Провадження № 2/554/243/2017
УХВАЛА

18 січня 2017 року Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту; третя особа: Шевченківський відділ державної реєстрації виконавчої служби Полтавського МУЮ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту; третя особа: Шевченківський відділ державної реєстрації виконавчої служби Полтавського МУЮ.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Зазначену позовну заяву треба залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.119,120 ЦПК України, а саме: позовна заява не містить поштових індексів, номерів засобів звязку сторін; позивач не виклав в позовній заяві обставини, якими обґрунтовує свої вимоги та не зазначив доказів, що підтверджують кожну обставину.

Як зазначає Пленум ВС України у постанові №2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції» у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.2 постанови від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз'яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Суд зазначає, що відповідно до викладеного, позивачу слід визначитися щодо кола відповідачів та третіх осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він купив спірний автомобіль, проте в позові немає даних, що саме він є власником автомобіля НОМЕР_1 на теперішній час.

Позивач не сплатив судовий збір щодо вимог немайнового характеру відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

ОСОБА_1 не виклав та не обґрунтував позовні вимоги до кожного з відповідачів; не долучив копії позовної заяви та доданих документів для третьої особи.

Крім того, не конкретизовано позовні вимоги, а саме не вказано орган, яким накладено арешт на транспортний засіб та номер документу, яким його накладено (постанова/ухвала, витяг про накладення обтяжень тощо.).

Згідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Місце знаходження майна - це його адреса, зазначена у правовстановлюючих документах або інших документах, на підставі якого це майно виникло. Якщо право власності на це майно зареєстроване, то місцем знаходження є адреса, зазначена у витягу про реєстрацію прав власності на таке майно.

Місцезнаходження майна повинне бути достовірно встановлене. Тому до позовної заяви необхідно додати докази, що підтверджують місце знаходження майна.

Місце знаходження майна повинне підтверджуватися письмовими доказами, адже лише вони можуть бути додані до позовної заяви. Такими можуть бути довідки про те, яке майно належить відповідачеві та де воно знаходиться (довідки державної автомобільної інспекції, місцевих рад тощо). Позивач не вказав місцезнаходження автомобіля, який просить звільнити з-під арешту, та не зазначив доказів на підтвердження цієї обставини.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.119,121,210 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту; третя особа: Шевченківський відділ державної реєстрації виконавчої служби Полтавського МУЮ - залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки позовної заяви в термін, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали та розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М.Чуванова