Провадження № 22-ц/780/1178/17 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 46 19.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Данілова О.М., Суханової Є.М.,

секретар: Якимчук Ю.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Київській області на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа» до Міністерства юстиції України, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень, наказів, свідоцтв, договорів та зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

встановила:

ТОВ «Медіа» подало до суду заяву про забезпечення позову, в якій просило забезпечити позов в шляхом накладення арешту та заборони відчуження, зміну меж, зміну цільового призначення земельних ділянок, що належать ОСОБА_2або іншому власнику: земельна ділянка, кадастровий № НОМЕР_1, загальною площею 0,0002 га, що розташована на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; земельна ділянка, кадастровий № НОМЕР_2, загальною площею 0,7442 га, що розташована на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; земельна ділянка, кадастровий № НОМЕР_3, загальною площею 1,9998 га, що розташована на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; земельна ділянка, кадастровий № НОМЕР_4, загальною площею 0,0002 га, що розташована на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Заявник також просив накласти арешт та заборонити відчуження, зміну меж,зміну цільового призначення земельних ділянок, що належать ОСОБА_6 або іншому власнику: земельна ділянка, кадастровий № НОМЕР_5, загальною площею 1,2895 га, що розташована на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; земельна ділянка, кадастровий № НОМЕР_6, загальною площею 0,0002 га, що розташована на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року заяву ТОВ «Медіа» задоволено. Накладено арешт на вказані земельні ділянки.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року скасувати.

ГУ Держгеокадастру також подало апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є право на земельні ділянки, на які і було накладено арешт в межах забезпечення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити виконання рішення суду неможливим, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення заяви позивача. При цьому судом врахована співмірність заявлених вимог та вартість майна, можливе відчуження на користь третіх осіб. Тому доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості вжиття заходів забезпечення позову та щодо неспівмірності вартості майна, на яке накладено арешт з предметом позову, оцінюються колегією суддів критично.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст.. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Київській області відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Мережко

Судді О.М. Данілов

Є.М. Суханова