РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1153/17

Провадження № 2/643/2508/17

18.04.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Московський районний відділ в м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області, Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 38 по вул. Познанській, буд. 3-А в м. Харкові та скасувати державну реєстрацію відповідача за вищевказаною адресою.

В обґрунтування позову зазначила, що 25.11.1995 року її син ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з відповідачем. Син позивача з відповідачем проживали в м. Запоріжжя в квартирі, яку одержав син у спадщину від батька позивача в 1997 році. Відповідач, громадянка ОСОБА_4 Федерації, попросила позивача допомогти їй у оформленні виду на проживання в Україні для можливості ведення бізнесу, та для цього необхідна була прописка (реєстрація) в Україні. У звязку з цим позивач прописала відповідача в своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1, після цього відповідач отримала посвідку на постійне проживання в Україні із штампом реєстрації в АДРЕСА_2 і записом, що в посвідку вписаний син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 09.07.2007 року відповідач зареєструвала підприємницьку діяльність. Син позивача моряк, періодично працював далеко від дому. Відповідач при цьому відкладала гроші окремо від сімейного бюджету, провокувала сина на сварки своєю поведінкою. 02.05.2016 року після чергової сварки, відповідач з сином пішли з сім'ї, виїхали з місця проживання, поселившись в іншій квартирі в м. Запоріжжя. Подружжя припинило сімейні стосунки та син позивача подав позов про розірвання шлюбу. Таким чином, відповідач по справі, з моменту реєстрації 07.09.2005 року, в квартирі позивача жодного дня не проживала. Онук позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, також жодного дня не проживав в квартирі позивача, а зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. З 1997 року вся родина сина позивача проживали в м. Запоріжжя, в його квартирі АДРЕСА_3. У звязку з тим, що відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає, позивач вимушена була звернутись до суду з дійсним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала нотаріально завірену заяву від 24.03.2017 року, в якій зазначила, що надає згоду на зняття її з реєстрація місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, цивільну справу за вищевказаним позовом просить розглядати за її відсутності.

Представник третьої особи - Московського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що з 04.04.2016 року територіальними підрозділами ДМС України функція реєстрації/зняття з реєстрація місця проживання/перебування фізичних осіб не здійснюється.

Представник третьої особи Харківської міської ради, в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, а також заперечень проти позову, не надав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з Свідоцтва про право власності на житло від 08.10.1996 року, реєстраційний № 5-96-80717, квартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 по 1/3 частині кожному.

ОСОБА_3 помер 24.05.2010 року у віці 64 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 265772, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ, актовий запис за № 7098.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 091690, виданого 25.12.1998 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Як вбачається з Довідки про реєстрацію місця проживання особи № 04-19/4/5220 від 07.09.2016 року, син позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно даних, отриманих з адресно довідкового бюро в Харківській області, відповідач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зазначена обставина підтверджується даними Посвідки на постійне проживання серії ХР № 13975, відповідач ОСОБА_2 прописана за адресою: АДРЕСА_1. В посвідку також вписаний син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з відповіді Московського ВП ГУ НП в Харківській області № 11654/119-67/01 від 28.03.2017 року, за період з 01.01.2015 року по 21.03.2017 року заяв та повідомлень від гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, за фактом перешкоджання останній у користуванні квартирою, не надходило.

Крім того, відповідно до довідок № 1436 від 11.06.2010 року, а також № 6805 17.08.2010 року, виданих КП «Жилкомсервіс», відповідач зареєстрована за адресою Квартири з 07.09.2005 року.

Відповідно до ОСОБА_7 від 27.01.2017 року, складеного жильцями будинку № 3-А по вул. Познанській в м. Харкові, в саме ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, в якому підтвердили, що відповідач зареєстрована за адресою Квартири з 07.09.2005 року, проте ні вона, ні її син, ніколи в ній не проживали, її речей в Квартирі немає. Підписи осіб, які склали акт, завірені начальником дільниці № 31 КП «Жилкмосервіс».

14.02.2017 року шлюб між відповідачем та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії І-ЖС № 119365, виданим 14.02.2017 року Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділі державної РАЦС ГТУЮ у Запорізькій області.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 24.03.2017 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, зареєстрована з реєстрі за № 348, ОСОБА_2 просить розглянути цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про зняття її з реєстрації місця проживання за її відсутності та надає згоду на зняття її з реєстрації місця проживання за вказаною вище адресою.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

З правових позицій, викладених в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав, яке було обговорено та взято до відома 21 грудня 2012 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 208-209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, та зняти її з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Крівцов Д.А.