяви і поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа №6-637/2009.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено в статті 129 Конституції України, обов'язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Стаття 14 ЦПК України закріпила, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення.

На дотриманні вказаних принципів наголошує і Конституційний Суд України в рішенні № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, зазначаючи, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Стаття 371 ЦПК України закріплює, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Враховуючи наявний у справі Статут Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» в новій редакції, витяги з журналу відправки кореспонденції Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, якими підтверджується, що в 2012 році оригінал виконавчого документу №6-637/2009 було направлено стягувачеві на невірну адресу та, після повернення без вручення, він тривалий час зберігався в матеріалах виконавчого провадження без повідомлення Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» про дану обставину, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що причини тривалого повторного неподання стягувачем виконавчого листа №6-637/2009 до виконання є поважними.

При цьому, оскільки державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві було відмовлено Публічному акціонерному товариству «Фідобанк» в прийнятті до виконання виконавчого листа №6-637/2009 саме з підстав пропуску строку пред'явлення його до виконання, приймаючи до уваги, що рішення про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості не виконано, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви, з урахуванням того, що відмова у прийнятті до виконання виконавчого листа порушує право стягувача на справедливий суд.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі невірно зазначив адресу, на яку Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві було повернуто оригінал виконавчого листа №6-637/2009 в 2012 році, не мають правового значення для вирішення заяви, так як не спростовують того факту, що поштове відправлення повернулося на адресу Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві без вручення стягувачу, після чого зберігалося в матеріалах виконавчого провадження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що, за змістом ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред'явлення до виконання виконавчого листа №6-637/2009 станом на дату постановлення ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року ще не сплив, не є підставою для відмови в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 07 лютого 2014 року, Публічному акціонерному товариству «Фідобанк» відмовлено у відкритті виконавчого провадження саме з підстав пропуску встановленого законодавством строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, одночасно роз'яснено, що банк має право звернутися із заявою про поновлення цього строку до суду.

Звернення Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» з цією заявою в порядку, що роз'яснив старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві в постанові від 07 лютого 2014 року, є способом захисту стягувачем свого права на належне виконання судового рішення, яке є складовою частиною закріпленого в міжнародному і національному праві права особи на справедливий суд.

При цьому, постановлення Дніпровським районним судом м.Києва ухвали від 24 червня 2014 року про поновлення процесуального строку на подання до виконання виконавчого листа №6-637/2009 не породжує відмінних правових наслідків від тих, про які зазначає апелянт, стверджуючи про те, що такий строк у даному випадку не пропущений, так як в обох випадках виконавчий документ буде прийнято до виконання.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: