АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/592/17 Справа № 176/1331/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Павловська І. А. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м. Дніпро

12 січня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про часткове визнання недійсним свідоцтва про право власності та часткове скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 - представника позивача ОСОБА_2

на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області про часткове визнання недійсним свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 10 квітня 2008 року, що видане відділом приватизації державного житла Фонду комунальної власності м. Жовті Води на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно: 21/100 (житлова площа 10,5 кв.м., загальна площа 14,1 кв.м.) частини квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 13 квітня 2012 року частково задоволено його позов і визнано ордер на житлове приміщення № 109 серії 11368, виданий виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради 30 жовтня 2007 року, недійсним в частині видання на одну кімнату жилою площею 10,5 кв.м., належну йому на праві власності. На виконання рішення суду виконавчий комітет Жовтоводської міської ради своїм рішенням № 399 від 06.09.2012 року частково скасував ордер на житлове приміщення № 109 серії 11368, виданий ОСОБА_3 на сім'ю з чотирьох осіб, на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, рішенням № 448 від 11.10.2012 року відповідач відмінив пункт 1 п.п. «г» Рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 22.02.2007 № 110 «Про розподіл звільненої житлової площі». З часу набрання судовим рішенням законної сили він не має можливості користуватися своїм особистим майном, оскільки треті особи не звільняють житлову площу 10,5 кв.м. в АДРЕСА_1, посилаючись на наявність виданого Відділом приватизації державного житла Фонду комунальної власності м. Жовті Води свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 10.04.2008 року (а.с.3-4).

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про часткове визнання недійсним свідоцтва про право власності та часткове скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - відмовлено (а.с. 144-145).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.153-155).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судом 1 інстанції було встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 є власником 21/100 частини квартири №32, що складається з: 7-жила кімната та частина службових приміщень, житловою площею 10,5 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1, загальною площею 14,1 кв.м. (а.с.6).

13 квітня 2012 року рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області частково задоволено позов ОСОБА_2 до Жовтоводської міської ради про визнання ордеру виконавчого комітету Жовтоводської міської ради недійсним в частині визнання права власності на частку нерухомості, а саме, визнано ордер на житлове приміщення № 109 серії 11368, виданий виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради 30 жовтня 2007 року, недійсним в частині видання на одну кімнату жилою площею 10,5 кв.м., належну ОСОБА_2 на праві власності (а.с.11-13).

На виконання рішення суду, виконавчий комітет Жовтоводської міської ради своїм рішенням № 399 від 06.09.2012 року частково скасував ордер на житлове приміщення №109 серії 11368, виданий виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради 30 жовтня 2007 року ОСОБА_3 на сім'ю з чотирьох осіб на житлове приміщення АДРЕСА_1, житловою площею 50,8 кв.м., а саме в частині видання на одну кімнату, житловою площею 10,5 кв.м, належну ОСОБА_2 на праві власності. Також, рішенням №448 від 11 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради було відмінено пункт 1 п/п. «г» рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 22.02.2007 № 110 «Про розподіл звільненої житлової площі» (а.с.16,17).

З часу набрання судовим рішенням законної сили позивач не має можливості користуватися своїм особистим майном, оскільки треті особи не звільняють житлову площу 10,5 кв. м в АДРЕСА_1, посилаючись на наявність виданого Відділом приватизації державного житла Фонду комунальної власності м. Жовті Води свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 10.04.2008 року на їх ім'я.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції, враховуючи положення ст. ст. 253, 256, 257 ЦК України, виходив із того, що про порушення свого права позивачу відомо з 18.01.2008 року, а з позовом до суду позивач звернувся 28 травня 2014 року, тобто з пропуском позовної давності, про застосування якої в судовому засідання було заявлено представником третьої особи, а представником позивача не було надано суду жодних доказів того, що строк позовної давності ним пропущено з поважних причин.

З вказаними висновками суду 1 інстанції, колегія судді не погоджується, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановних обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Так, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.. 257 ЦК України).

Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається із матеріалів справи, представником третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_8 у судовому засіданні було заявлено про застосування ст.267 ЦК України.

Враховуючи заяву представника третьої особи про застосування позовної давності, суд відмовив у задоволенні позову, при цьому виходив із того, що ОСОБА_2 про порушення свого права дізнався 18.01.2008 року, тобто із часу коли ним до апеляційного суду Дніпропетровської області подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2006 року по справі за заявою Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, заінтересовані особи Виробниче житлово - комунальне об'єднання в місті Жовті Води та Жовтоводська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою (справа 2-о-60/08).

При цьому суд виходив із того, що позивачу відомо про порушення його прав 18.01.2008 року, а з позовом до суду він звернувся 28 травня 2014 року, тобто з пропуском позовної давності про застосування якої в судовому засіданні було заявлено представником третьої особи, а представником позивача не було надано суду жодних доказів того, що строк позовної давності ним пропущено з поважних причин.

З такими висновками суду 1 інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки вони є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.04.2000 року, позивач є власником 21/100 частини квартири АДРЕСА_1, яка складається з: 7-жила кімната та частина службових приміщень, житловою площею 10,5 кв.м, загальною площею 14,1 кв.м. (а.с.6).

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2006 року було визнано спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді кімнати, площею 10,5 кв.м. у АДРЕСА_1, відумерлою, яке було оскаржено ОСОБА_2 і ухвалою від 24.06.2008 року йому було поновлено строк на його апеляційне оскарження. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.10.2008 року рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2006 року було скасовано, справу направлено до суду 1 інстанції на новий розгляд, де ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.12.2008 року заява про визнання спадщини відумерлою була залишена без розгляду (а.с. а. с. 11-13, 137,138).

01.09.2011 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду про визнання ордера виконавчого комітету Жовтоводської міської ради частково недійсним та визнання права власності, який рішенням Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області від 13 квітня 2012 року частково задоволено, визнано ордер на житлове приміщення № 109 серії 11368, виданий виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради 30 жовтня 2007 року, недійсним в частині видання на одну кімнату, житловою площею 10,5 кв.м., належну йому на праві власності (а.с. а. с. 11-13).

Зі змісту вище вказаних судових рішень не вбачається, що ОСОБА_2 з 18.01.2008 року було відомо про приватизацію та державну реєстрацію спірної квартири.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що судом було безпідставно застосовано позовну давність, посилаючись на те, що зі змісту судових рішень вбачається, що позивачу саме з 18.01.2008 року було відомо про приватизацію та державну реєстрацію спірної квартири та з цих підстав відмовлено в позові.

Крім того, згідно вимог ч. 3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

А відповідно до ст.. 26 ЦПК України, у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб. Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Тобто, нормами діючого законодавства не передбачено, що заяву про застосування позовної давності може бути подано третьою особою, а суд 1 інстанції на зазначене також уваги не звернув і безпідставно прийняв до уваги заяву про застосування позовної давності, подану представником третьої особи.

Також суд 1 інстанції, застосовуючи позовну давність до спірних правовідносин, не з'ясував чи підлягають позовні вимоги задоволенню по суті, бо тільки в цьому випадку слід, застосувавши позовну давність, відмовити у задоволенні позову, оскільки у разі відсутності підстав для задоволення позову, слід відмовити у їх задоволенні по суті.

Враховуючи, що висновки суду 1 інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вражає за необхідне рішення скасувати, ухваливши нове рішення.

Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів виходить із того, що відповідно до ст.. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач у позовній заяві ставить питання про часткове визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 10 квітня 2008 року, видане відділом приватизації державного житла Фонду комунальної власності м. Жовті Води на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно 21/100 (житлова площа 10,5 кв.м., загальна площа 14,1 кв.м.) частини квартири АДРЕСА_1, проведеної на підставі зазначено свідоцтва.

Зі справи вбачається, що свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 10 квітня 2008 року, на підставі якого було проведено державну реєстрацію, видане відділом приватизації державного житла Фонду комунальної власності м. Жовті Води на підставі розпорядження № 22 від 09 квітня 2009 року, яке у встановленому порядку не оспорено та не змінено чи не скасоване. Враховуючи, що свідоцтво про право власності та його державна реєстрація є похідними від вищевказаного розпорядження, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про часткове визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та часткове скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними, з вищезазначених підстав, що не позбавляє його можливості звернутись до суду із відповідним позовом, з'ясувавши при цьому свою правову позицію, коло осіб, які повинні приймати участь у справі, та межі позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року - скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_2 до Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про часткове визнання недійсним свідоцтва про право власності та часткове скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: