Справа №442/4918/17
Провадження №2/442/1888/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамар О.В.

з участю секретаря - Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідно до рішення №613/2 від 16.12.1971 року виконавчого комітету Дрогобицької міської ради депутатів трудящих йому було надано в безстрокове користування земельну ділянку в розмірі 600 кв.м. під будівництво двоповерхового одноквартирного житлового будинку та допоміжних будівель по АДРЕСА_1 Згідно пункту 4 цього рішення виконавчим комітетом прийнято до уваги, що будівельними матеріалами на будівництво цього будинку він був забезпечений. На підставі вказаного рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради депутатів трудящих з ним відділом комунального господарства цього виконавчого комітету 01.02.1972 року було укладено договір про надання йому в безстрокове користування земельну ділянку в розмірі 600 кв.м. для будівництва за власні кошти і засоби житлового будинку та допоміжних будівель на праві особистої власності по АДРЕСА_1 Впродовж 1972 - 1997 років за власні кошти та власними силами і засобами здійснив побудову житлового цегляного будинку житловою площею 79,7 кв.м. і загальною площею 106,5 кв.м., а також допоміжних будівель (цегляного сараю та вбиральні), у зв'язку з чим вказаний об'єкт було введено у встановленому законом порядку в експлуатацію на підставі акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 20.05.1997 року. Згідно рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради народних депутатів від 26.05.1994 року №116 було затверджено акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 Львівської області з надвірними будівлями і спорудами, власником яких є він. Відповідно до пункту 3 цього рішення міжміське бюро технічної інвентаризації зобов'язано оформити та видати свідоцтво про моє право власності на цей житловий будинок. Згідно реєстраційного посвідчення від 21.07.1994 року за реєстровим номером №3926, виданого Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації Львівського обласного житлово-комунального господарства, посвідчено його право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 проживає і є прописаним (зареєстрованим) з 25.12.1974 року по даний час.

Зазначає, у період з 15.10.1968 року по 12.06.1981 року працював на посадах майстра, начальника ремонтно-механічної майстерні Дрогобицького заводоуправління будкераміки. У зв'язку з роботою на цьому заводоуправлінні, він отримував будівельні матеріали, за які своєчасно вносив плату в касу підприємства. Наведене підтверджується квитанцією до прихідного касового ордеру №206 від 28.12.1972 року, чеком №023459 від 10.08.1974 року, прихідними накладними від 21.11.1972 року, від 21.11.1972 року, рахунком-фактурою №17 від 23.02.1972 року. На усіх вказаних документах при здачі коштів за оплату отриманих будівельних матеріалів проставлено штамп «Оплачено», що свідчить про те, що жодної заборгованості за придбаний будівельний товар у мене перед підприємством немає і не було.

Зазначає, що звернувшись до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Момот М.О. з метою укладення спадкового договору з ОСОБА_3, оформити такого не зміг, оскільки, було виявлено обтяження, а саме: чинну заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3856979, зареєстровану 09.10.2006 року Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Дрог.упр.стройкерам б/н від 05.09.1973 року, об»єкт обтяження - житловий будинок АДРЕСА_1 Вказана заборона з 1973 року підтверджена Інформаційною довідкою № 91361489 від 06.07.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомо майна. Стверджує, що накладена заборона (обтяження) є помилковою, так як за всі придбані ним будівельні матеріали в Дрогобицькому заводоуправлінні будкераміки ним було сплачено у повному обсязі, що підтверджується наведеними вище документами.

Вищевказана заборона (обтяження) не дають йому змоги вільно володіти та користуватися належним йому майном, зокрема, укладення договору.

Оскільки його право власності на даний час безпідставно обмежено шляхом заборони на розпорядження своїм майном, і він не може розпорядитись своїм майном, зокрема, укласти договір, а підстави для даних обмежень відсутні, то він вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не з'явилися, однак від них поступили письмові клопотання про розгляд справи без їх участі.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Беручи до уваги клопотання сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, згідно реєстраційного посвідчення від 21.07.1994 року за реєстровим номером №3926, виданого Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації Львівського обласного житлово-комунального господарства.

З метою укладення спадкового договору з ОСОБА_3, звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Момот М.О., однак оформити такого не зміг, оскільки, було виявлено обтяження, а саме: чинну заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3856979, зареєстровану 09.10.2006 року Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Дрог.упр.стройкерам б/н від 05.09.1973 року, об»єкт обтяження - житловий будинок АДРЕСА_1

Згідно Інформаційної довідки № 91361489 від 06.07.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомо майна, дана заборона накладена 1973 року.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається з рішення №613/2 від 16.12.1971 року виконавчого комітету Дрогобицької міської ради депутатів трудящих позивачу ОСОБА_1 було надано в безстрокове користування земельну ділянку в розмірі 600 кв.м. під будівництво двоповерхового одноквартирного житлового будинку та допоміжних будівель по АДРЕСА_1

На підставі вказаного рішення, між ним та Відділом комунального господарства цього виконавчого комітету 01.02.1972 року було укладено договір про надання йому в безстрокове користування земельну ділянку в розмірі 600 кв.м. для будівництва за власні кошти і засоби житлового будинку та допоміжних будівель на праві особистої власності по АДРЕСА_1

Впродовж 1972 - 1997 років ОСОБА_1 за власні кошти та власними силами і засобами здійснив побудову житлового цегляного будинку житловою площею 79,7 кв.м. і загальною площею 106,5 кв.м., а також допоміжних будівель (цегляного сараю та вбиральні), у зв'язку з чим вказаний об'єкт було введено у встановленому законом порядку в експлуатацію на підставі акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 20.05.1997 року.

Згідно рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради народних депутатів від 26.05.1994 року №116 було затверджено акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 Львівської області з надвірними будівлями і спорудами.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 у період з 15.10.1968 року по 12.06.1981 року працював на посадах майстра, начальника ремонтно-механічної майстерні Дрогобицького заводоуправління будкераміки. У зв'язку з чим, отримував будівельні матеріали, за які своєчасно вносив плату в касу підприємства. Наведене підтверджується квитанцією до прихідного касового ордеру №206 від 28.12.1972 року, чеком №023459 від 10.08.1974 року, прихідними накладними від 21.11.1972 року, від 21.11.1972 року, рахунком-фактурою №17 від 23.02.1972 року. На усіх вказаних документах при здачі коштів за оплату отриманих будівельних матеріалів проставлено штамп «Оплачено», що свідчить про те, що жодної заборгованості за придбаний будівельний товар у ОСОБА_1 перед підприємством немає.

Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з роз'ясненнями наданими в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: про виключення майна з опису.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки заборона обмежує позивача у можливості реалізувати його право власності, а підстави для даних обмежень відсутні, вважаю, що позовні вимоги є повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 57, 58, 60, 154, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Зняти/припинити заборону, накладену на ім»я ОСОБА_1 та зняти/припинити заборону, накладену на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровану 09 жовтня 2006 року Першою Дрогобицькою державною нотаріальної конторою на підставі повідомлення Дрогобицького управління стройкерам б/н від 05.09.1973 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті

Суддя О.В. Крамар