Провадження № 2/679/413/2017
Справа № 679/709/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2017 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Базарника Б.І., при секретарі Обуховській Ю.Є., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-
В С Т А Н О В И В:
Згідно позовної заяви та усних пояснень позивача в судовому засіданні, рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14.10.2013 року з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 40 % всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2013 року, до досягнення дітьми повноліття.
Позивач зазначив, що під час розгляду вищевказаної справи він не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в заявленому ОСОБА_2 розмірі, однак на сьогоднішній день вважає, що визначений за вищезгаданим рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню в порядку ст.192 СК України у зв`язку зі зміною його сімейного та матеріального становища.
На даний час позивач створив нову сім`ю і проживає в шлюбі з ОСОБА_5 від якого має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вважає, що виникнення обов`язку утримувати ще одну дитину впливає на його майновий стан та здатність сплачувати 40% свого заробітку на утримання синів від першого шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Крім того, подальша сплата 40% заробітку на утримання останніх, призведе до дисбалансу в забезпеченні дітей та того, що інша дитина - син ОСОБА_6 опиниться у більш складному майновому становищі та буде позбавлений можливості отримувати від нього належне утримання.
На підставі наведеного, позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14.10.2013 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 40% до 33% від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, в його задоволенні просила відмовити в повному об`ємі. Зазначила, що самостійно утримує синів, окрім аліментів позивач ніякої допомоги не надає, в той час як їх спільні діти потребують додаткового фінансування, так як займаються в танцювальних колективах та відвідують індивідуальні заняття з іноземних мов. Син ОСОБА_8 відвідує також басейн, де є абонентська плата за відвідування та виявив бажання займатися футболом. Син ОСОБА_7 відвідував гурток скелелазіння, займав перші місця. Все закуплене спортивне спорядження та участь у змаганнях фінансувалися особисто нею. На прохання сина допомогти придбати страхову систему «скальники» для занять, відповідач відмовив. У зв`язку з великими фінансовими витратами для відвідування гуртків, ОСОБА_7 змушений був залишити гурток скелелазіння. Все необхідне для забезпечення належного утримання синів вона намагається надати та виховати різносторонньо-розвинених, сильних та адаптованих до соціуму осіб, зважаючи також на те, що допомагає періодично своїм батькам, які знаходяться на пенсії. Крім того, у неї відсутня можливість зайнятися комерційною діяльністю, оскільки вона є посадовою особою органу місцевого самоврядування.
Вважає, що позивач має змогу сплачувати аліменти на утримання їх спільних дітей у визначеному судовим рішенням розмірі, вказуючи на достатність його матеріального забезпечення.
Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.192 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При зміні розміру аліментів, аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Виходячи з наведеного, зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку погіршення матеріального стану платника аліментів, якщо у нього зменшився дохід чи такий взагалі відсутній або з`явився додатковий обов`язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо.
Судом встановлено, що позивач та відповідачка є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти після розірвання між сторонами по справі шлюбу проживають з відповідачкою ОСОБА_2 .
Вказані обставини підтверджуються даними рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.04.2014 року та довідки виконавчого комітету Нетішинської міської ради за №9315 від 05.07.2017 року.
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14.10.2013 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 40 % всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2013 року до досягнення дітьми повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , який зареєстровано 12.10.2016 року в Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Звертаючись з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач зазначив, що після ухвалення зазначеного вище рішення про стягнення аліментів, у нього ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ще одна дитина - син ОСОБА_9 .

Ця обставина не заперечується сторонами та підтверджена даними свідоцтва про народження, довідки виконавчого комітету Нетішинської міської ради за №8517 від 13.06.2017 року.

Судом встановлено, що у позивача змінився сімейний і матеріальний стан на день звернення до суду в порівнянні з його матеріальним та сімейним станом на час постановлення Нетішинським міським судом Хмельницької області рішення про стягнення аліментів від 14.10.2013 року, у зв`язку з виникненням обов`язку утримувати ще одну дитину, що впливає на здатність позивача сплачувати 40% свого заробітку на утримання синів від першого шлюбу. Сплата аліментів у зазначеному розмірі призводить до того, що інша дитина син ОСОБА_6 знаходиться у більш складному майновому становищі та позбавлений можливості отримувати належне утримання від батька.

За наявності кількох дітей суд повинен виходити із рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання з тим, щоб одна дитина не перебувала в гіршому становищі порівняно з іншою, тому суд вважає, що наведене є підставою для застосування положень ч.1 ст.192 СК України.

Водночас, суд не приймає до уваги твердження відповідачки про погіршення її матеріального становища, в зв`язку з наданням періодичної допомоги своїм батькам - пенсіонерам за віком, оскільки вона не надала жодних належних та допустимих доказів в підтвердження вказаних обставин. Крім того, як вбачається з наданих відповідачкою ксерокопій пенсійних посвідчень її батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , останні щомісячно отримують грошове забезпечення у виді пенсії за віком.

Не заслуговують на увагу і твердження відповідачки про самостійне утримання синів, зважаючи на щомісячну сплату позивачем аліментів за рішенням суду від 14.10.2013 року в розмірі 40% від його заробітку та відсутності по їх сплаті будь-якої заборгованості.

Що стосується долучених позивачкою до матеріалів справи товарних чеків про купівлю мобільного телефону, аксесуарів до нього та взуття для дітей, то суд зауважує, що вид та перелік названих товарів свідчить про те, що вони носять разовий характер і не потребують щомісячного придбання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей до повноліття, суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 40% до 33% всіх видів його заробітку (доходу). Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дітей та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони.

Що стосується мінімального розміру аліментів, який позивач просить визначити в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей та вимоги ч.2 ст.182 СК України, яка згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року зазнала змін, вважає за необхідне визначити такий в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат та враховуючи те, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», вважає за необхідне відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідачки в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Хмельницький, зареєстрованого у військовій частині НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14.10.2013 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 40% до 33% від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В решті позову відмовити.

Виконавчий лист №2/679/652/2013, виданий на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14 жовтня 2013 року, відкликати та приєднати до справи №2/679/652/2013.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.І.Базарник