АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1245/17 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року суддя апеляційного суду Харківської області Шаповал Н.М., перевіривши у порядку прийняття до розгляду апеляційним судом апеляційної скарги Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова на рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2, Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2, Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м.Харкова про стягнення збитків задоволено. Стягнуто солідарно з Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2, Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 завдані збитки в сумі 24 284 гривні. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного територіального Управління юстиції у Харківській області відмовлено. Судові витрати в розмірі 551, 21 грн. стягнуто з Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1.

21 грудня 2016 року Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова подало апеляційну скаргу на вище зазначене рішення суду першої інстанції.

Вказану апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянтові за таких підстав.

Ухвалою судді апеляційного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків у термін 5 днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання апеляційному суду оригіналу квитанції про оплату судового збору у розмірі 606,32 грн. (а.с. 171, том 1)

16.01.2017 року до апеляційного суду надійшло клопотання Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова щодо звільнення останнього від сплати судового збору. (а.с. 173-176, том 1)

Ухвалою судді апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2017 року вище зазначене клопотання залишено без задоволення, а апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова на рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016 року без руху.

Вказану ухвалу судді суду апеляційної інстанції від 19.01.2017 року отримано апелянтом 27.01.2017 року. (а.с. 196, том 1)

Навіть з урахуванням часу на обіг поштової кореспонденції, станом на 18 квітня 2017 року вище зазначені недоліки апеляційної скарги Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова не усунуло.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, що, зокрема, свідчить про те, що вони протягом тривалого часу не зверталися до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини "Каракуця проти України".

Згідно ч. 2 ст.297 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст.. 121 цього Кодексу.

Оскільки у зазначений в ухвалі строк не усунуто недоліки апеляційної скарги, її слід вважати неподаною і повернути апелянту.

Роз»яснюємо, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з такою ж скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 2 ст. 297, ч. 2 ст.121 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова на рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016 року вважати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя: Н.М. Шаповал