Справа № 574/331/17 Провадження №2/574/270/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба ОСОБА_4, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка загальною площею 3,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було посвідчено за спадкодавцем державним актом серії НОМЕР_1 та право на земельну частку (пай) розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, що належало її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та яку вона успадкувала, але юридично не оформила. Однак оригінали вище згаданих правовстановлюючих документів було втрачено, у зв'язку з чим він не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просив визнати за ним право власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Червонослобідської сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_4, яка мешкала в м. Києві, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) у землі, розташованої на території Червонослобідської сільської ради, Буринського району Сумської області, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Колос» розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії НОМЕР_2, яку вона прийняла фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, але юридично за життя не оформила, що підтверджується поясненнями представника позивача, свідоцтвами про смерть спадкодавців, копією сертифікату, паспортом позивача, свідоцтвом про народження позивача, довідкою Червонослобідської сільської ради, інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю) (а.с.5,7-8,11-15).

Крім того, до складу спадщини ОСОБА_4 також ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,70 га, розташована на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, що вбачається з копії державного акту, витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.16,18-28).

Позивач, прийняв спадщину відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, являючись при цьому, в силу ч.1 ст.1266 ЦК України, спадкоємцем за правом представлення тієї частини спадщини, яка б належала його батьку, а сину ОСОБА_4 - ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4, як спадкоємцю першої черги за законом, якби він був живий на час відкриття спадщини, прийняв спадщину що вбачається з копії свідоцтва про смерть та спадкової справи №134-2010 заведеною двадцять першою київською державною нотаріальною конторою

Між тим, позивач не спроможний отримати свідоцтво про право на спадщину в органах нотаріату, оскільки оригінали вище згаданих правовстановлюючих документів були втрачені , що підтверджується поясненнями представника позивача, листом приватного нотаріуса Анохіна О.В. за №127/01-16 (а.с.29).

Однак право ОСОБА_5 на вказану земельну частку( пай) та право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 3,70 га у суду сумнівів не викликає.

Зокрема, фактично паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто із системного аналізу статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року вбачається, що право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, будучи колишнім членом КСП - пенсіонером, була включена до відповідного списку громадян - членів САПТЗТ «Колос», який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю і їй вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий відповідно до розпорядженням голови Буринської районної державної адміністрації від 22.03.1996 №106, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.12).

При цьому розбіжності в написанні прізвища спадкодавця в даному правовстановлюючому документі (ОСОБА_5) та у свідоцтві про смерть останньої (ОСОБА_5)на думку суду виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні.

Що стосується права власності на земельну ділянку площею 3,70 га спадкодавця ОСОБА_4, то ця обставина також була доведена в судовому засіданні, а саме листом відділу Держгеокадастру в Буринському районі, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.17-27).

Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч.1 ст.126 цього Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку виданих до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, відсутність оригіналів вищевказаних правовстановлюючих документів унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину шляхом нотаріального оформлення спадщини, що вбачається з листа приватного нотаріуса Анохіна О.В. (а.с.29).

Разом з тим, відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15,60,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.392,1218,1225,1266,1269 ЦК України, ст.ст.529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, право на земельну частку (пай), у землі, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Колос» розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Буринською районною державною адміністрацією 2 квітня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №552.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право власності на земельні ділянки: площею 1,8068 га з кадастровим номером НОМЕР_3; площею 1,3566 з кадастровим номером НОМЕР_4 та площею 0,5320 з кадастровим номером НОМЕР_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, що належали спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Буринською районною державною адміністрацією 25 лютого 2005 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлено 19.06.2017 року.