Провадження №2/428/1010/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Курганова В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту сумісного проживання та визнання права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом про встановлення факту сумісного проживання разом із ОСОБА_3 впродовж останніх 6 - 7 років до ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_1; визнання права на спадкування квартири за адресою: АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року як спадкоємця за законом четвертої черги.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що він понад 20 років перебував у дружніх відносинах з ОСОБА_3 Останні 6-7 років до смерті ОСОБА_3 позивач постійно проживав разом із ОСОБА_3, у них був спільний бюджет та спільний побут. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. Позивачем було організовано та оплачено похорони ОСОБА_3 На підставі того, що у ОСОБА_3 відсутні родичі, позивач звернувся до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Ахметхановим М.Р. позивачу було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини щодо майна померлого. У зв'язку із викладеним, просить суд встановити факт сумісного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 впродовж останніх 6-7 років на час відкриття спадщини та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року право на спадкування квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження факту сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 Крім того, зазначив, що позивачем до суду не надано акту ЖЕК з якого б вбачався факт постійного проживання позивача із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Крім того, вказав на те, що позивачем не залучено сусідів в якості свідків.

Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3 в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1.

Організація та проведення поховання ОСОБА_3 була здійснена за рахунок ОСОБА_1, про що свідчать копії договору замовлення на організацію та проведення поховання № 2779, свідоцтво про поховання та товарні чеки, які містяться в матеріалах справи.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на об'єкт нерухомого майна, а саме, квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого Житлово-комунальною конторою концерну «Луганськбуд» від 09.11.1993 року згідно розпорядження № 38 від 28.10.1993 року, зареєстрованому в Сєвєродонецькому міському БТІ 23.11.1993 року № 351 та копії договору дарування 1/2 частки квартири серії НОМЕР_2, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. за р. № 4428, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 02.12.2016 року державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Ахметхановим М.Р., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3. Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що у заявника відсутні докази родинних відносин зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Сім'я створюється на підставі: шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства. Наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до п. 21 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю та інше.

На запит суду Другою Сєвєродонецькою державною нотаріальною контрою надана відповідь, зі змісту якої вбачається, що після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року спадкова справа не заводилась.

Факт проживання позивача з померлим ОСОБА_3 на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1 понад п'ять років до відкриття спадщини підтверджені показаннями свідків, які були надані у судовому засіданні.

Так, допитаний у якості свідка в судовому засіданні - ОСОБА_6, підтвердив факт сумісного проживання та ведення сумісного господарства ОСОБА_1 з ОСОБА_3 починаючи з 2007 року (а може і раніше) і до дня смерті ОСОБА_3 Свідок зазначив, що позивач займався фінансовою стороною їх сумісного життя. Крім того, зауважив на тому, що саме ОСОБА_1 займався похованням ОСОБА_3

Також, допитаний в судовому засіданні свідок - ОСОБА_7, зазначив, що з 2005 року він працював з ОСОБА_1 та ОСОБА_3, йому відомо, що саме з цього періоду вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_1. Зазначив також, що він бачив спільний побут ОСОБА_1 і ОСОБА_3, оскільки часто був присутній у них вдома.

Отже суд вважає встановленим факт того, що позивач проживав разом з ОСОБА_3 однією сім'єю з 01.01.2005 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень представника відповідача щодо не надання позивачем до суду доказів на підтвердження сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки даний факт підтверджено свідками в судовому засіданні. Також, суд вважає хибними доводи представника відповідача відносно того, що показання свідків не можуть братися до уваги як докази по даній справі у зв'язку з тим, що особи допитані у якості свідків не є сусідами по квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, оскільки діючим законодавством передбачено, що свідком може бути кожна особа, якій відомі будь - які обставини, що стосуються справи. При цьому, жодних обмежень щодо їх місця проживання законодавством не передбачено. Крім того, суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано суду жодних доказів, які б спростовували факт сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у період з 01.01.2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, підлягають задоволенню.

При цьому, позовна вимога щодо визнання права на спадкування квартири АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_3, як спадкоємця за законом четвертої черги задоволенню не підлягає, оскільки встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, і так надає позивачу право на спадкування за законом як спадкоємця четвертої черги.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги є частково обгрунтованими, у звязку із чим цивільний позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту сумісного проживання та визнання права на спадкування підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 212 - 215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту сумісного проживання та визнання права на спадкування - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у період з 01.01.2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 13.01.2017 року.

Суддя Т. С. Журавель