АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3450/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із
сімейних правовідносин про стягнення аліментів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.

суддів: Котелевець А.В., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, мотивуючи який зазначила, що з 06 вересня 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2016 року шлюб з відповідачем розірвано, діти знаходяться на її утриманні, а відповідач припинив надання надавати матеріальну допомогу, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття,.

Відповідач звернувся до суду із заявою, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглядати за його відсутності.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 29 вересня 2016 року. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 21 січня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1, який є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дітей, що є підставою для стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що з 06 вересня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2016 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22 лютого 2001 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29 квітня 2009 року ОСОБА_1 є відповідно батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, частина заробітної плати, доходу, матері, батька, що буде утримуватися, як аліменти визначається судом.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу України.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 61 ЦПК).

Оскільки відповідач у наданій до суду першої інстанції заяві позов ОСОБА_2 визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходів, просив справу розглядати за його відсутності, суд першої інстанції врахувавши вимоги ч. 1 ст. 191 СК України дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та стягнув аліменти від дня пред'явлення ОСОБА_2 позову.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 30, 313 - 315, 317, 319 8ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2017 року залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді