АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/3006/17 Головуючий І інстанції - Бондарєва І.В.
Провадження № 22ц/790/6033/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Бровченка І.О.,

- Хорошевський О.М.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України, Національної академії аграрних наук України, третя особа: ОСОБА_5 про скасування наказу, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2017 року ОСОБА_4звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказував, що наказом № 96-Д від 20.10.2016 року Інституту рослинництва ім. В. Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України (далі - Інститут рослинництва) його призначено з 21.10.2016 року на посаду виконуючого обов'язки директора державного підприємства «Дослідне господарство «Червона Хвиля» Інституту рослинництва на строк до узгодження на посаді з Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області. 20 жовтня 2016 року Великобурлуцька РДА узгодила його кандидатуру на призначення на вказану посаду, були внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну керівника підприємства.

На підставі наказу НААН України від 12.12.2016р. № 317 Державне підприємство «Дослідне господарство «Червона хвиля» Інституту рослинництва імені В. Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» було перейменовано на «Державне підприємство «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В. Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» (далі - ДП «Дослідне господарство») та на підставі наказу від 22.12.2016р. № 401 «Про затвердження Статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В. Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України у новій редакції» здійснена державна реєстрація Статуту та відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В подальшому, наказом Національної академії аграрних наук України (далі - НААН) від 04.04.2017 року № 82-К оголошено відкритий конкурсний відбір на посаду директора ДП «Дослідне господарство» та було створено конкурсну комісію і встановлені конкурсні умови.

13.06.2017 р. в м. Києві Національною академією аграрних наук проведено конкурсний відбір, за результатами якого переможцем конкурсу визнано ОСОБА_5 При цьому, в день проведення відбору було змінено кількісний склад конкурсної комісії, а тому позивач вважає, що рішення було прийнято неповноважним складом комісії.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про керівника ДП «Дослідне господарство» керівником з 07.07.2017 року значиться ОСОБА_5

Таким чином, вказує позивач, з 06.07.2017 року він був звільнений з посади директора ДП «Дослідне господарство» без вручення та ознайомлення з наказом про звільнення та дотриманням визначеної законом процедури звільнення.

Наказ Інституту рослинництва № 65-Д від 06.07.2017 року про звільнення позивача отримано представником позивача після звернення до суду з первісним позовом про поновлення на роботі. Як вбачається з п.1.3 вказаного наказу, відповідачем прийнято рішення про звільнення з 06.07.2017 року ОСОБА_4 з посади виконуючого обов'язки директора ДП «Дослідне господарство» на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з закінченням строку трудового договору.

ОСОБА_4 вважає, що його звільнення проведено з порушення вимог ст.ст.43, 47, 49-2, 116 КЗпП України, без попередження за два місяці, без своєчасного вручення йому наказу про його звільнення, трудової книжки та остаточного розрахунку. При цьому, він є членом первинної профспілкової організації, яка згоди на його звільнення не давала. Також, його звільнення не узгоджувалось з Великобурлуцькою РДА, що суперечить ч.2 ст. 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

З огляду на викладене, ОСОБА_4 просив: визнати незаконним і скасувати наказ Інституту рослинництва імені В.Я.Юрєва НААН № 65-Д «Про звільнення виконуючого обов'язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я.Юрєва НААН» від 06.07.2017 р. та поновити його на посаді директора державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я.Юрєва НААН України.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 вересня2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Суд вирішив: визнати незаконним та скасувати наказ Інституту рослинництва імені В.Я.Юрєва НААН № 65-Д «Про звільнення виконуючого обов'язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я.Юрєва НААН» від 06.07.2017 року; поновити ОСОБА_4 на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я.Юрєва НААН України; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я.Юрєва НААН України; стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі по 213 грн. 33 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі Інститут рослинництва імені В.Я. Юрєва НААН України просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Апелянт вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтовуючи скаргу, апелянт вказує, що незаконність рішення суду першої інстанції полягає у неправильному застосуванні до правовідносин щодо контрактної форми трудового договору норм матеріального права, та не застосуванням до відповідної категорії працівників спеціальних законів і прийнятих на їх виконання нормативних актів.

Вказує, що за згодою ОСОБА_6 його було призначено на посаду виконуючого обов'язки директора та до 12.7.2017р. останній не оспорював цей юридичний факт. Таким чином позивача було призначено на посаду на певний строк, а отже укладено строковий трудовий договір до призначення у встановленому законодавством та Статутом порядку керівника на посаду на конкурсній основі. За результатами конкурсного відбору кандидатів на посаду директора було призначено на посаду переможця конкурсу, а позивача було звільнено.

Вважає, що дія ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» не поширюється на відповідача, а тому кандидатуру на посаду директора відповідного підприємства не повинна погоджуватися з відповідною місцевої державною адміністрацією.

Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду, позовна заява подана ОСОБА_4 з пропуском строку.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Наказом № 96-Д від 20.10.2016 року Інституту рослинництва ОСОБА_4 призначено на посаду виконуючого обов'язки директора ДП «Дослідне господарство «Червона Хвиля», з 21.10.2016 року, до узгодження на посаді з Великобурлуцькою РДА Харківської області (а.с.10).

Тобто, згідно формулювання самого наказу про призначення ОСОБА_4 на відповідну посаду статус виконуючого обов'язки він мав до погодження його кандидатури на посаду директора ДП «Дослідне господарство «Червона Хвиля» з Великобурлуцькою РДА Харківської області.

При цьому, 20.10.2016 року Великобурлуцька РДА Харківської області листом на адресу Інституту рослинництва за № 01-39/2584 погодила (підтримала) кандидатуру ОСОБА_4 для призначення на посаду директора ДП «Дослідне господарство «Червона Хвиля» (а.с.11).

На виконання Наказу № 69-Д від 20.10.2016 року та у зв'язку з погодженням Великобурлуцькою РДА кандидатури ОСОБА_4, як директора ДП «Дослідне господарство «Червона Хвиля», відомості про зміну керівника підприємства були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В подальшому, наказом НААНУ від 12.12.2016 року № 317 ДП «Дослідне господарство «Червона хвиля» Інституту рослинництва імені В. Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» було перейменовано на ДП «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В. Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України.

Наказом НААНУ від 22.12.2016 року № 401 «Про затвердження Статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В. Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України у новій редакції», за підписом президента НААНУ ОСОБА_7, було затверджено Статут підприємства у новій редакції та зобов'язано директора ДП «Дослідне господарство» ОСОБА_4 забезпечити державну реєстрацію Статуту та відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.12).

Позивачем у повному обсязі виконано зазначений наказ та внесено відповідні відомості до державного реєстру.

Так, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ДП «Дослідне господарство» станом на 03.02.2017 р. значився позивач, ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами справи (а.с.43).

Пунктом 2 статі 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено перелік відомостей в Єдиному державному реєстрі про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, передбачено наявність відомостей про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації, тощо: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

При цьому, вказані відомості (а в даному випадку відомості про особу керівника Господарства) Єдиного державного реєстру в силу приписів п. 1 ст. 10 вищевказаного закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Позивачем також надані суду штатні розписи працівників ДП «Дослідне господарство», які були введені у дію з 01.12.2016 р., з 01.01.2017 р., та з 01.05.2017 р., де ОСОБА_4 зазначений директором підприємства і вказані штатні розписи погоджені з директором Інституту рослинництва.

Наказом НААНУ від 04.04.2017 року № 82-К було оголошено відкритий конкурсний відбір на посаду директора ДП «Дослідне господарство», створено конкурсну комісію для проведення конкурсу у складі 9 осіб та встановлено конкурсні умови (а.с.31-40).

13.06.2017 року було проведено конкурсний відбір, за результатами якого переможцем конкурсу було визнано ОСОБА_5

Наказом директора Інституту рослинництва № 65-Д від 06.07.2017 року, цього ж дня ОСОБА_4 звільнено з посади виконуючого обов'язки директора ДП «Дослідне господарство» у зв'язку з закінченням строку трудового договору, тобто згідно п.2 ст. 36 КЗпП України.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції дійшов висновку щодо незаконності звільнення позивача з посади директора ДП «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я.Юрєва НААН», адже підстави проведення конкурсу на зайняття цієї посади були відсутні, у зв'язку з тим, що трудовий договір з ОСОБА_4 фактично був укладений на невизначений строк, факту відмови позивача від укладання контракту відповідачами не доведено. При звільненні не було отримано попередньої згоди первинної профспілкової організації підприємства, членом якої є позивач. Крім того, при проведенні конкурсу, за результатами якого переможцем було визначено ОСОБА_5, було допущено грубі порушення, зокрема, щодо складу конкурсної комісії.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, вважає їх законними та обґрунтованими, виходячи з такого.

Пунктом 2 ч.1 ст.36 КЗпП України врегульовано, що підставою припинення трудового договору є закінчення строку на який його укладено (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно з ч. 3 статті 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Відповідно до ч.4 статті 24 КЗпП України, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з часу погодження кандидатури позивача 20.10.2016р. Великобурдуцькою РДА правовідносини позивача з Інститутом рослинництва за наказом №96-Д продовжили тривати як з директором ДП «Дослідне господарство», і до 06.07.2017р. Інститут рослинництва не ставив вимогу про їх припинення.

Згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. (ч.3 ст.21 КЗпП України)

Згідно ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами".

З матеріалів справи, зокрема зі змісту наказу № 96-Д від 20.10.2016 року, а також враховуючи відсутність укладеного між сторонами контракту, вбачається, що трудовий договір був укладений з ОСОБА_4 на невизначений строк.

Будь-яких доказів того, що умовами відповідного трудового договору було передбачено, що він укладений до призначення керівника ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва НААН України в порядку конкурсного відбору відповідачами не надано.

До того ж, як встановлено ст. 23 КЗпП, строковий договір укладається на визначений строк.

Необхідно відзначити, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. В свою чергу, певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, є терміном. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Тому посилання представника НААН України на те, що з ОСОБА_4 було укладено строковий договір до призначення керівника ДП «ДГ «Пантелеймонівське» в порядку конкурсного відбору, є безпідставним, оскільки вказівка на цю подію є не строком, а терміном, та не має визначеного строку.

Щодо наявності інших підстав звільнення ОСОБА_4 з відповідної посади, то необхідно зазначити таке.

Верховний Суд України в абз.2 п.10 Постанови Пленуму № 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначив, що відмова працівника укласти контракт може бути підставою для припинення трудового договору за п.6 ст.36 КЗпП у тому разі, коли відповідно до законодавства така форма трудового договору для даного працівника була обов'язкова.

Згідно з п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Відповідно до ч.1 ст.40 КЗпП України підставою розірвання трудового договору за ініціативою власника є зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 49-2 КЗпП України встановлений порядок вивільнення працівників. Так, частиною 1 вказаної статті визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач здійснив дії щодо припинення або розірвання трудового договору з позивачем з правових підстав, визначених п.6 ч.1 ст.36 або ч.1 ст.40 КЗпП України, як і доказів того, що ОСОБА_4 ухилявся або відмовився від укладання контракту з роботодавцем.

Також відхиляються доводи апелянта про порушення порядку призначення ОСОБА_4 на відповідну посаду, адже, наданий ним Порядок проведення конкурсного відбору керівників державних підприємств мережі НААН України був затверджений постановою Президії НААН 26.10.2016 (протокол №16), в той час як позивач був призначений на посаду 20.10.2016 р., тобто, до затвердження вказаного Порядку.

Те ж саме стосується і посилань відповідача на положення п. 7.5. статуту ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ІР ім. В.Я. Юр'єва НААН України», який був затверджений 22.12.2016 року. При цьому, як вбачається з пунктів 1.4.-1.5. статуту ДП «ДГ «Пантелеймонівське» воно з 05.12.2013р. безпосередньо підпорядковане Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва (наукова установа).

Не можна погодитися із твердженням апелянта, що спірні правовідносини врегульовані п. 16 ст. 1, ст. 7, ст.9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», адже, ДП «ДГ «Пантелеймонівське» не є науковою установою (яким у спірних правовідносинах є Інститут Рослинництва ім. В.Я. Юр'єва) та не є структурним підрозділом наукової установи, а є окремою юридичною особою, у формі державного сільськогосподарського підприємства.

Отже, враховуючи, що на підставі наказу від 20.12.2016 року № 96-Д між сторонами виникли трудові правовідносини, які продовжили своє існування і після перейменування підприємства; що в судовому порядку призначення ОСОБА_4 на відповідну посаду не оскаржувалось; що відповідачами не надано доказів про ухилення чи відмову ОСОБА_4 від укладання контракту, а також, що він попереджався про наступне вивільнення за два місяці, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що укладений між сторонами трудовий договір був безстроковим, а підстави його припинення (розірвання), в тому числі, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (закінчення строку трудового договору), відсутні.

Також були відсутні підстави проведення відповідного конкурсного відбору, адже, на час прийняття відповідного рішення посада директора ДП «Дослідне господарство» не була вакантною, оскільки, як вказувалось вище, її займав позивач ОСОБА_4, який не був звільнений з вказаної посади, не був попереджений про звільнення, та який заяв щодо звільнення його з відповідної посади до НААНУ не подавав.

До того ж, як правильно зазначено судом першої інстанції, в день проведення відбору було змінено кількісний склад конкурсної комісії та замість комісії у складі 9 чоловік: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_19 (а.с.35)., рішення про результати конкурсу прийнято комісією у складі 7 чоловік: ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_18, ОСОБА_16 При чому дані про наявність підстав такої зміни відсутні.

Також необхідно відзначити, що відповідно до приписів ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

З наданої суду довідки первинної профспілкової організації ДП «ДГ «Пантелеймонівське» від 14.07.2017 р. вбачається, що ОСОБА_4 є членом профспілки Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В. Я. Юрєва НААПН України. Проте, відповідачі, в порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, даних про отримання попередньої згоди на звільнення ОСОБА_4 суду не надали, та не спростували його твердження про відсутність такої згоди.

Згідно із ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Постановою Верховної ради України від 4.02.1994 року "Про ратифікацію Конвенції Міжнародної Організації Праці N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця " ратифіковано цю Конвенцію.

Відповідно до п.4 Конвенції, трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов'язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність звільнення ОСОБА_4

Щодо доводів апелянта про пропуск позивачем тримісячного строку на звернення до суду, передбаченого ст.233 КЗпП України, то, як правильно зазначив суд першої інстанції, вони є безпідставними, оскільки права позивача були порушені з часу його звільнення за наказом від 06.07.2017 року, який він оскаржив 14.07.2017 року, тобто в межах передбаченого законом місячного строку

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.О. Бровченко

О.М. Хорошевський