АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3260/17 Справа № 200/828/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист авторських майнових прав, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2М.) про захист авторських майнових прав, мотивуючи тим, що 15 грудня 2015 року в магазині «Граніт», господарську діяльність в якому проводить ФОП ОСОБА_2, її представником зафіксовано факт публічного показу, виготовлення та розповсюдження (реалізації, продажу) товару: картини-репродукції, що являє собою друковане полотно, оздоблене декоративною рамою, на якому незаконно (без дозволу) відтворено один із творів образотворчого мистецтва (картин) під назвою «Не смейтесь, это березка!».

Зазначала, що у 2008 році нею своєю творчою працею було створено твір образотворчого мистецтва, а саме картину під назвою «Не смейтесь, это березка!», права на твір підтверджуються свідоцтвом №54869 від 20 травня 2014 року та рішенням до нього.

Вказувала, що реалізація вказаного товару підтверджується товарним чеком №163 від 15 грудня 2015 року, а тому вона має право на отримання компенсації у розмірі від 10 до 50.000 мінімальних заробітних плат замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Посилаючись на те, що ФОП ОСОБА_2 був здійснений публічний показ, виробництво та розповсюдження товару з обєктом права інтелектуальної власності, права на який належать їй, що є грубим порушенням авторських прав, а тому просила суд ухвалити рішення, яким захистити авторські права порушені шляхом показу, виготовлення та розповсюдження контрафактного товару (картини-репродукції) ФОП ОСОБА_2, в якому без дозволу втілено твір образотворчого мистецтва ОСОБА_3, а саме: за фактом публічного показу, виготовлення та реалізації 15 грудня 2015 року картини-репродукції, в якому було використано твір ОСОБА_3 під назвою «Не смейтесь, это березка!»; стягнути з ФОП ОСОБА_2 компенсацію в розмірі 41.340 грн. та витрати на закупівлю товару в розмірі 1.200 грн.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позову відмовити, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.435,437 ЦК України, ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі Закон) первинним субєктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, а також майнові права, визначені ст.440 ЦК України та ст.15 вказаного Закону, зокрема виключне право дозволяти використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Згідно зі ст.1 вказаного Закону контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого субєкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Відповідно до ч.1 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором.

Частиною 2 ст.1107 ЦК України передбачено, що договір щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми договору що розпорядження майновими правами інтелектуальної власності такий договір є нікчемним.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 своєю творчою працею створила твір образотворчого мистецтва під назвою «Не смейтесь, это березка!», що підтверджується Витягом з офіційного каталогу автора під назвою «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2008 рік», свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір №54869 від 20 травня 2014 року, рішенням Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію авторського права на твір Збірка творів образотворчого мистецтва «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2008 рік» та Афідевітом-заявою ОСОБА_3 від 02 грудня 2014 року.

Також авторство ОСОБА_3 підтверджується підписом на оригінальному примірнику творів, також у нижньому лівому куті твору зазначений рік створення.

15 грудня 2015 року в магазині «Граніт», в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_2, за адресою - проспект Гагаріна 149, зафіксовано факт реалізації товару - картина-репродукція, що являє собою друковане полотно, оздоблене декоративною рамою, на якому незаконно (без дозволу) відтворено один із творів образотворчого мистецтва (картин) ОСОБА_3 під назвою «Не смейтесь, это березка!».

Реалізація вказаного товару підтверджується товарним чеком №163 від 15 грудня 2015 року, в якому зазначено найменування товару картина сувенірна; ціна 1.200 грн. (а.с.10)

На товарному чеку міститься відбиток круглої печатки, на якому зазначено: «*Україна м.Дніпропетровськ *Фізична особа-підприємець * ОСОБА_2, код НОМЕР_1»

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції, керуючись Закону України «Про авторське право та суміжні права», ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Однак колегія суддів не може погодитись з розміром суми компенсації в розмірі 41.340 грн.

У ст.1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що контрафактний примірник твору примірник твору, опублікований і (або) розповсюджений з порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

Відповідно до п.б ч.1 ст.50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі компютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення.

У п.44 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» від 04 червня 2010 року №5 розяснено, що особа, яка розповсюджує обєкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу субєкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

Посилання апеляційної скарги на те, що позивачем не доведено факт наявності причинно-наслідкового звязку між діями сторін, а також виникнення збитків відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.

Згідно п.42 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» від 04 червня 2010 року №5, при вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

У матеріалах справи містяться копії образотворчого твору; копія офіційного каталогу автора; товарний чек, виданий в магазині, який містить ідентифікуючі дані відповідача із зазначенням найменування товару, що підтверджує причинний зв'язок між діями відповідача щодо розповсюдження контрафактних примірників творів без відповідного дозволу та, як наслідок, порушенням майнових прав автора ОСОБА_3

Враховуючи, що у спірних правовідносинах встановлено презумпцію винного завдання шкоди, саме на відповідача покладається тягар доказування того, що ним не було порушено Закон України «Про авторське право і суміжні права».

Доводи апеляційної скарги щодо порушенням судом першої інстанції норм процесуального права не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

Втім колегія суддів вважає за необхідне зменшити суму компенсації, оскільки для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК України, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні. Розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50.000 мінімальних заробітних плат (пункт «г» частини другої статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що матеріалами справи доведено факт реалізації одного примірника обєкту інтелектуальної власності, саме картини під назвою «Не смейтесь, это березка!», колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення компенсації саме у розмірі 14.500 грн. (1.450 грн. мінімальна заробітна плата на час винесення оскаржуваного рішення).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України та зменшити розмір компенсації з 41.340 грн. до 14.500 грн.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального, процесуального права та матеріалам справи, а доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року змінити, зменшивши суму компенсації з 41.340 грн. до 14.500 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_5