Номер провадження: 22-ц/785/1151/17
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.

у відкритому судовому засіданні

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Одеса від 02.11.2016року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «УкрПромБанк», третя особа -ПАТ « Дельта Банк»,

про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

у квітні 2016року позивач ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеса до відповідача, ТОВ «Український промисловий банк» (надалі ТОВ «УкрПромБанк»), третя особа - ПАТ «Дельта Банк», з позовом про визнання недійсним кредитного договору №581-013/ФКВІП-08 від 15.08.2008 року, який був укладений між ним та ТОВ «Український промисловий банк».

В обґрунтування позову посилається на те, що 15.08.2008 року між ТОВ «УкрПромБанк» та ним, позичальником ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №581-013/ФКВІП-08, за умовами якого, банк надав позичальнику 100 000,00 доларів США для споживчих потреб.

Позивач посилається на те, що кредитний договір є недійсним, оскільки його умови суперечать положенням ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», постанові Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», зареєстрованій в Міністерстві юстиції України від 25 травня 2007 року № 541/13808, а саме, перед укладанням кредитного договору банк зобов'язаний надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Позивач стверджував, що кредитний договір містить несправедливі умови, в договорі не зазначена сукупна вартість кредиту, орієнтовано вона не зазначалася в інформаційному листі перед укладанням договору.

Банком надано графік платежів за договором, що є додатком №1 до кредитного договору, але вважає, що графік складено з порушенням вимог законодавства, який діяв на час укладання договору. Строк кредитування складає 300 місяців, графік платежів за кредитним договором складено строком на два роки, що є порушенням п.3.2. Постанови Правління НБУ №168.

Вважає, що кредитний договір укладено з класичною схемою кредитування, яка передбачає постійне зменшення щомісячного платежу, дворічний розрахунок банку ставить перешкоди для нього як позичальника у виконанні взятих на себе кредитних зобов'язань, у зв'язку з тим, що після 20.08.2010року остання дата в графіку) позичальнику невідомо розмір свого чергового платежу. Порушення банком Постанови Правління НБУ №168, щодо ненадання належного графіку, позбавило позивача можливості як позичальника визначити переваги та недоліки умов кредитування, що були запропоновані банком та оцінити свою фінансову спроможність з виконання умов кредитного договору.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача не з'явився, був повідомлений, доказів про поважність причин неявки суду не надав.

Представник третьої особи надав заперечення в письмовій формі. В запереченнях зазначено, що для вирішення питання про визнання кредитного договору недійсним має значення додержання його сторонами вимог закону саме при його укладенні, а не виконанні (Постанова ВСУ від 11 липня 2012 р. № 6-63 цс 12), Якщо в момент укладення договору сторонами було досягнуто згоди з усіх питань щодо його умов, дотримано усі вимоги чинного законодавства, договір не може бути визнаний недійсним, оскільки такі вимоги суперечать чинному законодавству, зокрема ст.ст. 203, 215 ЦК України. Вся інформація, яка передбачена Законом України « Про захист прав споживачів», під час укладення спірного кредитного договору позичальником була отримана, він міг зробити вільний вибір щодо умов кредитування. Підписавши договір власноручно, позичальник підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами кредитного договору та з ними погоджується. За своїм змістом спірний договір містить усю інформацію щодо кредитодавця, а також інші умови кредитування (суму кредиту, процентну ставку, нарахування інших платежів, порядок погашення кредиту та ін.), передбачені Законом.

Щодо графіку платежу на два роки, представник третьої особи зазначив, що таке посилання є необґрунтованим, оскільки на сторінці 2 Додатку № 1 вказано, що для кредитів, виданих на строк більше 2 років, витрати за кредитом в наступні роки розраховуються аналогічно першим двом рокам і будуть складати щорічно не більше, ніж за другий рік кредитування.

Визначення сукупної вартості кредиту в будь-якому випадку є орієнтовним, оскільки він складається з урахування абсолютних умов належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Кредитна ж дисципліна досить часто порушується позичальником, тому логічним є відхилення від розрахованого графіку, що пов'язане із нарахуванням штрафних санкцій, перенесенням платежів на іншу дату, зміною курсу валют та ін. Зазначений Додаток № 1 також підписаний позивачем, не оскаржується, копія зазначеного документу додана до позову.

Рішенням суду першої інстанції від 02.11.2016року в позові ОСОБА_2 відмовлено (а.с.72-78).

В апеляційній скарзі апелянт, представник позивача ОСОБА_4, просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального і процесуального права.

В апеляційному суді представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник третьої особи ПАТ « Дельта Банк» доводи апеляційної скарги не визнав, вважає рішення законним.

Представник ТОВ «УкрПромБанк» не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

По матеріалам справи встановлено, що 15.08.2008 року між ТОВ «УкрПромБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №581-013/ФКВІП-08, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти, на наступних умовах: сума кредиту - 100 000,00доларів США, строк кредитування - 300 місяців, дата повернення кредиту - 09 серпня 2033року, мета кредитування - придбання нерухомості, процента ставка за користування кредитом - 11,98% річних; комісія за надання кредиту - 1,50% від суми кредиту; комісія за управління кредитом - 0,10 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, щомісячно протягом 300 місяців користування(а.с.205)..

15.08.2008року між ТОВ «УкрПромБанк» та ОСОБА_2 було підписано Додаток №1 до кредитного договору №581-013/ФКВІП-08 від 15.08.2008р. «Графік платежів за договором»(а.с.6)..

30.06.2010 року між ТОВ «УкрПромБанк», AT «Дельта Банк» та Національним Банком України було укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь Дельта Банку, за умовами якого ТОВ «УкрПромБа»к» відступив, а AT «Дельта Банк» набув право вимоги боржників по кредитним договорам, в тому числі і за кредитним договором №581-013/ФКВІП-08 від 15.08.2008 року, що підтверджується копією виписки з договору про передачу активів від 30.06.2010р. та додатком до нього(а.с.20-21)..

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

При зверненні до суду позивач посилався на те, що умови кредитного договору від 15.08.2008 року, який укладений між ним та банком не відповідають положенням Закону України «Про захист прав споживачів».

Перевіряючи вказані доводи позивача та його представника, суд першої інстанції проаналізував положення ст. ст. 11, 15, 18 Закону України « Про захист прав споживачів», а також умови кредитного договору, з яким був ознайомлений і який підписав позивач (позичальник).

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови.

Кредитодавець не має права вимагати від споживача відомостей, які не стосуються визначення його платоспроможності та не є необхідними для надання споживчого кредиту.

Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.

У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Відповідно до положень вказаної статті Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

У частині третій вказаної статті визначений приблизний (невичерпний) перелік несправедливих умов договору, зокрема, встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору.

Відповідно до п.7.1. кредитного договору №581-013/ФКВІП-08 від 15.08.2008року визначено, що шляхом підписання цього договору позичальник підтверджує факт письмового ознайомлення з умовами кредитування банку та отримання відповідного листа-повідомлення про умови кредитування банку, за якими надається цей кредит. А також підтверджує те, що уважно ознайомився зі змістом цього договору, всі умови цього договору зрозумів, повністю з ними згоден, заперечень зауважень та запитань не має, та зобов'язується їх дотримуватися та виконувати.

В матеріалах справи є копія листа - повідомлення про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту. Вказаний лист - повідомлення підписаний та отриманий 07.08.2008року позивачем ОСОБА_2.(а.с.35). В ході розгляду справи в суді першої інстанції сторона позивача спростовувала підпис позивача у вказаному документі. За висновком суду належні докази щодо заперечень позивачем не надано, не було надано доказів звернення позивача до правоохоронних органів з приводу підробки документа. Звертається увага, що лист - повідомлення про умови кредитування, де є підпис позивача, має дату 07.08.2008 року, кредитний договір був укладений 15.08.2008року, з позовом про визнання кредитного договору недійсним позивач звернувся лише у квітні 2016року, серед інших доводів щодо підстав недійсності правочину, він звернув увагу, що йому не були роз'ясненні умови кредитування. За минулі роки умови кредитного договору не оспорювалися.

Дав оцінку доказам, суд першої інстанції зробив висновок, що відсутні підстави для висновку, що при укладенні кредитного договору позивачу не було надано інформація відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту затверджені постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 р. № 168 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 р. за № 541/13808.

Відповідно до п. 2.1 Правил банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, зазначивши таке: а) найменування та місцезнаходження банку - юридичної особи та його структурного підрозділу; б) умови кредитування, зокрема: можливу суму кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; мету, для якої кредит може бути використаний; форми та види його забезпечення; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобов'язаннями споживача; тип процентної ставки (фіксована, плаваюча тощо); переваги та недоліки пропонованих схем кредитування; в) орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням: процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб - страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів тощо); варіантів погашення кредиту, уключаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги; можливості та умов дострокового повернення кредиту; г) інші умови, передбачені законодавством.

Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 Правил банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією. Банки розробляють форму (бюлетень, довідка, повідомлення тощо) надання споживачу достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка повинна бути затверджена рішенням уповноваженого органу банку та доведена до відома його відповідних структурних підрозділів.

Пунктами 3.2, 3.4 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту передбачено, що кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом.

Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо); про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках.

В розділі 1 кредитного договору від 15.08.2008року №581-013/ФКВІП-08, визначені сума кредиту, мета кредитування, строк кредиту, плата за користування кредиту: процентна ставка за користування кредитом, комісія за надання кредиту та комісія за управління кредитом. Крім того, у кредитному договорі сторонами погоджена сума мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 333,00 доларів США.

Відповідно до п. 1.11. спірного кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати платежі за цим договором у розмірі, порядку та в строки, встановлені цим договором та графіком платежів щодо погашення суми кредиту, процентів за користування ним, комісій банку, сукупних послуг, які надаються позичальнику у зв'язку із укладенням цього договору, а також інших фінансових зобов'язань позичальника, які виникають у зв'язку з укладенням цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору.

15.08.2008року між ТОВ «УкрПромБанк» та позичальником ОСОБА_2 був підписаний Додаток №1 до кредитного договору №581-013/ФКВІП-08 від 15.08.2008р. «Графік платежів за договором», який, містить розрахунок сукупної вартості кредиту, як це передбачено Постановою НБУ № 168.

Позивач посилався на те, що дворічний розрахунок графіку банку ставить перешкоди для нього як позичальника у виконанні взятих на себе кредитних зобов'язань, у зв'язку з тим, що після 20.08.2010року (остання дата в графіку) позичальнику невідомо розмір свого чергового платежу.

Суд дав оцінку вказаним доводам і зазначив, що складання графіку банком лише на два роки не може розглядатися як невиконання кредитором вимог Постанови НБУ №168.

На сторінці 2 Додатку № 1 вказано, що для кредитів, виданих на строк більше 2 років, витрати за кредитом в наступні роки розраховуються аналогічно першим двом рокам і будуть складати щорічно не більше, ніж за другий рік кредитування.

Визначення сукупної вартості кредиту в будь-якому випадку є орієнтовним, оскільки він складається з урахування абсолютних умов належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Додаток № 1 також підписаний позивачем, отримання ним копії Додатку ло кредитного договору не заперечувалося.

Пунктом 3.1 Правил НБУ №168 встановлено, що банки зобов'язані в кредитному договорі або Додатку до нього надати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача.

Враховуючи зміст Правил можливо зробити висновок, що сукупну вартість кредиту банк має право викласти у вигляді Додатку до кредитного договору, вказані умови Правил ТОВ «УкрПромБанк» виконав.

Дав оцінку доказам, що зібрані по справі, суд першої інстанції зробив висновок, що позивач був належним чином ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Банком були дотриманні вимоги ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та положення Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту в момент вчинення оспорюваного правочину. Графік підписаний сторонами договору також відповідає вищенаведеним вимогам Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Колегія з висновком суду погоджується, вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим. При вирішенні вказаного спору, суд прийняв до уваги роз'яснення п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», а саме, при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048- 1052, 1054- 1055), статті 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів». Доводи апеляційної скарги представника позивача співпадають з доводами, які викладені позивачем в позовній заяві, вказані доводи перевірені і їм надана оцінка в рішенні суду.

Позивача, який звернувся до суду в порядку захисту прав споживачів було звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати судом віднесені на рахунок держави.

Керуючись вимогами ст. ст. 303,307ч1.1,308,309,315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити, рішення Київського районного суду м. Одеса від 02.11.2016року по справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «УкрПромБанк», третя особа -ПАТ « Дельта Банк», про визнання кредитного договору недійсним, залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков