Справа № 2-1409/11 Провадження № 22-ц/772/2901/2017Головуючий в суді першої інстанції Бондаренко О. І.
Категорія Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Копаничук С.Г., Сала Т.Б.,

за участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту ДВС Міністерства юстиції України на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 05.10.2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2017 року заявник звернулась в суд із зазначеною скаргою, посилаючись на те, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.03.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору №03/Zквiп-08-5 від 19.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим номером 5698, на земельну ділянку площею 2,4261 га, яка розташована в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення, що належить на праві власності ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №014652 від 17.12.2007 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11, для задоволення вимог ТОВ «Український промисловий банк» до ТОВ «Промислова група «Вінниця-Буд»» по кредитному договору №03/КВ-07 від 26.02.2007 року у розмірі 43 768 375,23 грн.. Рішення набуло законної сили 06.12.2012 року і в порядку, передбаченому ст. 368 ЦПК України, з метою звернення до виконання рішення суду від 30.03.2012 року, Вінницьким районним судом Вінницької області 28.02.2013 року видано виконавчий лист № 2-1409/11. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.04.2013 року відкрито виконавче провадження №37487871 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Також в межах виконавчого провадження №.06.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на земельну ділянку площею 2,4261 га, яка розташована в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення, що належить на праві власності ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №014652 від 17.12.2007 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11. Інших виконавчих дій в межах виконавчого провадження №37487871 не проводилось та у відповідності до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року) постанова про стягнення з боржника виконавчого збору не виносилась. В зв'язку з відступленням ТОВ «Український промисловий банк», права вимоги до ТОВ «Промислова група «Вінниця-Буд» по кредитному договору №03/КВ-07 від 26.02.2007 року, ОСОБА_4, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.12.2015 року замінено стягувача у виконавчому провадженні № 37487871 з ТОВ «Український промисловий банк» на ОСОБА_4, та ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.04.2017 року прийнято відмову ОСОБА_4, направлену на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 25.01.2016 року, від примусового виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30.03.2012 року у справі № 2-1409/11.

Скаржником зазначено, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. від 09.06.2017 року виконавче провадження №37487871 закінчено, однак при закінченні виконавчого провадження № 37487871, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжовим М.В. 09.06.2017 року винесено постанову про стягнення з неї виконавчого збору у розмірі 4 377 019,52 грн. та арешт, накладений постановою від 03.06.2014 року, не знятий, а тому вважаючи дії державного виконавця такими, що не відповідають вимогам закону, просила визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. від 09.06.2017 року про стягнення у виконавчому провадженні № 37487871 з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 4 377 019,52 грн. та скасувати її; зняти арешт з земельної ділянки площею 2,4261 га, яка розташована в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення, що належить на праві власності ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №014652 від 17.12.2007 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 11, накладений в межах виконавчого провадження № 37487871 постановою від 03.06.2014 року.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.10.2017 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. від 09.06.2017 року про стягнення у виконавчому провадженні № 37487871 з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 4 377 019,52 грн..

Скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. від 09.06.2017 року про стягнення у виконавчому провадженні № 37487871 з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 4 377 019,52 грн..

Знято арешт з земельної ділянки площею 2,4261 га, яка розташована в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення, що належить на праві власності ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №014652 від 17.12.2007 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 11, накладений в межах виконавчого провадження № 37487871 постановою від 03.06.2014 року.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представником Департаменту ДВС Міністерства юстиції України подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги відмовити, при цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник Департаменту ДВС Міністерства юстиції України апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

Представники ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вказавши на її безпідставність та законність і обґрунтованість ухвали суду.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явились, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне задовольнити її частково, оскільки ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, що є підставою для її скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи скаргу, виходив з того, що винесення відповідної постанови про стягнення виконавчого збору, безпосередньо залежить від фактичного виконання державним виконавцем рішення суду, адже право органу державної виконавчої служби на стягнення виконавчого збору виникає лише у разі стягнення з боржника сум, що є базою для нарахування розміру виконавчого збору, а оскільки на час винесення постанови від 09.06.2017 року судове рішення виконано не було, то й підстави для винесення такої постанови відсутні, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження та неправомірністю постанови про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору, підлягає зняттю і арешт накладений на її майно в межах виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.03.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору №03/Zквiп-08-5 від 19.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим номером 5698, на земельну ділянку площею 2,4261 га, яка розташована в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення, що належить на праві власності ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №014652 від 17.12.2007 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11, для задоволення вимог ТОВ «Український промисловий банк» до ТОВ «Промислова група «Вінниця-Буд»» по кредитному договору №03/КВ-07 від 26.02.2007 року у розмірі 43 768 375,23 грн..

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.04.2013 року відкрито виконавче провадження №37487871 з примусового виконання виконавчого листа №2-1409/11, виданого 28.02.2013 року Вінницьким районним судом Вінницької області.

В межах виконавчого провадження №37487871, 03.06.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на земельну ділянку площею 2,4261 га, яка розташована в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення, що належить на праві власності ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №014652 від 17.12.2007 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11.

У зв'язку з відступленням ТОВ «Український промисловий банк», права вимоги до ТОВ «Промислова група «Вінниця-Буд» по кредитному договору №03/КВ-07 від 26.02.2007 року, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.12.2015 року замінено стягувача у виконавчому провадженні №37487871 з ТОВ «Український промисловий банк» на ОСОБА_4 та ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.04.2017 року прийнято відмову ОСОБА_4, направлену на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 25.01.2016 року від примусового виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30.03.2012 року у справі №2-1409/11.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. від 09.06.2017 року виконавче провадження №37487871 закінчено.

Крім того, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.06.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий збір в розмірі 4 377 019,52 грн..

Звернувшись в суд із скаргою, ОСОБА_2 заявлено вимогу про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, обґрунтовану тим, що під час здійснення виконавчого провадження не визначено вартість предмета іпотеки, при цьому виконавчий збір було визначено не в межах вартості майна, переданого в заставу, а виходячи із суми заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи видно, що виконавче провадження закінчено державним виконавцем відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що уразі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є необґрунтованим і зроблений без врахування положень ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено перелік випадків коли виконавчий збір не стягується, при цьому питання щодо розміру виконавчого збору не є предметом оскарження.

Крім того, звернувшись в суд із скаргою, ОСОБА_2 заявлено вимогу про зняття арешту, накладеного на майно в межах виконавчого провадження, обґрунтовуючи вимогу неправомірністю постанови державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та закінченням виконавчого провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не зверталась до державного виконавця із заявою про зняття арешту з майна, постанова державного виконавця від 31.01.2014 року, якою було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження в даному випадку не оскаржується і питання щодо стягнення виконавчого збору є невирішеним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 286 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються, однак розгляд справи проведено у відсутність державного виконавця, від якого не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до ст.ст. 3, 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства загальними судами вирішуються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, зокрема щодо притягнення до адміністративної відповідальності

Таким чином, спір щодо оскарження постанови державного виконавця стягнення виконавчого збору має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Однак, суд першої інстанції на викладене уваги не звернув та розглянув скаргу в порядку цивільного судочинства, при цьому необхідно звернути увагу на те, що звернувшись в суд із скаргою, ОСОБА_2 заявлено вимоги як про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, так іпро зняття арешту, накладеного на майно в межах виконавчого провадження, тому при новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно визначити за правилами якого судочинства мають бути розглянуті вказані вимоги і чи можуть вони розглядатись в одному провадженні.

Таким чином, судова колегія вважає, що ухвала суду була постановлена без повного з'ясування обставин справи, не ґрунтується на вимогах закону і відповідно підлягає скасуванню з передачею питання щодо оскарження дій державного виконавця на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Департаменту ДВС Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 05.10.2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця - скасувати і питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.Г. Копаничук

/підпис/ Т.Б. Сало

Згідно з оригіналом: