БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 408/2356/17
Провадження № 2/408/856/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року Біловодський районний суд Луганський області

в складі:

головуючого-судді Цимбал Ю.Ю.

за участю секретаря Багрій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Валуйська сільська рада про зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Валуйська сільська рада про зняття з реєстраційного обліку.

До початку судового розгляду представник позивача уточнив позов та просив окрім зняття з реєстрації відповідачів також визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Л.Толстого 46, с. Вільхове Станично-Луганського району Луганської області.

Вказував, що у вищезазначеному будинку зареєстровані його донька ОСОБА_3 та її колишній чоловік ОСОБА_4, які за місцем реєстрації не проживають з 18 жовтня 2011 року, так як донька виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, а її колишній чоловік мешкає в м.Луганську на непідконтрольній території України.

У звязку з наведеним, просив суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: с. Вільхове, вул. Л.Толстого 46, Станично-Луганського району Луганської області та зняти їх з реєстрації.

Позивач та його представник до суду не зявилися, просили розглянути справу у їх відсутність.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги визнали та просили справу слухати за їх відсутності.

ОСОБА_5 ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Представник третьої особи до суду не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлені наступні обставини.

Із свідоцтва про право власності на житловий будинок від 09 грудня 2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації від 23 жовтня 2002 року №628, вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Л.Толстого 46 в с. Вільхове Станично-Луганського району Луганської області.

Відповідно до довідки від 25 квітня 2017 року № 355, виданої виконкомом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області на підставі погосподарської книги №49, за адресою: с. Вільхове, вул. Л.Толстого буд. 46 , зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_5 від 28 квітня 2017 року, виданого депутатом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрованіза вищевказаною адресою, але фактично там не проживають з 18 жовтня 2011 року.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що він 28 квітня 2017 року звертався до Валуйської сільської ради з вимогою зняти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за адресою його домоволодіння, але згідно відповіді сільської ради від 05 травня 2017 року №352 йому було відмовлено у цьому, оскільки ОСОБА_1 не надав паспорта осіб, яких необхідно зняти з реєстрації, як того вимагає Постанова Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207.

Таким чином встановлено, що відповідачі зареєстровані, однак не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 без поважних причин.

ОСОБА_5 ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 383 ЦК Українивласник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Судом встановлено, що відповідачі не проживають в будинку, своїх речей там не зберігають, житловою площею не цікавляться, витрати по його утриманню не несуть, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинили.

За таких обставин, суд, оцінивши зібрані по справі докази приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог під час розгляду справи не подано, а судом не здобуто.

Водночас, в іншій частині, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки суд приймає до уваги норми діючого законодавства, а саме ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», згідно положень якої зняття з реєстрації місця проживання відбувається, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщення. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття такої особи з реєстрації у вказаному житловому приміщенні.

Відповідно до п.1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції, що покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.).

У звязку з цим суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для виправданого, тобто законного втручання у гарантоване ст. 8 Конвенції право кожного на повагу до свого житла для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідачів, які підлягають захисту, шляхом визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням будинком №46 по вул. Л.Толстого с. Вільхове Станично-Луганського району Луганської області.

У силу вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 223, 292, 294 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Валуйська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими що втратили право користування житловим приміщенням будинком №46 по вул. Л.Толстого с.Вільхове Станично-Луганського району Луганської області.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1257 гривень 60 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4на користь ОСОБА_1257 гривень 60 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3у дохід держави 44 гривні 40 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4у дохід держави 44 гривні 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

СУДДЯ: Ю.Ю. ЦИМБАЛ