Справа № 440/627/15 Головуючий у 1 інстанції: Журибіда Б.М.
Провадження № 22-ц/783/524/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Буського районного суду Львівської області від 22 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк Україна» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

22 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2, в якому просило стягнути з них солідарно заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28 серпня 2007 року, яка станом на 22.05.2015 р. склала 145 855,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 28.08.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 601, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 200 000 грн. строком до 27 серпня 2010 року під 17% річних.

26 серпня 2010 року між ПАТ Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін до договору відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28 серпня 2007 року з погодженням ліміту кредитування в сумі 200 000 грн. та зміною дати погашення кредиту на 27 серпня 2015 року з встановленням графіка платежів, відповідно до якого позичальник щомісячно до 27 числа місяця наступного за звітним, зобов'язувався здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані проценти ануїтентними платежами в сумі 5410,67 грн.

Для забезпечення виконання зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28.08.2007 р. 03 грудня 2010 р. між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 601/1.

Через порушення позичальником зобов'язань за договором кредиту та договором про внесення змін до договору кредиту, сума заборгованості станом на 16.04.2015 р. становила 193 729 гривень, а з врахуванням часткового погашення заборгованості станом на 22.05.2015 р. - 145 855,84 грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 601 від 28 серпня 2007 року в сумі 145 855 гривень 84 копійки та вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з»ясуванням усіх обставин справи та з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема зазначив, що в суді першої інстанції він заявляв клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду Буським районним судом Львівської області цивільної справа про визнання припиненим договору поруки від 03.12.2010 року №601/1, укладеного між ним та банком в забезпечення виконання договору відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28.08.2007 року, однак в порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд не задоволив клопотання про зупинення провадження у справі, розглянув спір без з»ясування того, чи стосується договір поруки від 03.12.2010 року №601/1 зобов»язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28.08.2007 року, що призвело до ухвалення у справі незаконного рішення.

Просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, як солідарного боржника.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

В апеляційній скарзі покликається на те, що розрахунок пені за договором відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28.08.2007 року здійснено позивачем без врахування початку періоду, з якого виникло прострочення виконання зобов»язання та помилково обрано період прострочення за три роки, що передували зверненню позивача до суду. Таким чином, вважає, що позивачем безпідставно включено в суму заборгованості 11 666,69 грн. пені. Крім того, необґрунтованим вважає стягнення судом трьох відсотків річних та інфляційних втрат від загальної суми заборгованості за договором, оскільки три відсотки річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без врахування вже нарахованих процентів за користування грошовими коштами, якщо в обов»язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів. Також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги співмірність суми боргу за кредитом та відсотками по ньому з розміром штрафних санкції - пені.

Просить рішення суду в частині розміру пені змінити, в частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч.4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі не встановлення такого строку порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, або протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Встановлено, що 28.08.2007 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючої філії Буське відділення № 6383 «Ощадбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 601, згідно п.1.1 якого банк надав позичальнику кредит в сумі 200 000,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором (а.с.24-25).

Кредит надавався на поточні потреби, окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією з остаточним терміном повернення кредиту 27.08.2010 р. (п.1.2).

Договором про внесення змін до умов договору відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28 серпня 2007 року, укладеного між тими ж сторонами 01.11.2008 р., плату за користування кредитом збільшено до 21% річних (а.с. 22).

Договором про внесення змін до договору відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28 серпня 2007 року, укладеного між банком та позичальником 26 серпня 2010 року, змінено остаточну дату погашення кредиту на 27 серпня 2015 року та встановлено графік платежів, відповідно до якого, позичальник зобов'язувався щомісячно до 27 числа місяця наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані проценти ануїтетними платежами в сумі 5 410,67 грн. (а.с. 20-21).

У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору (з наступними змінами до нього) 03 грудня 2010 р. між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 601/1, згідно якого останній зобов'язувався перед ВАТ «Державний ощадний банк України» відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Тобто, договір поруки з ОСОБА_2 було укладено після укладення договорів з ОСОБА_3 про внесення змін до договору відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28 серпня 2007 року та такий погодився з усіма умовами договору відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28 серпня 2007 року та договорами про внесення змін до нього.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_3 за договором відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28 серпня 2007 року, проведеної позивачем станом на 16 квітня 2015р., позичальник з травня 2011 року почав допускати порушення сплати періодичних щомісячних платежів в повному обсязі за основним зобов'язанням, а саме в розмірі 5 410,67 грн., як це визначено п.1.2. Договору від 26 серпня 2010 року про внесення змін до договору відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28 серпня 2007 року, у зв'язку з чим за основним зобов'язанням став систематично накопичуватись борг з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом у вигляді прострочених платежів (а.с.8-12).

Станом на 16.04.2015 р. заборгованість за кредитним договором становила 193 729 грн.

20 та 22 травня 2015 року (під час розгляду справи судом), позичальником частково погашено заборгованість за договором на суму 62 735,64 грн.

З врахуванням проведених платежів станом на 22.05.2015 р. заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28.08.2007 року становить 145 855,84 грн., з яких: сума нарахованої пені по кредиту - 114 316,54 грн.; сума нарахованої пені по відсотках - 15 263,33 гривень; інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом - 14 162,30 грн.; 3% річних від прострочених платежів - 2 113,68 грн.

Задовольняючи позовні вимоги банку та стягуючи з відповідачів суму заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28.08.2007 року ,що складається з: нарахованої пені по кредиту - 114 316,54 грн.; пені по відсотках - 15 263,33 грн.; інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом - 14 162,30 грн.; 3% річних від прострочених платежів - 2 113,68 грн., районний суд вірно виходив з того, що порука ОСОБА_2 за договором поруки від 03 грудня 2010 р. № 601/1 не припинена, з письмовою вимогою про погашення боргу банк звернувся до поручителя 09 лютого 2015 року, з позовом до суду - в квітні 2015 року, та враховуючи, що щомісячні платежі позичальником сплачувалися, однак не в повному обсязі, підставно стягнув суму заборгованості за кредитним договором солідарно з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про неможливість розгляду даної справи до розгляду судом іншої справи за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Державний ощадний банк України» про визнання поруки припиненою на увагу не заслуговують, оскільки такі суперечать положенням процесуального права та не узгоджується з правовим висновком Верховного Суду Укараїни, зробленим за результатами розгляду цивільної справи № 6-1599цс15, відповідно до якого « З огляду на положення частини четвертої статті 559 ЦК України під час вирішення справи про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів, суд повинен перевірити наявність правових підстав для такого стягнення з урахуванням вимог цієї норми. При цьому звернення особи до суду з позовом про визнання поруки припиненою на підставі статті 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору».

Відповідно до положень ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи майновий стан відповідачів та те, що заборгованість за договором станом на день ухвалення рішення судом перешої інстанції складається лише з неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох відсотків річних від суми пені, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідачів в користь позивачів до 35 000 грн.

Рішення суду в частині стягнення інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом - 14 162,30 грн.; 3% річних від прострочених платежів - 2 113,68 грн. слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 22 грудня 2015 року в частині розміру пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2, ОСОБА_3 за договором відновлювальної кредитної лінії № 601 від 28.08.2007 року змінити, стягнувши з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк Україна» 35 000 грн. пені.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.