ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/814/17
Провадження № 2/362/1185/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі Харченко A.B.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків по договору фінансового лізингу,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вимогами про солідарне стягнення з на його користь плати за фактичний час користування Об'єктом лізину (автомобілем «VW Passat В7 2,0 І TDI»,) в сумі 379 201, 82 грн. та матеріальні витрати, що виникли у зв'язку з відновленням його порушеного права (реальні збитки) у розмірі 22 794 грн., а всього разом 401 995, 82 грн., вилучити Об'єкт лізингу (автомобіль «VW Passat В7 2,0 І TDI»,), а також судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник вимоги позову не визнали, пояснивши, що 15 червня 2017 року Апеляційним судом Київської області було ухвалено рішення, яке набрало законної сили з часу його проголошення, з приводу припинення права власності позивача ТОВ "Порше Лізинг Україна" та визнання за співвідповідачем ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб, відповідно до Договору пре лізинг № 00008751 від 15.10.2013 року в зв'язку з його фактичним виконання в повному обсязі. Тобто, зобов'язання за вищезазначеним Договором лізингу ним виконано ним в повному обсязі, а тому, нарахування плати за користування Об'єктом лізингу з травня 2016 року по січень 2017 року є безпідставним.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про відмову у задоволені позову з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст.1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч.1ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, обставині, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з положеннями ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з положень ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язку можуть виникати з рішення суду.

У відповідності до положень ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з відповідачем ОСОБА_1 Договір про фінансовий лізинг № 00008751 від 15.10.2013 року, відповідно до якого Позивач зобов'язався передати у розпорядження останнього об'єкт лізингу - транспортний засіб марки «VW Passat В7 2,0 І TDI», 2013 року виробництва, шасі НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, а ОСОБА_1 зобов'язався прийняти Об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здійснення платежів відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину Договору, на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 35 200,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 8 800,00 доларів США, при цьому ОСОБА_2 виступила поручителем ОСОБА_1 згідно із умовами поруки зазначеними у Договорі фінансового лізингу (а.с.13-25).

Згідно додатку до Договору про фінансовий лізинг, вартість об'єкту лізингу складає 44000 доларів США, авансовий платіж - 8 800 доларів США, а обсяг фінансування 35 200 доларів США (а.с.26-29).

Відповідно до акту до Договору лізингу, 23 жовтня 2013 року між сторонами був здійснений прийом-передачу об'єкту лізингу (а.с.30).

03 липня 2014 року,17 липня 2014 року, 08 серпня 2014 року, 15 серпня 2014 року, 04 вересня 2014 року, 17 вересня 2014 року, 03 жовтня 2014 року, 16 жовтня 2014 року, 04 листопада 2014 року, 17 листопада 2014 року, 03 грудня 2014 року, 19 грудня 2014 року, 08 січня 2015 року, 19 січня 2015 року, 04 лютого 2015 року, 17 лютого 2015 року 04 березня 2015 року, 18 березня 2015 року на адресу ОСОБА_1 направлено листи нагадування про несплату ( а.с.31-48).

18 березня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надіслано вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору (а.с.52-57).

18 червня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст.7 і 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» здійснено виконавчий напис за яким зобов'язано ОСОБА_1 повернути позивачу об'єкт лізингу за невиплачену в період з 16 жовтня 2014 року до 18 березня 2015 року заборгованість у розмірі 105294,32 грн. (а.с.95).

09 липня 2015 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ відкрито виконавче провадження за виконавчим написом (а.с.96).

Проте, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2016 року рішення Васильківського міськрайонного суду від 22 грудня 2015 року по цивільній справі № 362/7003/15-ц про задоволення позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків (за іншій, ніж в цьому позові період часу та з інших підстав) за договором лізингу було відмовлено.

Крім того, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2017 року по цивільній справі № 362/4088/16-ц (законність якого була підтверджена ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.06.2017 року) позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ «Порше Лізинг Україна» був задоволений з припиненням права власності ТОВ «Порше Лізинг Україна» на спірний транспортний засіб та визнання на нього право власності за ОСОБА_1

Таким чином, з огляду на зібрані у справі докази у справі суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» до відповідачів про стягнення з них заборгованості та збитків є не обґрунтованим та безпідставним, у зв'язку з чим не підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 7 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 3, 11, 22, 526, 546, 553, 611, 614, 623, 653, 806, 1166 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 16, 31, 57- 61, 88, 208-210, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.