АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3393/17 Справа № 207/1647/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Савченко В. О. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

17 січня 2017 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду клопотання про передачу даної справи до іншого суду за підсудністю.

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року клопотання ОСОБА_3 задоволено, справу передано за підсудністю до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року та ухвалення нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що фактичне місце проживання відповідача наразі зареєстроване на території Заводського району м.Кам'янське та вважав, що у зв'язку з цим справа може бути передана до іншого суду за підсудністю.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.34 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року №3, питання про підсудність справ визначається ЦПК, зокрема: розділом II - щодо справ наказного провадження; главою 1 розділу III -щодо справ позовного провадження; розділом IV - щодо справ окремого провадження; розділами VI, VII - щодо заяв (скарг) стягувача, боржника, інших учасників виконавчого провадження, заяв (подання) державного виконавця з питань, пов'язаних з виконанням судових рішень; главами 1 і 2 розділу VIII - щодо заяв про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів; главами 1 і 2 розділу VIII - щодо клопотань про визнання, звернення до виконання рішень іноземних судів; статтею 404 - щодо заяв про відновлення втраченого судового провадження; статтею 414 - щодо справ за участю іноземних осіб.

Якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК) , яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Згідно з ч.4 ст.122 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі суддя вирішує не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною третьою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Частиною 1 ст.116 ЦПК України встановлено перелік випадків, коли суд передає справу на розгляд іншому суду: 1) якщо до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); 2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності; 3) після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 4) ліквідовано суд, який розглядав справу.

Відповідно до положень ч.4 ст.116 ЦПК України забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, правила ст.116 ЦПК України мають вичерпний перелік підстав передачі справи з одного суду до іншого та містять заборону передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом.

Про місце проживання чи перебування відповідача суд дізнається з позовної заяви. Але позивач може помилитися або навмисно зазначити невірну адресу, або якщо не знає адреси відповідача, подати позов за місцем знаходження його майна. В таких випадках відповідач може заявити, що позивач неправильно зазначив його місце проживання або навмисно не зазначав адреси, щоб обрати бажану підсудність. З цих підстав відповідач може вимагати передачі справи до суду, визначеного за правилами про загальну підсудність, тобто за місцем свого проживання.

Однак, передача справи до іншого суду з цієї підстави не може здійснюватися з ініціативи суду, а лише за клопотанням відповідача. Таке клопотання відповідач вправі заявити лише до початку розгляду справи по суті. Вирішуючи клопотання, суд повинен перевіряти справжність даних про зареєстроване місце проживання чи місце перебування відповідача, а також враховувати поведінку позивача.

Пленум Верховного Суду України у п.6 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2 роз'яснив, що передача справи на розгляд іншому суду на підставі даного пункту залежить від обґрунтованості клопотання позивача.

Місце проживання відповідача вважається таким, що раніше не було відоме, якщо у позовній заяві не зазначено його місця проживання (наприклад, коли позов подавався за останнім відомим місцем постійного заняття або місцем знаходження майна) або воно зазначене невірно.

Якщо зміна місця проживання відповідача відбулася після відкриття провадження у справі, справа не може бути передана до іншого суду.

Передати справу іншому суду суддя може тільки до відкриття судового засідання. Якщо непідсудність справи суду виявилася після відкриття судового засідання, вона повинна розглядатися цим судом.

З матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2016 року суддею Баглійського районного суду м.Дніпродзержиньска Дніпропетровської області було відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та призначено справу до розгляду по суті на 18 липня 2016 року (а.с.1).

Будь-яких даних стосовно судового засідання призначеного на 18 липня 2016 року матеріали справи не містять.

03 серпня 2016 року до участі у справі у якості третьої особи було залучено службу у справах дітей Південного (Баглійського) району м.Кам'янське (м.Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області.

18 липня 2016 року, 03 серпня 2016 року, 12 вересня 2016 року, 30 вересня 2016 року та 25 жовтня 2016 року проводились судові засідання, під час яких вирішувались питання стосовно численних клопотань сторін.

11 листопада 2016 року, 09 грудня 2016 року, 21 грудня 2016 року розгляд справи було відкладено у зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, що беруть участь у справі.

11 січня 2017 року розгляд справи було продовжено та оголошено перерву до 17 січня 2017 року.

17 січня 2017 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про передачу справи до іншого суду за підсудністю.

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року клопотання задоволено, справу передано за підсудністю до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з довідки №1031 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка була долучена до клопотання у якості доказу непідсудності даної справи Баглійському районному суду м.Дніпродзержинська, вбачається, що фактичним місцем проживання/перебування відповідача є АДРЕСА_1. Втім вказана вище довідка датована 28 листопада 2016 року.

Тобто, на час подання позову та відкриття провадження по справі 15 червня 2016 року відповідач не був взятий на облік за адресою АДРЕСА_1. З позову вбачається, що адреса відповідача, вказана у позові, ОСОБА_2 стала відома з матеріалів справи №202/5848/15-ц, тобто у суду першої інстанції були відсутні підстави для передачі справи за підсудністю до іншого суду в порядку ст.116 ЦПК України, оскільки відповідач змінив місце свого проживання тільки у листопаді 2016 року.

Крім того, 18 липня 2016 року, подавши свої заперечення на позовну заяву, ОСОБА_3 адресою, за якою він проживає, також вказав адресу, зазначену позивачем при подачі позову (а.с.35-38).

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала про направлення справи за підсудністю скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.303,307,312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.