Справа № 405/2126/17
Провадження №2-з/405/30/17
У Х В А Л А

04 травня 2017 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя 1/2 частину будинку № 42, який розташований по вулиці Павла Луньова в м. Кропивницький; в порядку поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя визнати на нею (позивачем) право власності на 1/4 частину будинку № 42, який розташований по вулиці Павла Луньова в м. Кропивницький та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину будинку № 42, який розташований по вулиці Павла Луньова в м. Кропивницький.

Окрім того, позивачем ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 151, 152 ЦПК України, подана заява про забезпечення позову, в якій остання просить вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі шляхом накладення арешту на майно, а саме: 1/2 частину будинку № 42, що розташований по вулиці Павла Луньова в м. Кропивницький.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначила, що між нею (позивачем) та відповідачем ОСОБА_2 16.08.2003 року зареєстровано шлюб в Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 427. Під час перебування у шлюбі ними була набута у приватну спільну сумісну власність 1/2 частина будинку № 42 по вулиці 50 років Радянської Армії (вул. ОСОБА_3) в м. Кіровограді (м. Кропивницькому), що підтверджується договором купівлі-продажу від 01.09.2003 року, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_2 купив 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Кіровограді по вулиці 50 років Радянської Армії під номером 42, окрім того, вказала, що за зазначеною адресою вона (позивач) зареєстрована та проживає до теперішнього часу. Зазначила, що рішенням суду шлюб між ними було розірвано, відповідач виїхав з будинку, а вона разом з дитиною сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишалася проживати в будинку, однак, навесні 2011 року, вони з відповідачем примирилися та стали знову проживати разом однією сімєю та їх спільне проживання тривало близько шести років, а саме: до 07.01.2017 року, після чого спільне проживання з відповідачем було припинено, та відповідач знову виїхав з будинку. Взаємної згоди щодо поділу майна між ними не досягнуто, у звязку з чим вона (позивач) звернулася з позовом до суду про поділ майна подружжя. Окрім того, вказала, що на даний час існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення її позову, оскільки відповідач у договорі купівлі-продажу будинку зазначений як єдиний власник спірного майна, що дає йому реальну можливість розпоряджатися частиною будинку на власний розсуд без її (позивача) згоди. Крім того, зазначила, що на даний час відповідач чинить їй перешкоди в користуванні будинком, а саме: пошкоджував електропостачання будинку, виказує погрози, що продасть зазначену частину будинку, а грошима розпорядиться на власний розсуд для задоволення своїх потреб.

Ухвалою суду від 04 травня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, відповідно до п.1 розяснень пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження в ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, при цьому забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, при цьому зазначені обставини та докази їм повинні бути викладені заявником в заяві про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, серед іншого, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, при цьому згідно з ч.3 зазначеної статті, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення позову відповідав предмету позову.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

З заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову вбачається, що остання обрала вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно 1/2 частину будинку № 42, який знаходиться по вулиці Павла Луньова в м. Кропивницькому, при цьому, предметом позову позивача ОСОБА_1 є: визнання 1/2 частини будинку № 42, який розташований по вул. Павла Луньова у м. Кропивницький, обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя права власності на 1/4 частину будинку № 42 по вул. П. Луньова в м. Кропивницький за кожним.

Необхідність вжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно позивач зазначила можливість відповідача розпоряджатися зазначеним нерухомим майном, відчужувати його, тим самим ухилитися від виконання рішення суду про поділ майна подружжя, що, в свою чергу, ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

З аналізу положень статей 151, 152 ЦПК України слідує, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать саме відповідачу по справі (є власністю відповідача).

Крім того, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 01.09.2003 року серія ВАО № 399530, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 3-2245, продавці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали, а покупець ОСОБА_2 купив 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями під номером 42, що знаходиться у місті Кіровограді по вулиці 50 років Радянської Армії.

Відповідно до п. 9 зазначеного Договору сторонам за договором розяснено зміст ст. 22 КпШС України.

Крім того, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1648125 від 06.10.2003 року, виданого ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2245, на праві приватної власності зареєстровано 1/2 частину будинку № 42, за адресою: Кіровоградська область м. Кіровоград, вул. 50 років Радянської Армії, номер запису: 14950 в книзі: 77.

Судом також відзначається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно ( в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися належним йому майном з метою ухилення від виконання судового рішення на стадії його виконання виконавчою службою.

З огляду на викладене вище, керуючись наведеними нормами процесуального права та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, приймаючи також до уваги, що між сторонами дійсно існує спір майнового характеру, крім того, враховується, що за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/2 частину будинку № 42, розташованого за адресою: вул. Павла Луньова в м. Кропивницький, що в свою чергу, на час судового розгляду справи надає йому (відповідачу) реальну можливість розпорядитися вказаним нерухомим майном на власний розсуд, також приймаючи до уваги, що предметом позову позивача ОСОБА_1 є визнання майна, а саме: 1/2 частини будинку № 42, розташованого за адресою: вул. Павла Луньова в м. Кропивницький спільною сумісною власністю подружжя та розподіл вказаного майна, що, в свою чергу, може свідчити про можливе порушення законних прав та інтересів позивача та відповідно вчинення відповідачем ОСОБА_2 дій, направлених на ухилення від можливого виконання рішення суду, та є достатніми підставами вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, на підставі чого та з урахуванням відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам, необхідності вжиття заходів забезпечення позову та з урахуванням обґрунтованості вимог позивача щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову, та вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку № 42, розташованого за адресою: вул. Павла Луньова в м. Кропивницький.

Керуючись ст.ст.151, 153, 293, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 405/2126/17, провадження № 2/405/521/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя,- задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі № 405/2126/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку № 42, розташованого за адресою: вул. Павла Луньова, м. Кропивницький, який належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 01.09.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 3-2245.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом пяти днів з дня її винесення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набрала чинності 04.05.2017 року.

Строк предявлення виконавчого документа до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова