Справа № 583/2910/17
У Х В А Л А

06 грудня 2017 року Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання довіреності недійсною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.08.2016 року він уклав усний договір доручення з відповідачем та підписав довіреність на сорок девять років, яка була посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстр № 1163. На підставі п. 4 ст. 249 ЦК України дана довіреність є безвідкличною. Вважає, що представництво за довіреністю є одностороннім правочином, на нього поширюються загальні положення ст. 203 ЦК України, зокрема ч. 1 ст. 203 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 249 ЦК України довіреність може бути в будь-який час скасована довірителем, виключенням з цього є лише безвідклична довіреність. Проте видача такої довіреності можлива лише у випадках, передбачених законом і не повязана з особистим бажанням довірителя щодо видачі такої довіреності. Законом гарантовано право особи, яка видала довіреність, скасувати останню в будь-який час та з будь-яких підстав. Відмова від такого права є нікчемною. Вважає, що право на видачу безвідкличної довіреності не безумовне, а повязано з наявністю Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», статтею 10 якого передбачено право забудовника на час дії договору видавати безвідкличну довіреність управителю на право делегування третім особам функцій забудовника у разі порушення останнім умов договору з управителем. Оскільки дія вказаного спеціального закону не поширюється на спірні правовідносини, підстав для видачі безвідкличної довіреності не було. Тому просить суд визнати недійсною довіреність, видану 09.08.2016 року від імені ОСОБА_1 на імя ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим номером 1163, в частині визначення цієї довіреності безвідкличною.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви, вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу для звернення до належного суду з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що питання про підсудність справ визначається ЦПК, зокрема главою 1 розділу III - щодо справ позовного провадження. Так, якщо інше не встановлено ЦПК, позови предявляються: до фізичної особи - до суду за місцем її проживання (ним не є місцеперебування) (стаття 109 ЦПК), яке щодо фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 Цивільного кодексу України і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Позивачем у позовній заяві зазначено місцем проживання відповідача вул. Гусинська, 50, м. Охтирка, Сумської області.

Однак, згідно довідки керуючого справами виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 15.11.2017 року за № 15-13/7672 інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 за відомостями відділу з питань державної реєстрації ОСОБА_4 міської ради відсутня.

З доданих до позову документів, а саме з довіреності від 9 серпня 2016 року, яку оспорює позивач вбачається, що місцем реєстрації ОСОБА_2 вказано м. Суми вул. Герасима Кондратьєва, 160 корп.1.

В розумінні ст. 110 ЦПК України дана справа також не підсудна ОСОБА_4 міськрайсуду.

Згідно ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Відповідно до положень ст. 122 ч. 3 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п. 4 ч.3 ст.121 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачеві для подання її до належного суду, оскільки, справа не підсудна ОСОБА_4 міськрайсуду.

Зі змісту ст. 7 ч.1 п.2 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне повернути дану позовну заяву позивачу для звернення до належного суду, розяснивши при цьому, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 109, 115, 121,122, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання довіреності недійсною повернути позивачу з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованому та проживаючому за адресою: вул. Левадна (Чапаєва), 15, смт. Кириківка, Великописарівського району, Сумської області, сплачений ним судовий збір в сумі 640,00 грн. згідно квитанції № 0.0.877848040.1 від 23.10.2017 року одержувач Охтирський міськрайонний суд Сумської області 22030101, код одержувача 37981563, банк одержувача ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013, розрахунковий рахунок 0013, призначення платежу: судовий збір.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_5