Справа № 306/2424/16-ц
У Х В А Л А

про повернення справи для ухвалення додаткового рішення

02 серпня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.,

суддів: Кожух О.А., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі Сочці І.І.

за участю сторін,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду від 15 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив визнати спільною сумісною власністю подружжя, його та відповідача, торгові кіоски, що знаходяться у АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на ? частину зазначеного майна, вартість якого, а відповідно, і ціна позову складає 48 398,00 грн.

Заявою від 16 грудня 2016 року (а.с. 60-61) позивач збільшив позовні вимоги та, просив, визнати спільною сумісною власністю подружжя, торгові кіоски та земельні ділянки, призначені для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходяться у АДРЕСА_1, а також на автомобіль марки DACIA Logan, державний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, видане Мукачівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 09.01.2009) та визнати за ним право власності на ? частину зазначеного майна.

У лютому 2017 року, позивач змінив позовні вимоги та крім вимоги, викладеної ним у заяві від 16 грудня 2016 року, просив визнати за ним право власності на торгові кіоски та земельні ділянки, призначені для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходяться у АДРЕСА_1, торговий кіоск по АДРЕСА_2, а також на автомобіль марки DACIA Logan, державний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, видане Мукачівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 09.01.2009).

У власності відповідача залишити торговий кіоск та земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходиться у АДРЕСА_1 (а.с. 90-91).

Рішенням Свалявського районного суду (а.с. 122-125) змінений позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на торгові кіоски та земельні ділянки, призначені для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходяться за адресою:АДРЕСА_1, торговий кіоск по АДРЕСА_1, а також на автомобіль марки DACIA Logan, державний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, видане Мукачівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 09.01.2009).

Виділено ОСОБА_1 торгові кіоски та земельні ділянки, призначені для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, торговий кіоск по АДРЕСА_1, а також на автомобіль марки DACIA Logan, державний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, видане Мукачівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 09.01.2009).

Залишено у власності ОСОБА_2 торговий кіоск та земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги до резолютивної частини рішення визначені п.4 ч.1ст. 215 ЦПК України, згідно яким у резолютивній частині зазначається, зокрема, про розподіл судових витрат.

Проте, резолютивна частина рішення вказаним вимогам не відповідає, оскільки питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішено.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем були заявлені вимоги, які під час розгляду справи судом першої інстанції неодноразово змінювалися.

У п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що у разі якщо позивач на підставі частини другої статті 31 ЦПК збільшив розмір позовних вимог, заявив нові вимоги або до початку розгляду справи по суті змінив предмет або підставу позову, у зв'язку з чим збільшилась ціна позову, він відповідно до абзацу другого частини другої статті 6 Закону, частини третьої статті 80 ЦПК повинен сплатити до звернення до суду з відповідною заявою несплачену суму судового збору, розмір якого має відповідати ставкам, встановленим пунктом 1 частини другої статті 4 Закону. Якщо до цієї заяви не додано доказів такої доплати, заява залишається без руху на підставі статті 121 ЦПК. У цьому випадку до відповідного звернення суд здійснює розгляд раніше заявленої позовної вимоги (позовних вимог), якщо позивач у встановленому законом порядку не відмовився від неї.

Разом з тим, вбачається що рішення суду ухвалено за наслідками розгляду зміненого позову. Проте, до заяв про зміну (збільшення) позовних вимог, документа, що підтверджує сплату судового збору не додано. Ухвали суду першої інстанції про залишення таких заяв без руху, відсутні.

Квитанція № від 15 лютого 2017 року (а.с. 105) про сплату судового у розмірі 640,00 грн. не містить даних про те, якої позовної вимоги вона стосується. У додатках до заяв про зміну позовних вимог, документа про сплату судового збору не вказано.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, справу слід зняти з апеляційного розгляду та направити її до суду першої інстанції для виконання вимог ст.220 ЦПК України, і цей недолік повинен бути усунутий у строк не пізніше 20 днів з дня одержання даної справи.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна - зняти з апеляційного розгляду та повернути її до Свалявського районного суду для ухвалення додаткового рішення протягом 20 днів з дня надходження справи до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді