233 № 233/2124/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2, до Костянтинівської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

13 квітня 2017 року адвокат ОСОБА_1, який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до Костянтинівської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на квартиру АДРЕСА_1. Свої вимоги він обґрунтовував тим, що 25 червня 2010 року в місті Дружківці Донецької області померла ОСОБА_3 яка була тіткою ОСОБА_4. Після її смерті в місті Костянтинівці Донецької області залишилася спадщина у вигляді квартири, розташованої по вулиці Леваневського 45-35. 14 квітня 2005 року ОСОБА_3 склала заповіт на імя ОСОБА_4, яким все належне їй майно заповіла йому. Цей заповіт був посвідчений в Костянтинівській державній нотаріальній конторі. Спадкоємець до майна ОСОБА_3 за Заповітом від 14 квітня 2005 року у звязку з чисельними судовими процесами з приводу вказаного спадкового майна, не дочекавшись отримання спадщини, помер 19 вересня 2012 року в м. Словянськ Донецької області. Спадкоємцями померлого є позивач та ОСОБА_5, який відмовився від прийняття спадщини.16 січня 2014 року позивач звернувся до Державного нотаріуса Першої Словянської Державної нотаріальної контори ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2. Проте нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії з тих підстав, що на підтвердження права власності на спірну квартиру не надано правовстановлюючий документ на імя ОСОБА_7. Тому просив визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 за правилами спадкової трансмісії після смерті Батька ОСОБА_4, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився з поважних причин, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував, залишив вирішення цього питання на розсуд суду (а.с. 35).

Зясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25 червня 2010 року в місті Дружківці Донецької області померла ОСОБА_3. Після її смерті в місті Костянтинівці Донецької області залишилася спадщина у вигляді квартири, розташованої по вулиці Леваневського 45-35. Вартість зазначеної квартири відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, що видане Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації складає 15 682,00 грн.(а.с.15).

14 квітня 2005 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 за реєстровим номером 2-326, на імя ОСОБА_4, яким все належне їй майно заповіла йому (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_7 звернувся в державну нотаріальну контору міста Костянтинівки із заявою про прийняття спадщини де йому стало відомо, що ОСОБА_3 в лютому місяці 2010 року в Дружківській нотаріальній конторі склала новий заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 03.04.2012 року по справі № 2/0516/4/2012 за позовом ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту, зазначений позов було задоволено та визнано недійсним заповіт, посвідчений 27 лютого 2010 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 в реєстрі за № 647. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12 червня 2012 року рішення Дружківського міського суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 6 серпня 2012 року обидва судові рішення залишені без змін (а.с.6-8).

25 жовтня 2010 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_4, посвідчена державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_12, якою він приймає спадщину після смерті ОСОБА_3 за заповітом, посвідченим Костянтинівською державною нотаріальною конторою 14.04.2005 року за реєстровим номером 2-326.

Але, спадкоємець до майна ОСОБА_3 ОСОБА_4, не отримав свідоцтво про право власності в порядку спадкування, оскільки помер 19 вересня 2012 року в м. Словянськ Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НО № 648210 від 20 вересня 2012 р, виданим відділом ДРАЦС по м. Словянську (а.с.13).

Спадкоємцями померлого є його син - позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який своєю заявою від 02 лютого 2013 року, посвідченою приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_13, відмовився від прийняття спадщини після ОСОБА_14 Родинні відносини позивача та померлого ОСОБА_7 підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії ІІ-УР, №205131 від 13.06.1960 року, виданого міським бюро ЗАГС м. Словянська (а.с. 12).

При зверненні до державного нотаріуса м. Костянтинівки для отримання свідоцтва на право власності на імя ОСОБА_7 згідно заповіту від 14 квітня 2005 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва, посилаючись на те, що свідоцтво на право власності вже було видано 14 березня 2011 року на підставі заповіту від 27 лютого 2010 року на право власності на квартиру АДРЕСА_3, реєстровий №431.

В листопаді 2012 року Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, зняття арешту з квартири та визнання права власності на квартиру. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2013 р. по справі № 0527/8332/2012 зазначений позов було частково задоволено. Визнано незаконним та скасовано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 березня 2011 року, посвідченого нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_15 за реєстраційним номером 431, виданого на імя ОСОБА_10. Судом розяснено, що відповідно до ч. 2 ст. 1276 УК України, ОСОБА_2 слід звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 за правилами спадкової трансмісії. 22 квітня 2013 року тим же судом було ухвалене додаткове рішення яким визнано незаконним та скасовано Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4, видане на імя ОСОБА_10 за реєстраційним № 33072822 від 16.03.2011 року (а.с.9-10).

Усі вищезазначені обставини, які були встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають при розгляді даного позову.

16 січня 2014 року Позивач звернувся до Державного нотаріуса Першої Словянської Державної нотаріальної контори ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_5. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії йому було відмовлено з тих підстав, що на підтвердження права власності на спірну квартиру не надано правовстановлюючого документа на імя ОСОБА_7 та рекомендовано звернутись із позовом до суду (а.с. 18-19).

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

У звязку з тим, що на теперішній час позивач не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спірну квартиру, єдиним способом захисту його спадкових справ є судовий.

Тому за позивачем ОСОБА_2, який відповідно до ст.1261 ЦК України відноситься до спадкоємців першої черги, слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 16, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 25, 382, 392,1261,1268, 1273 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2, до Костянтинівської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, який народився 28 травня 1960 року в м. Словянську Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 25 червня 2010 року в місті Дружківці Донецької області,за правилами спадкової трансмісії після смерті Батька ОСОБА_4, який помер 19 вересня 2012 року в м. Словянськ Донецької області, право власності на квартиру № 35 (тридцять пять) у будинку № 45 (сорок пять) по вул. Леваневського міста Костянтинівка Донецької області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Костянтинівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі відсутності сторони у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя