Справа № 372/1786/17
У Х В А Л А

іменем України

29 червня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бадьорій Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з цією скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 53938823 від 15.05.2017 року, посилаючись на порушення процедури відкриття виконавчого провадження, які полягала у неподанні стягувачем документу про сплату авансового внеску.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, посилаючись на порушення процедури відкриття виконавчого провадження.

В судове засідання державний виконавець не зявився, представник відділу ДВС подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його присутності, проти скарги заперечив.

Інші особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, причин неявки суду не повідомили.

Вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, цивільної справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.2012 року Обухівським районним судом було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованості за кредитним договором в сумі 333664,72 грн.

15.10.2016 року старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

27.03.2017 року старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, в зв'язку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

15.05.2017 року старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання вказаного виконавчого листа № 2-818/09 від 28.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованості за кредитним договором в сумі 333 664,72 грн.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно зі ст.ст. З, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції - України, та здійснюється на підставі відповідних, чітко визначених законом виконавчих документів (ст.ст. 2, 17 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Підстави для відкриття виконавчого провадження визначені законодавцем у ст.19 Закону.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, в тому числі й за виконавчими листами, що видаються судами.

Згідно ст.25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої не пізніше наступного робочого дня надсилаються стягувачу та боржникові.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначений у ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції від 19.10.2016 року).

Відповідно до вказаної правової норми рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами; до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, як залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч. 4 ст. 82 Закону).

Положення ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» кореспондуються зі ст. 383 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи (ч. 2 ст. 387 ЦПК України).

Судом встановлено, що протягом 2010-2017 років державним виконавцем державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції здійснювались виконавчі дії щодо примусового виконання судового рішення про стягнення із скаржника коштів, однак судове рішення до цього часу залишилось невиконаним, у відповідності до положень ст.47 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» після проведення відповідних виконавчих дій винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

У травні 2017 року стягувач повторно надіслав до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області виконавчий документ про стягнення боргу на його користь без сплати авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, не додав документів, що підтверджують звільнення від сплати авансового внеску в порядку ст.26 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий документ оформлено відповідно до вимог чинного законодавства, строки предявлення виконавчого документа до виконання не пропущено.

Доводи про несплату авансового внеску як підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження не ґрунтуються на законі, оскільки останнього разу виконавчий документ було повернуто стягувачеві без виконання вже під час дії нової редакції Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, такі доводи не стосуються захисту особистих прав та законних інтересів скаржника.

Згідно ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Таким чином, доводи скарги суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на законі і матеріалах справи, належно не доведені.

Враховуючи викладене, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 383, 387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня винесення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя М.В.Кравченко