Справа № 362/3156/13-ц Головуючий у І інстанції Кравченко Л.М.
Провадження № 22-ц/780/2630/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 12.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

12 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, Міхаеля Фон Хайдена на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року у справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Служби безпеки України до Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, Міхаеля Фон Хайдена про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та державних актів на земельні ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року заступник прокурора Київської області в інтересах Служби Безпеки України звернувся до суду з позовом щодо визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування - Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, його виконавчого комітету та сесії № 5 від 27.12.2000 р.; № 7 від 26.07.2001 р.; № 2-7 від 25.11.2001 р.; № 149-13-ХХІV від 25.03.2004 р.; № 430-22-V від 27.05.2008 р.; № 615-42-V від 18.02.2010 р., щодо відчуження земель площею 2 га, що перебували у постійному користуванні Служби Безпеки України, в особі відповідного підсобного господарства, та визнання недійсними відповідних державних актів. Ділянки, були фактично видані за рахунок земель СБ України первісним власникам - відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а потім відчужені відповідачам ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2 та Міхаелю Фон Хайдену. Позивач стверджує, що вилучення земель Служби Безпеки України відбулося всупереч вимог відповідного чинного законодавства.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсними та скасовано рішення виконавчого комітету та сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області № 5 від 27.12.2000 р.; № 7 від 26.07.2001 р.; № 2-7 від 25.11.2001 р.; № 149-13-ХХІV від 25.03.2004 р.; № 430-22-V від 27.05.2008 р.; № 615-42-V від 18.02.2010 р.

Визнано недійсними та скасовано державні акти на право приватної власності на землю для ведення особистого підсобного господарства в с. Мархалівка, Васильківського району Київської області:

-серії ІV-КВ № 4, площею 0,334 га, від 14.12.2001 р. на імя ОСОБА_3, за реєстровим № 880;

-серії ІV-КВ № 3, площею 0,334 га, від 14.12.2001 р. на імя ОСОБА_4, за реєстровим № 881;

-серії ІV-КВ № 2, площею 0,334 га, від 14.01.2001 р. на імя ОСОБА_5, за реєстровим № 882;

-серії ІV-КВ № 1, площею 0,334 га, від 14.12.2001 р. на імя ОСОБА_7, за реєстровим № 883;

-серії ІV-КВ № 0, площею 0,333 га, від 14.12.2001 р. на імя ОСОБА_6, за реєстровим № 884;

-серії ІV-КВ № 9, площею 0,333 га, від 14.12.2001 р. на імя ОСОБА_8, за реєстровим № 885;

-серії КВ № 095704, площею 0,334 га, від 03.06.2004 р. на імя ОСОБА_9, за реєстровим № 881;

-серії КВ № 095703, площею 0,334 га, від 03.06.2004 р. на імя ОСОБА_10, за реєстровим № 883;

-серії КВ № 110532, площею 1,0000 га, від 02.07.2004 р., на імя ОСОБА_2, за реєстровим № 880,884, 885;

-серії КВ № 110531, площею 1,0020 га, від 02.07.2004 р., на імя ОСОБА_2, за реєстровим № 881-883;

-серії КВ № 062539, площею 0,2449 га, від 08.11.2004 р., на імя ОСОБА_2 , за реєстровим № 1896;

-серії ЯИ № 775010, площею 0,3340 га, від 23.03.2010 р., на імя ОСОБА_2, за реєстровим № 80;

-серії ЯИ № 775012, площею 0,3340 га, від 23.03.2010 р., на імя ОСОБА_2, за реєстровим № 81;

-серії ЯИ № 775013, площею 0,3330 га, від 23.03.2010 р., на імя ОСОБА_2, за реєстровим № 82;

-серії ЯИ № 775009, площею 0,2449 га, від 23.03.2010 р., на імя ОСОБА_2, за реєстровим № 83;

-серії ЯИ № 775014, площею 0,3340 га, від 23.03.2010 р., на імя ОСОБА_2, за реєстровим № 77, з відміткою про перехід права власності за договором купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого за № 1683;

-серії ЯИ № 775011, площею 0,3340 га, від 23.03.2010 р., на імя ОСОБА_2, за реєстровим № 79, з відміткою про перехід права власності за договором купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого за № 1685;

-серії ЯИ № 775015, площею 0,333 га, від 23.03.2010 р., на імя ОСОБА_2, за реєстровим № 78, з відміткою про перехід права власності за договором купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого за № 1687.

Витребувано на користь Служби безпеки України з незаконного володіння ОСОБА_2 наступні земельні ділянки:

- земельну ділянку площею 0,2449 га, кадастровий номер :01:011:0055, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,3340 га, кадастровий номер :01:011:0041, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,3340 га, кадастровий номер :01:011:0039, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,3330 га, кадастровий номер :01:011:0037, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області.

Витребувано на користь Служби безпеки України з незаконного володіння Міхаеля Фон Хайдена наступні земельні ділянки:

- земельну ділянку площею 0,3340 га, кадастровий номер :01:011:0042, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,3340 га, кадастровий номер :01:011:0044, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області;

-земельну ділянку площею 0,3330 га, кадастровий номер :01:011:0043, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області.

В задоволені іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 та Міхаель Фон Хайден звернулись з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове про відмову в задоволені позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що приймаючи оскаржувані рішення виконавчий комітет Мархалівської сільської ради діяв в межах повноважень. Зазначає, що відповідачі набули спірні земельні ділянки на підставі відплатних договорів купівлі продажу, тому відповідачі є добросовісними набувачами. Позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, Службі Безпеці України з 27 травня 2008 року стало відомо про те, що права постійного землекористування підсобного господарства СБУ були порушенні.

В обґрунтування апеляційної скарги Міхаель Фон Хайден зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми ст. ст.. 257,261,267,267 ЦК України. Позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, начальнику департаменту Служби Безпеки України з 26 вересня 2000 року було відомо про те, що права постійного землекористування підсобного господарства СБУ були порушенні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

ОСОБА_11 до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням 4-ї сесії 22 скликання Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області народних депутатів від 04.03.1995 р. підсобному господарству Служби безпеки України було видано державний акт на право постійного користування землею серії КВ-32, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 3.

В подальшому, на підставі листа начальника Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності Служби безпеки України ОСОБА_9 від 26.09.2000 р. № 19/7-1400 про надання згоди на вилучення земельної ділянки площею 2 га. до земель запасу Мархалівської сільської ради, рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області № 5 від 27.12.2000 р. вилучено земельну ділянку площею 2 га. із землекористування Мархалівського підсобного господарства Служби безпеки України до земель запасу Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області під сінокіс.

Рішенням виконкому Мархалівської сільської ради «Про надання земельних ділянок в постійне користування» № 7 від 26.07.2001 р. затверджено проект відведення земельних ділянок та надано в постійне користування для ведення особистого підсобного господарства в с. Мархалівка громадянам України, згідно додатку №1, земельні ділянки площею 2,001 га сінокосів за рахунок земель запасу сільської ради, а саме: ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,333 га, ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,333 га, ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,333 га, ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,334 га, ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,334 га, ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,334 га.

Рішенням Виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення № 6 від 25.11.2001р. передано безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходяться у с. Мархалівка.

Рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення № 2 від 25.11.2001 р. передано безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,333 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходяться у с. Мархалівка.

Рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення № 5 від 25.11.2001 р. передано безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,333 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходяться у с. Мархалівка.

Рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення № 7 від 25.11.2001 р. передано безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,334 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходяться у с. Мархалівка.

Рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення № 4 від 25.11.2001 р. передано безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,334 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходяться у с. Мархалівка.

Рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення №3 від 25.11.2001 р. передано безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,334 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходяться у с. Мархалівка.

На підставі вказаних рішень виконавчого комітету Мархалівської сільської ради № 6, № 2, № 5, № 7, № 4, № 3, вищевказаним громадянам видано державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, із них:

-ОСОБА_3 14.12.2001 р. отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 4, площею 0,334 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 880;

- ОСОБА_4 14.12.2001 р. отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 3, площею 0,334 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 881;

- ОСОБА_5 14.12.2001 р. отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 2, площею 0,334 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 882;

- ОСОБА_6 14.12.2001 р. отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 0, площею 0,333 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 884;

- ОСОБА_7 14.12.2001 р. отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 1, площею 0,334 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 883;

- ОСОБА_8 14.12.2001 р. отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 9, площею 0,333 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 885.

Відповідачі ОСОБА_3 ОСОБА_8, ОСОБА_6 15 червня 2004 року на підставі договорів купівлі - продажу відчужили належні їм на праві власності земельні ділянки ОСОБА_2

На підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 15.06.2004 р. № 1238, № 1246, № 1258, ОСОБА_2 02.07.04 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,0000 га, з кадастровими номерами :01:011:0044, :01:011:0043, :01:011:0037, для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 884, 880, 885.

ОСОБА_5 відчужив належну йому на праві власності земельну ділянку ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, який посвідчений 15.06.2004 р. приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за № 1242;

ОСОБА_4 відчужив належну йому земельну ділянку ОСОБА_9 за договором дарування, який посвідчений 23.03.2002 р. приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за № 423.

На підставі договору дарування земельної ділянки від 23.03.2002 р. № 423, ОСОБА_9 03.06.2004 р. видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,334 га, з кадастровими номерами :01:011:0039 для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 881.

15.06.2004 року ОСОБА_9 відчужив належну йому на праві власності земельну ділянку ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу № 1254.

23.03.2002 року ОСОБА_7 відчужив належну йому на праві приватної власності земельну ділянку ОСОБА_10 за договором дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за № 426.

На підставі договору дарування земельної ділянки від 23.03.2002 р. № 426, ОСОБА_10 03.06.2004 р. видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,334 га, з кадастровими номерами :01:011:0037 для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 883.

ОСОБА_10 відчужив належну йому на праві власності земельну ділянку ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, який посвідчений 15.06.2004 р. приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за № 1252.

На підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 15.06.2004 р. № 1250, № 1242, № 1254 ОСОБА_2 2.07.2004 р. видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,0020 га, з кадастровими номерами :01:011:0041, :01:011:0042, :01:011:0039 для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 883,882,881.

Рішенням сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області «Про приватизацію земельної ділянки» від 25.03.2004 р. № 149-13-ХХІV передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,24 га в с. Мархалівка для ведення особистого селянського господарства та 08.11.2004 р. видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії № КВ 062539 з кадастровим номером :01:011:0055, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1896, без припинення права постійного користування чи вилучення земельної ділянки у Служби безпеки України, право користування на яку посвідчується державним актом серії КВ-32, виданим на підставі рішення Іванковичівської сільської ради від 04.03.1995 р.

У подальшому, рішеннями сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області від 27.05.2008 р. № 430-22-V надано дозволи ОСОБА_2 на розробку проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площами 0,2449 га, 1,0020 га, 1,00 га, які розташовані в с. Мархалівка Васильківського району Київської області.

Пунктом 1 рішення сесії Мархалівської сільської ради від 18.02.2010 р. № 615-42-V анульовано державні акти серії КВ № 4 від 02.07.2004 р.АДРЕСА_1 від 02.07.2004 р., КВ № 3 від 08.11.2004 р. на право власності на земельні ділянки надані для ведення особистого селянського господарства, видані на ім'я ОСОБА_2. Пунктом 2 вищевказаного рішення ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється із ведення ОСГ на будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 в с. Мархалівка Васильківського району Київської області та передано у власність ОСОБА_2 земельні ділянки площею 0,2449 га, 0,3340 га, 0,3340 га, 0,3340 га, 0,3330 га, 0,3340 га, 0,3330 га ріллі для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд за рахунок власних приватизованих земельних ділянок в с.Мархалівка.

На підставі рішення сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області № 615-42-V ОСОБА_2 23.03.2010 р. видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 775009, ЯИ № 775010, ЯИ № 775011, ЯИ № 775012, ЯИ № 775013, ЯИ № 775014, ЯИ № 775015 з кадастровими номерами відповідно :01:011:0055, :01:011:0041, :01:011:0042, :01:011:0039, :01:011:0037, :01:011:0044, :01:011:0043, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

10.12.2010 року ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, зареєстрованих в реєстрі за № 1683, № 1685, № 1681, відчужив громадянину ОСОБА_13 Республіки Німеччина Міхаелю Фон Хайдену земельні ділянки відповідно площею 0,3340 га з кадастровим номером :01:011:0044; площею 0,3340 га з кадастровим номером :01:011:0042; площею 0,3340 га з кадастровим номером :01:011:0043 з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Мархалівка Васильківського району Київської області, про що зроблено відмітки на державних актах на право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 серії ЯИ № 775014, ЯИ № 775011, ЯИ № 775015.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що спірні рішення виконавчого комітету Мархалівської сільської ради прийнято з порушеннями встановленого ЗК України порядку вилучення і припинення права постійного користування землями, оскільки виконавчий комітет сільради вийшов за межі своїх повноважень та розпорядився земельними ділянками, які перебували у постійному користуванні Служби безпеки України, за відсутності згоди Голови Служби безпеки України або особи, уповноваженої Головою Служби безпеки України на підставі довіреності на вчинення вказаних дій.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

У відповідності до положень ст.ст. 316, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та У відповідності до ст.9 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК України в редакції від 18.12.1990 року), до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування ОСОБА_11 народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу тощо.

Рішенням І сесії ІІ скликання Мархалівської сільської ради від 15.04.1998 р. виконавчому комітету Мархалівської сільської ради передано право вирішувати земельні питання (переоформлення земельних ділянок в звязку з купівлею, по спадщині, виділення та вилучення земельних ділянок, земельні спори та ін.).

Правові підстави набуття права власності на земельну ділянку до 01.01.2002 р. визначалися Земельним кодексом України (в ред. 18.12.1990 р.), які підлягають застосуванню до правовідносин сторін, що виникли, зокрема, у 2000 р. та наприкінці 2001 р.

Згідно ч. 3 ст. 6 Земельного кодексу України (в ред. 18.12.1990 р.) передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно.

ОСОБА_11 до положень ст. 9 ЗК України (в редакції від 18.12.1990 р.), до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування ОСОБА_11 народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу тощо.

ОСОБА_11 до ст. 17 ЗК України (в редакції від 18.12.1990 р.), передача земельних ділянок у приватну власність провадиться ОСОБА_11 народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської ОСОБА_11 народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї.

ОСОБА_11 народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) ОСОБА_11 народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) ОСОБА_11 народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.

ОСОБА_11 до вимог вищезазначених ст. ст. 9, 17 ЗК України, тільки до відання сільських, селищних і міських ОСОБА_11 народних депутатів належить передача земельних ділянок у власність, а не виконавчих комітетів цих рад. Тобто, передача у власність громадян земельних ділянок є виключною компетенцією відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в ухвалі від 25.04.2012 р. у справі № 6-15350 вов10.

ОСОБА_11 до ст. 27 ЗК України (в редакції від 18.12.1990 р.), право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі: добровільної відмови від земельної ділянки; закінчення строку, на який було надано земельну ділянку; припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства; систематичного невнесення земельного податку в строки, встановлені законодавством України, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди; нераціонального використання земельної ділянки; використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості ґрунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки; використання землі не за цільовим призначенням; невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб; вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 31 ЗК України (в редакції від 18.12.1990 р.), вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної ОСОБА_11 України, місцевих ОСОБА_11 народних депутатів. Вилучення земель провадиться за рішенням сільської, селищної ОСОБА_11 народних депутатів: із земель сіл і селищ для усіх потреб, за винятком випадків, передбачених статтею 33 цього Кодексу.

ОСОБА_11 до положень ст. 34 ЗК України (в редакції від 18.12.1990 р.), підприємства, установи і організації, заінтересовані у вилученні (викупі) земельних ділянок, зобов'язані до початку проектування попередньо погодити із власниками землі і землекористувачами та місцевими ОСОБА_11 народних депутатів, а також спеціально уповноваженими на те органами державного управління по охороні і використанню земель місце розташування об'єкта, розмір ділянки та умови її вилучення (викупу) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх інших об'єктів, умови проживання населення і охорону навколишнього середовища.

Вибір земельних ділянок для розміщення об'єктів провадиться у встановленому порядку підприємствами, установами і організаціями, заінтересованими у їх відведенні.

Попереднє погодження місць розташування об'єктів, розмірів намічуваних для вилучення (викупу) земельних ділянок та умов їх відведення провадиться місцевими ОСОБА_11 народних депутатів, які мають право вилучати ці ділянки.

Підприємства, установи і організації, заінтересовані у вилученні (викупі) земельних ділянок, звертаються з клопотаннями про попереднє погодження місць розташування об'єктів до відповідної місцевої ОСОБА_11 народних депутатів. Клопотання щодо об'єктів, розміщення яких погоджує Верховна ОСОБА_11 України, подаються до обласної, Київської, Севастопольської міської ОСОБА_11 народних депутатів.

До клопотання додаються необхідні матеріали та розрахунки.

ОСОБА_11 місцева ОСОБА_11 народних депутатів розглядає у місячний строк клопотання і дає підприємству, установі, організації дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування об'єкта.

Підприємство, установа і організація погоджують найбільш доцільне місце розташування об'єкта, розміри намічуваної для вилучення земельної ділянки та умови її вилучення (викупу) із власником землі або землекористувачем, районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом охорони культурної спадщини органом архітектури і подають відповідні матеріали до сільської, селищної, міської ОСОБА_11 народних депутатів, яка розглядає їх і погоджує місце розташування того об'єкта, під який має право вилучати земельну ділянку.

Матеріали попереднього погодження місця розташування об'єкта повинні включати: викопіювання з проекту районного планування або проекту планування та забудови міста, копію плану земельної ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об'єкта із зазначенням загальної площі, яку необхідно вилучити. Вказуються також склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення.

Згідно із положеннями ст. 29 ЦК УРСР (в редакції закону від 18.07.1963 р.), юридична особа набуває цивільних прав і бере на себе цивільні обов'язки через свої органи, що діють у межах прав, наданих їм за законом або статутом (положенням). Порядок призначення або обрання органів юридичної особи визначається їх статутом (положенням).

Органи юридичної особи можуть бути одноосібними (наприклад, голова, директор тощо) або колегіальними. Порядок створення органів юридичної особи визначаються законом.

ОСОБА_11 до положень ст. 1 та ст. 13 Закону України «Про Службу безпеки України», Служба безпеки України державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України, керівництво всією діяльності Служби безпеки України, її Центральним управлінням здійснює Голова Служби безпеки України. Інших органів, яких уповноважено діяти від імені Служби безпеки України, законодавством, зокрема Законом України «Про Службу безпеки України», не передбачено.

ОСОБА_11 до положень ст. 62 ЦК УРСР (в редакції закону від 18.07.1963 р.), угода, укладена однією особою (представником) від імені другої особи (яку представляють) в силу повноваження, що ґрунтується на довіреності, законі або адміністративному акті, безпосередньо створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки особи, яку представляють. Не допускається укладення через представника угоди, яка за своїм характером може бути укладена лише особисто, а так само інших угод, зазначених у законі.

Угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Наступне схвалення угоди особою, яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.(ст. 63 Цивільного кодексу УРСР).

ОСОБА_11 до ст. 66 ЦК УРСР (в редакції закону від 18.07.1963 р.), довіреність від імені державної організації видається за підписом її керівника з прикладенням печатки цієї організації.

Вилучення земельної ділянки, наданої у постійне користування Служби безпеки України, може здійснюватися шляхом подання заяви, підписаної Головою Служби безпеки України або уповноваженою ним особою, до власника земельної ділянки.

ОСОБА_11 до Положення про адміністративно-господарське управління Служби безпеки України, затвердженого наказом Голови Служби безпеки України від 08.06.92 № 37/ДСК (діяло з 08.06.1992 р. по 11.12.2002 р.) начальник цього управління мав право розпоряджатися в установленому порядку фінансовими коштами і матеріальними цінностями, закріпленими лише за вказаним управлінням.

Положенням про Адміністративно-господарське управління Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності та адміністративно-господарські підрозділи в органах, підрозділах і закладах Служби безпеки України (затверджене наказом Голови Служби безпеки України від 11.12.2002 № 477/ДСК), а також Положенням про Головне адміністративно-господарське управління Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності та адміністративно-господарські підрозділи в системі Служби безпеки України (затверджене наказом Голови Служби безпеки України від 15.09.2004 № 508/ДСК) визначалося, що начальник вказаного господарського підрозділу у сфері господарської діяльності діє від імені Служби безпеки України на підставі довіреності Голови Служби безпеки України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.22 та ч.1 ст.23 ЗК України, право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право, яким є державний акт, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими та районними радами. Використання земельної ділянки до встановлення меж цієї ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує право власності або користування землею, забороняється.

Як вбачається з положень ст.ст.152 і 155 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельної ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо користування належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з положеннями п. «е» ч.4 ст.84 ЗК України, до земель державної власності, які не можуть передавитись у приватну власність, належать земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності органів державної влади.

ОСОБА_11 до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції від 09.02.2000, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Крім того, відповідно до п. 34 ч. 1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі - «Закон») вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад. Зокрема, до виключної компетенції сільських рад відносяться лише повноваження щодо регулювання земельних правовідносин (пункт 34) та встановлення земельного податку (пункт 35).

Повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин визначені ст.33 Закону. Зазначений перелік повноважень є вичерпним. Отже, право виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб або надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності законом не передбачено.

ОСОБА_11 до вимог ст. 3 Земельного кодексу України ( в ред. 1990 р.) повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві ради народних депутатів могли передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Враховуючи положення ст. 3 Земельного кодексу України (в ред. 1990 р.), станом на листопад 2001 р. сільські ради мали повноваження для делегування частини своїх функцій у сфері регулювання земельних відносин, зокрема щодо надання, передачі та вилучення земельних ділянок виконкомам, за винятком тих повноважень, що відносяться до виключної компетенції сільських рад, проте саме п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» й визначалася виключна компетенція сільських вирішувати на пленарних засіданнях відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Такі висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 30.09.2015 р. (справа № 3-553гс15), від 18.09.2013 р. (справа № 6-84цс13) та від 24.04.2013 р. (справа № 6-14цс13).

Ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції від 09.02.2000 р.) визначалося, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст. 5 зазначеного Закону (в редакції від 09.02.2000 р.) система місцевого самоврядування включала: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції від 09.02.2000 р.) передбачалося, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

ч. 8 ст. 51 вказаного Закону, виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

За змістом ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права субєкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності.

п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено виключну компетенцію сесій сільських рад приймати рішення у сфері земельних відносин, то будь-яке делегування таких повноважень прямо суперечить вимогам закону.

За таких обставин, виконавчий орган Мархалівської сільської ради не міг самостійно приймати рішення у сфері земельних відносин.

Разом з тим, начальник Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності Служби безпеки України ОСОБА_9 не є уповноваженою особою, якій надані повноваження на відмову від частини земельної ділянки Служби безпеки України.

Будь -які зміни до державного акту на право постійного користування серії КВ-32 від 04.03.1995 р. не вносилися, оскільки ОСОБА_9 не надавався керівництвом Служби безпеки України другий примірних державного акту з метою визначення території, від якої відмовлявся ОСОБА_9

Відсутність даних про вилучені землі на державному акті на право постійного користування серії КВ-32 від 04.03.1995 р. унеможливлювали обізнаність керівництва Служби Безпеки України про вилучення частини земель.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вилучення земельної ділянки площею 2 га відбувалося без згоди керівництва Служби безпеки України відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про Службу безпеки України», ст.ст. 29, 62, 66 Цивільного кодексу УРСР (від 18.07.1963 р.), а на підставі листа начальника Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності Служби безпеки України ОСОБА_9 Подача заяви про вилучення земельної ділянки з постійного користування має здійснюватися Службою безпеки України.

Спірні рішення виконавчого комітету Мархалівської сільської ради прийнято з порушеннями встановленого ЗК України порядку вилучення і припинення права постійного користування землями, оскільки виконавчий комітет сільради вийшов за межі своїх повноважень та розпорядився земельними ділянками, які перебували у постійному користуванні Служби безпеки України, за відсутності згоди Голови Служби безпеки України або особи, уповноваженої Головою Служби безпеки України на підставі довіреності на вчинення вказаних дій, та приймаючи до уваги, що Мархалівська сільська рада визнає позовні вимоги, суд дійшов висновку, що спірні рішення слід визнати недійсними.

У звязку з наведеним, видані на підставі оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування державні акти на право приватної власності на землю співвідповідача з цих же підстав необхідно визнати недійсними, при цьому відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ( у редакції, яка була чинною на час укладення договорів купівлі-продажу) підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку є саме нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а не державний акт відповідно до ч. 2 ст. 126 ЗК України. Вчинення в такому разі на державному акті відмітки про відчуження земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу ( ч. 6 ст. 126 ЗК України) не змінює суті такого державного акта, як недійсного.

Як вбачається з положень ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У відповідності до положень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р., нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Спірні державні акти на право власності на земельні ділянки первісним власникам видані незаконно, то і договори купівлі-продажу цих земельних ділянок не можуть вважатися законними та є нікчемними.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.04.2010 р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.08.2010 р. у справі № 8/146-09 за позовом Служби безпеки України до Мархалівської сільської ради про скасування рішень встановлено, що земельна ділянка загальною площею 85,6 га надавалась у користування Службі безпеки України, а, не підсобному господарству Служби безпеки України, оскільки такої юридичної особи, як підсобне господарство Служби безпеки України не існувало.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2008 р. у справі № 22-а-30610/08, постанова Васильківського міськрайонного суду від 20.12.2007 р. скасована та в задоволені позову фізичних осіб про те, що підсобне господарство СБУ у Васильківському районі не є землекористувачем земельної ділянки, відмовлено.

Прокуратурою Київської області в обґрунтування позовних вимог зазначається про відсутність пропуску строку позовної давності з посиланням на вимоги п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» № 4176-ІV від 20.12.2011 р.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» № 4176-ІV від 20.12.2011 р. офіційно опублікований в газеті «Голос України» № 6 від 14.01.2012 р., тому з 15.01.2015 р. набирають чинності положення вказаного Закону.

З позовною заявою до моменту набрання чинності положень Закону України № 4176-ІV від 20.12.2011 р.

Станом на 15.06.2004 р. та 23.03.2002 р. (момент відчуження земельних ділянок укладення відповідних договорів купівлі-продажу та договорів дарування земельних ділянок) діяли положення п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України.

У серпні 2009 року СБУ України зверталась до господарського суду Київської області з позовом до Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, третя особа державне підприємство «Підсобне господарство Служби безпеки України» про скасування рішень.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20 квітня 2010 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 16 серпня 2010 року позов задоволено.

Мархалівська сільська рада прийняла рішення № 422-22-V від 27.05.2008 р. про припинення землекористування підсобним господарством СБУ земельною ділянкою площею 19 га та рішення № 547-35-V від 01.07.2009 р. про припинення землекористування підсобним господарством СБУ земельною ділянкою площею 64,6 га.. Не погоджуючись із такими рішеннями, Служба безпеки України звернулася із позовною заявою до Мархалівської сільської ради, третя особа: ДП «Підсобне господарство Служби безпеки України» про скасування відповідних рішень.

Наявність постанови Міжобласного апеляційного господарського суду від 20.04.2010 р. у справі № 8/146-09 вказує лише на те, що у судовому порядку позивач (Служба безпеки України) звертався до особи (Мархалівська сільська рада), яка порушила права постійного землекористувача, щодо незаконного припинення права на земельні ділянки, які передані у 1995 р. у постійне користування Служби безпеки України.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

ОСОБА_11 до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком предявлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими субєктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку предявлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі предявлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

ОСОБА_11 до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому, відповідно до частин першої та п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що рішення господарського суду Київської області від 26.11.2009 р. у справі № 8/146-09, та постанова Міжобласного апеляційного господарського суду від 20.04.2010 р. у справі № 8/146-09 не є підставами для відліку строку позовної давності у правовідносинах, які розглядаються у даній цивільній справі.

Посилання, представника відповідача про безперешкодну можливість отримання відомостей із державного реєстру земель на ділянки Служби безпеки України безпідставні. У державному реєстрі земель були відсутні відомості про землі Служби безпеки України, оскільки земельним ділянкам не було присвоєно кадастрових номерів.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про початок відліку строку позовної давності з якого Служба безпеки України могла довідатися про можливе порушене її право на землі постійного користування та встановити осіб, які його порушили, з 24.11.2011 р.

Посилання представника відповідача про початок відліку позовної давності із 26.09.2000 р. (дата листа начальника Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності Служби безпеки України ОСОБА_9В.) є безпідставними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилаються апелянти в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Міхаель Фон Хайден- відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: