Справа №560/593/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом на 27 липня 2015 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її матір ОСОБА_3, яка за життя мала житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1. Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців за заповітом, так як померла за життя залишила заповіт на її ім'я, якого вона склала 18 березня 2005 року. Згідно вказаного заповіту матір заповіла їй належний на праві особистої власності житловий дерев'яний будинок з надвірними спорудами. Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець ОСОБА_3 є власником житлового будинку. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на спадкодавця та внести дані про неї, як власника до реєстру прав власності на нерухоме майно уже неможливо у зв'язку з її смертю.

У судове засідання позивач не з'явилася, до суду подала заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився. У своїй заяві просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно постанови нотаріуса від 18 березня 2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.15).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.4) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що складено відповідний актовий запис за №25.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до статті 1218 Цивільного кодексу України, входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з її смертю.

Згідно виписки з погосподарської книги №1642 від 10 серпня 2015 року, виданої Колківською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.9) в погосподарській книзі №04, особовий рахунок НОМЕР_2, будинок АДРЕСА_1, рахується за ОСОБА_3.

Згідно довідки №1640 від 10 серпня 2015 року, виданої Колківською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала одиноко за адресою: АДРЕСА_2

Згідно пункту 1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11 травня 2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05 серпня 1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до частини 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок 1969 року забудови, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 здійснила його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_3 є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено статтями 25, 346 Цивільного кодексу України.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 18 березня 2005 року (а.с.36) ОСОБА_3 належний їй на праві особистої власності житловий дерев'яний будинок з надвірними спорудами, заповіла своїй дочці ОСОБА_1. На момент смерті заповідача заповіт не змінено та не відмінено.

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується наявною у матеріалах копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.5) та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_1, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлої і набула право власності на нього.

Керуючись статтями 328, 346, 392, 1216, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 212, 215, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом на 27 липня 2015 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.