Справа № 375/1198/16-ц Головуючий у І інстанції Литвин О. В.
Провадження № 22-ц/780/2867/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 22.06.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Лівінського С.В.,

при секретарі: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, до якої приєдналася ОСОБА_3, на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 17 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом та просила ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що 23 листопада 2013 року помер ОСОБА_5, з яким вона перебувала у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 1998 року Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис за №32.

У визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини шестимісячний строк ОСОБА_4 заяву до нотаріальної контори не подала в зв»язку з незадовільним станом здоров»я. Крім того, позивач не була обізнана з особливостями спадкового законодавства.

В грудні 2015 року до нотаріальної контори від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності звернулася її дочка ОСОБА_6, якій було відмовлено в оформленні спадщини після померлого 23 листопада 2013 року ОСОБА_5 у зв»язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду.

Враховуючи викладене, позивач в своїй позовній заяві просила суд визначити їй додатковий строк терміном чотири місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого 23 листопада 2013 року ОСОБА_5

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 17 листопада 2016 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання до державного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого 23.11.2013 року ОСОБА_5 чотири місяці з дня набрання даним рішенням законної сили.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову. До даної апеляційної скарги приєдналася громадянка ОСОБА_3, яка в своїй заяві від 23 травня 2017 року (а.с.75-78) зазначила, що рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 17 листопада 2016 року порушено її права та інтереси, оскільки вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_5, натомість до участі в справі її залучено не було, що є порушенням норм процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представників позивача та особи, яка приєдналась до апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2013 року помер ОСОБА_5 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про одруження серії І-БК № 031065 (а.с.7) 14 листопада 1998 року Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Відповідно до листа державного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 25 грудня 2015 року за вих. номером 4234/01-16 представнику ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, - ОСОБА_6 відмовлено в оформленні спадщини після померлого 23 листопада 2013 року ОСОБА_5 у зв»язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с.6).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив виключно з визнання його відповідачем ОСОБА_2 і обставини справи на предмет їхньої доведеності не перевіряв.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_4 виключно з підстав визнання їх відповідачем ОСОБА_2, суд першої інстанції належним чином не перевірив, чи не порушить рішення про задоволення позову прав та законних інтересів інших осіб та не з»ясував питання про те, чи є після смерті ОСОБА_5 інші спадкоємці, крім позивача та відповідача. Законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у зв»язку з визнанням його відповідачем у суду були відсутні ще й тому, що ним взагалі не було перевірено наявності підстав для застосування положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України та визначення ОСОБА_4 додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, висновки суду про наявність підстав для задоволення позову не відповідають обставинам справи, при цьому судом вирішено питання про права та інтереси не залученої до участі у справі ОСОБА_3, рішення суду про задоволення позову згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_4, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що доказів постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини ОСОБА_4 не надала і до нотаріальної контори у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини після смерті чоловіка з заявою про прийняття спадщини позивач не зверталась.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З долученої позивачем до позовної заяви копії медичної довідки (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у терапевта з приводу гіпертонічної хвороби ІІ-го ступеню; перебувала на лікуванні у денному стаціонарі поліклініки в жовтні 2013 року, в серпні 2014 року, в травні 2015 року.

Спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася 23 листопада 2013 року, відповідно, заяву про прийняття спадщини після смерті останнього ОСОБА_4 мала подати до 23 травня 2014 року (у шестимісячний строк).

Періоди часу, коли ОСОБА_4 перебувала на лікуванні у денному стаціонарі поліклініки згідно долученої нею довідки, до шестимісячного строку, протягом якого вона мала подати заяву про прийняття спадщини, не входять і не свідчать, таким чином, про поважність причин пропуску нею даного строку.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка вона не подала у зв»язку з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили подачі заяви у визначений законом строк, підстави для задоволення позову та визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, пропущеного з поважних причин, відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_2, до якої приєдналася ОСОБА_3, підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки в задоволенні позову відмовляється, понесені позивачем по справі судові витрати іншою стороною їй не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, до якої приєдналася ОСОБА_3, - задовольнити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 17 листопада 2016 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: