АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: ОСОБА_1

за участю:

представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Курильчук ТаїсаОлександрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем за місцем її відкриття.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03.09.2014 позов задоволено. Визначено ОСОБА_6 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його батька, ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - 2 місяці після набрання рішенням законної сили. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 витрати по оплаті судового збору в сумі 114 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що відповідач не була належним чином повідомлена про розгляд справи. Зазначив, що якщо у спадкоємця не було перешкод подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Справа № 2-1650-14 (760/583/16-ц)
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5959/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Бобровник О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки дізнався про смерть батька, який фактично не признавав свого батьківства відносно нього, лише в січні 2014 року.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.1986 мати позивача ОСОБА_11 та ОСОБА_8 уклали шлюб (а. с. 11.). ІНФОРМАЦІЯ_2 народився позивач ОСОБА_6 (а. с. 14). 06.08.1987 батьки позивача розірвали шлюб (а. с. 13), колиОСОБА_6 виповнилось лише один рік та три місяці. Батько не визнавав свого батьківства відносно ОСОБА_6, але судовою експертизою встановлено, що ці припущення хибні.

Від часу розлучення, позивач нічого не знав про свого батька, а останній не цікавився життям свого сина та лише сплачував аліменти на дитину. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер (батько позивача), після смерті якого відкрилась спадщина навсе належне йому майно, в тому числі квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 38). Друга дружина померлого звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини, вказавши нотаріусу, що у померлого відсутні інші спадкоємці. В липні 2013 року мати позивача дізналася про смерть свого колишнього чоловіка та розповіла про його смерть позивачу по справі. Наприкінці липня 2013 року ОСОБА_6 усно звернувся до приватного нотаріуса із запитом про надання йому інформації з приводу відкриття спадщини та місця відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 однак позивачу було відмовлено в наданні такої інформації, в зв'язку із відсутності у нього свідоцтва про смерть батька.

25.07.2013 ОСОБА_6 надіслав до управління юстиції міста Донецька письмовий запит про надання свідоцтва про смерть ОСОБА_8, яке 02.08.2013 було задоволено.

15.08.2013 позивач повторно звернувся до приватного нотаріуса із запитом про надання інформації щодо відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8, він дізнався, що спадщина була відкрита 15.11.2011 ОСОБА_5 у приватного нотаріуса КурильчукТ.О. Донецького міського нотаріального округу. Також повідомлено, що заповіт складено не було.

23.08.2013 позивачем була подана заява до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Курильчук Т.О. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, дана заява була засвідчена приватним нотаріусом КМНО Карпенко O.A. та зареєстрована в реєстрі за № 1063 (а. с. 26).

Відповіддю приватного нотаріуса Курильчук Т.О., Донецького міського нотаріального округу, повідомлено за вих. №811/01-16 від 06.09.2013, що додати до спадкової справи заяву ОСОБА_6 не є можливим, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку із дня відкриття спадщини та запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 29).

22.08.2013 позивачем на ім'я ОСОБА_5 була направлена вимога про надання письмової згоди на подання заяви про прийняття спадщини, однак відповідь на вказану вимогу позивачем не отримана.

22.08.2013 представником позивача до міського нотаріального округу міста Донецьк, нотаріусу Курильчук Т.О. був направлений адвокатський запит за вих. № 99/Аз про надання копії спадкової справи (а. с. 30).

Відповіддю за вих. №800/01-16 від 04.09.2013 нотаріусом повідомлено, що на підставі статті 8 Закону України «Про нотаріат» не має можливості надати спадкову справу, у зв'язку із зобов'язанням збереження нотаріальної таємниці (а. с. 27-28).

ОСОБА_6, зазначаючи, що строк для прийняття спадщини ним було пропущено з поважних причин, оскільки він нічого не знав про свого батька, у зв'язку з чим звернувся до суду із відповідним позовом.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку (продовження строку), суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини, якщо під час розгляду справи буде встановлено, що спадкоємець пропустив його з поважних причини.

Матеріали справи свідчать, що з часу розлучення батьків позивача його батько ОСОБА_8 фактично не визнавав свого батьківства відносно позивача. Під час свого життя з своїм сином не спілкувалися.

Вказані обставини підтвердила мати позивача ОСОБА_11, яка була допитана апеляційним судом у якості свідка, крім того вона пояснила, що ОСОБА_6 до часу смерті спадкодавця нічого не знав про свого батька, оскільки вона про нього не розповідала сину, оскільки вважала - це сімейною таємницею.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначив спірні правовідносини та обґрунтовано зробив висновок про необхідність надати позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд допустив порушення норм цивільно-процесуального законодавства, внаслідок чого було винесене незаконне рішення, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, внаслідок чого вказана обставина не може бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Незгода відповідача з висновками суду першої інстанції про те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, на думку колегії суддів, також є необґрунтованою. Суд першої інстанції ретельно дослідив зазначені обставини, зробив по ним висновки, з якими погоджується і колегія суддів.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що особа, яка подала апеляційну скаргу, безпідставно послалася на правову позицію Верховного Суду України, яка зазначена в постановах від 14 вересня 2016 у справі №6-1215цс16 та від 04 листопада 2015 справа №6-1486цс15, оскільки в останніх можливість надання судом додаткового строку на прийняття спадщини ставиться в залежність від обставин відсутності у спадкоємця перешкод у поданні заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, але такі обставини були встановлені як при розгляді справи в суді першої, так і апеляційної інстанції.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Отже, висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк