Номер провадження 2-о/243/361/2017
Номер справи 243/3912/17
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

«10» травня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.

за участю секретаря судового засідання Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Словянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про встановлення факту неправильності запису, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою за участю заінтересованої особи: Словянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про встановлення факту неправильності запису, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в період із 01 березня 2001 року (Наказ № 11/лс від 28 лютого 2001 року) по 16 серпня 2013 року (Наказ № 23/лс від 09 серпня 2013 року), він працював на посаді артиста вокаліста (соліст) Заслуженого академічного ансамблю пісні та танцю України «Донбас». Робота на вказаній посаді, відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи не менше 26 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України та за умовами звільнення з посади, яка дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 35 років за Переліком посад артистів театрально концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583.

Зазначає, що при заповненні його Трудової книжки у відділі кадрів підприємства, в якому він працював, вказана посада записана невірно та замість правильної посади «артист вокаліст (соліст)» було внесено запис «соліст - вокаліст».

В теперішній час заявник оформлює пенсію на пільгових умовах.

Рішенням № 6 від 14 лютого 2017 року Словянське обєднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області, відмовило йому у призначенні пенсії на пільгових умовах, так як відповідно до Класифікаторів професій ДК003:95, ДК003:2005 та ДК003:2010 така посада як «соліст - вокаліст» не передбачена.

Таким чином, неправильність запису посади, на якій він працював, позбавляє його оформити пенсію на пільгових умовах.

Вказує, що підприємство, де він працював із 01 березня 2001 року по 16 серпня 2013 року, у 2015 року було реорганізовано у Заслужений академічний ансамбль пісні та танцю «Донбас» та знаходиться на тимчасово окупованій території. У звязку з цим, він позбавлений можливості уточнити запис в трудовій книжці у підприємстві де він працював.

Просить суд, встановити факт, що у трудовій книжці ОСОБА_1, під номером запису 11 замість правильної посади «артист вокаліст (соліст)» було здійснено неправильний запис «соліст-вокаліст».

Заявник ОСОБА_1, до судового засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. 10 травня 2017 року надав до суду Заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити їх повністю (а.с.15).

Представник заінтересованої особи Словянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області ОСОБА_2, яка діє на підставі Довіреності № 12398/12 від 10 квітня 2017 року (а.с.16), належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявилася. 10 травня 2017 року від представника заінтересованої особи надійшла Заява, в якій просять суд розглянути справу за Заявою ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності запису без участі представника та постановити рішення згідно діючого законодавства (а.с.17).

Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Словянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про встановлення факту неправильності запису підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до ст. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «Відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення».

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії ВВ № 094185, виданого 05 листопада 1997 року Словянським МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1, народився 26 лютого 1965 року у м. Дзержинськ Донецької області (а.с.6).

Відповідно до даних Трудової книжки серії БТ-І № 4021520, виданої вперше 10 вересня 1983 року, заповненої на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 01 березня 2001 року призначено на посаду «соліста вокаліста» Заслуженого ансамблю пісні та танцю України «Донбас», Наказ № 11/ЛС від 28 лютого 2001 року (а.с.9-10).

Відповідно до запису №12 Трудової книжки серії БТ-І № 4021520, на підставі Рішення Донецької обласної ради № 5/18-568 від 26 вересня 2008 року, Комунальне театрально видовищне підприємство «Заслужений ансамбль пісні та танцю України «Донбас»» перейменовано на Комунальне підприємство «Заслужений академічний ансамбль пісні та танцю України «Донбас»».

Наказом № 23/ЛС від 09 серпня 2013 року ОСОБА_1 звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.9-10).

З Листа відділу розяснювальної роботи з питань пенсійного забезпечення Департаменту пенсійного забезпечення Міністерства соціальної політики України від 16 березня 2017 року № 1565/о/52.17/212, вбачається, що Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» збережено умови призначення пенсій на пільгових умовах, які були передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення», в тому числі за вислугу років.

Пенсії за вислугу років артистам театрально концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів призначаються відповідно до пункту «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при наявності спеціального стажу роботи (творчої діяльності) від 20 до 35 років за Переліком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583. Зазначеним Переліком чітко визначений перелік посад, які дають право на пенсію за вислугу років (а.с.7-8).

09 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» та пункту «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 6 від 14 лютого 2017 року, ОСОБА_1 було відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років у звязку з тим, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 з 01 березня 2001 року по 16 серпня 2013 року працював на посаді вокаліста соліста Заслуженого ансамблю пісні та танцю «Донбас».

Переліком посад артистів театрально концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 передбачені, зокрема, посади: артист вокаліст (соліст), артистка вокалістка (солістка), солістка бандуристка театрів опери і балету, музичних і музично драматичних театрів, концертних організацій, телебачення і радіомовлення, оперних студій вищих навчальних закладів мистецтв. Посада соліст вокаліст Переліком не передбачена.

Класифікаторами професій ДК003:95, ДК 003:2005 та ДК003:2010 передбачені професії, зокрема артист вокаліст (оперний, камерний, соліст та ін.) та артист соліст (хору). Професія соліст вокаліст вищезазначеними Класифікаторами професій не передбачена.

Період роботи ОСОБА_1 з 01 березня 2001 року по 16 серпня 2013 року можливо зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», після внесення змін до трудової книжки щодо назви посади відповідно до Класифікатора професій, а також за наявності звіту за цей період про пільговий характер роботи до системи персоніфікованого обліку (а.с.3-4).

З Довідки № 01/52 від 23 березня 2017 року, виданої Державною установою культури «Заслуженого державного академічного ансамблю пісні та танцю «Донбас», яка розташована у місті Донецьку, що на даний час є тимчасово окупованою територією, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працював у Комунальному підприємстві «Заслужений академічний ансамбль пісні та танцю України «Донбас»» з 01 березня 2001 року (наказ №11/лс від 28 лютого 2001 року) по 16 серпня 2013 рік (Наказ №23/лс від 09 серпня 2013 року) на посаді артиста вокаліста (соліст). Спеціалістом з кадрів була допущена помилка у трудовій книжці замість посади артист вокаліст внесено запис соліст вокаліст (а.с.5).

Згідно до вимог ч.1 ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».

Як передбачено ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими.

Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено. що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ про встановлення факту.

Однак, суд не приймає до уваги Довідку № 01/52 від 23 березня 2017 року, виданої Державною установою культури «Заслуженого державного академічного ансамблю пісні та танцю «Донбас», яка розташована у місті Донецьку, що на даний час є тимчасово окупованою територією, як належний доказ, оскільки вона не відповідає вимогам діючого в Україні законодавства, та не містить печатки установи відповідного зразка.

Також, як встановлено в судовому засіданні, установи, які б діяли на території м. Донецька, підконтрольних Україні на теперішній час немає. А згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207- VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи вищевикладене, суд у відповідності до вимог ст. 59 ЦПК України, не приймає, як належний доказ Довідку №01/52 від 23 березня 2017 року, виданої Державною установою культури «Заслуженого державного академічного ансамблю пісні та танцю «Донбас», оскільки вона є недійсною ( а.с.5)

Відповідно до ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Як передбачено ч.1 ст. 185 ЦПК України, письмові докази або протоколи їх огляду оголошуються в судовому засіданні.

Крім того, в п.п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, Пленум Верховного Суду України звернув увагу на наступне: « розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей 58,59 ЦПК України про належність і допустимість доказів…», виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів ( статті 58,59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185,187,189 ЦПК України».

На підставі вищевикладеного, суд приймає до уваги ті фактичні обставини - письмову інформацію, яка викладена в Довідці №01/52 від 23 березня 2017 року, виданої Державною установою культури «Заслуженого державного академічного ансамблю пісні та танцю «Донбас», а саме, що ОСОБА_1 дійсно працював у Комунальному підприємстві «Заслужений академічний ансамбль пісні та танцю України «Донбас»» з 01 березня 2001 року (наказ №11/лс від 28 лютого 2001 року) по 16 серпня 2013 рік (Наказ №23/лс від 09 серпня 2013 року) на посаді артиста вокаліста (соліст). Спеціалістом з кадрів була допущена помилка у трудовій книжці та замість посади артист вокаліст внесено запис соліст вокаліст.

Таким чином, суд вважає, що заявник підтвердив факт неправильності запису в його трудовій книжці.

Відповідно до п. «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року (з відповідними змінами та доповненнями), право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 35 років за Переліком та у порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, але не раніше досягнення 55 років.

Пунктом 2 Переліку посад артистів театрально концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року, передбачені посади: артисти вокалісти (солісти) театрів опери і балету, музичних і музично драматичних театрів, концертних організацій, телебачення і радіомовлення, оперних студій вищих навчальних закладів мистецтв.

Класифікатором професій ДК003:2010 передбачена професія артист вокаліст (оперний, камерний, соліст, соліст бандурист, музичної комедії, естради та ін.).

Професія соліст вокаліст Класифікатором професій ДК003:2010 не передбачена, тому невірне заповнення трудової книжки, а саме назви посади, позбавляє заявника ОСОБА_1 права на пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок заповнення трудових книжок працівників визначений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (зі змінами).

Згідно п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства Соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно п. 2.6 вказаної Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Пункт 2.8 зазначеної Інструкції передбачає, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство.

Відповідно до п. п. 1.1 «Переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція», затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р, м. Донецьк віднесено до території, на якій здійснюється антитерористична операція.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Крім випадків передбачених ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з правових позицій, викладених в Постанові Верховного Суду України від 12.06.2013 року у справі № 6-32цс13, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

За таких обставин, враховуючи факт віднесення м. Донецьк до території, на якій здійснюється антитерористична операція, та неможливість заявника ОСОБА_1 у зв'язку з цим в інший спосіб захистити порушене право та внести виправлення до трудової книжки, суд приходить до висновку, що встановлення факту неправильності запису в трудовій книжці заявника ОСОБА_1 відповідатиме вимогам закону щодо застосування судом ефективних засобів захисту порушених або невизнаних прав.

Встановлення факту неправильності запису в Трудовій книжці серії БТ-І № 4021520, має для заявника юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме, заявнику потрібно звернутися до Словянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області, однак було виявлено, що запис № 11 у Трудовій книжці БТ-І № 4021520, є невірним, та заявник не може його самостійно усунути, що унеможливлює вирішення зазначеного питання позасудовим шляхом.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

З урахуванням вищевикладеного, а також зібраних по справі доказів та їх належної оцінки, знайшло своє підтвердження, що в Трудовій книжці серії БТ-І № 4021520 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, під номером запису № 11 замість правильної посади «артист вокаліст (соліст)» було здійснено неправильний запис «соліст - вокаліст», у звязку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3,4,10,15,16,28,29,60,212,213,214,215,234,256-259,273 ЦПК України, ст.ст.55,62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Переліком посад артистів театрально концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства Соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, суд,-

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Словянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про встановлення факту неправильності запису - задовольнити повністю.

Встановити факт, що у Трудовій книжці серії БТ-І № 4021520 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, під номером запису № 11 замість правильної посади «артист вокаліст (соліст)» було здійснено неправильний запис «соліст - вокаліст».

Рішення може бути оскаржено до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4