Справа № 570/3152/17
Номер провадження 2/570/1405/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

13 листопада 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретарів судових засідань Птюшинської І., Дзюбишиної І.

представників сторін - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області (як орган опіки та піклування) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що на праві власності їм належить будинковолодіння АДРЕСА_1. В цьому будинку зареєстрована ОСОБА_8. Але вона не проживає у будинку вже шість років, а проживає у своєї бабусі - ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2. Бабуся є її опікуном. Ніхто не чинив перешкод ОСОБА_8 у користуванні будинком АДРЕСА_1. Дитина добровільно залишила це помешкання та перейшла проживати до своєї бабусі. Наразі будинок повністю непридатний для проживання. А наявність реєстрації ОСОБА_8 у цьому будинку чинить позивачам перешкоди як власникам майна. За наведеного вони просять суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_8 такою, що втратила право на користування будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та їх представники позов підтримали та пояснили про обставини, що описані вище. Додали, що в будинку відсутнє електропостачання і газопостачання, будинок перебуває в аварійному стані, і там фізично неможливо проживати. Покликаючись на положення ЦК України, ЖК України позивач просить суд задовольнити заявлений позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Представник Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області позов не визнала та пояснила, що за дитиною має зберігатися право на користування цим будинком, оскільки до встановлення опіки вона користувалася будинком АДРЕСА_1. Наразі дитина проживає у бабусі за іншою адресою.

Відповідачка повторно не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, на праві власності позивачам належить будинковолодіння АДРЕСА_1.

За обліками Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, в цьому будинку зареєстрована ОСОБА_8.

Як пояснила сторона позивачів, дитина не проживає у цьому будинку біля шести років.

Представник Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області (як органу опіки тат піклування) не заперечила дану обставину.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 надали суду показання про те, що дитина не проживає у будинку майже сім років, а проживає у своєї бабусі - ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2. Додали, що в будинку відсутнє електропостачання і газопостачання, будинок перебуває у занедбаному та аварійному стані, там фізично неможливо проживати. В цьому будинку вже давно ніхто не живе.

За інформацією відділу обліку та моніторингу інформації реєстрації місця проживання УДМС України у Рівненській області, ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_1.) знята з реєстраційного обліку 22.09.2006 року в село Корнин Рівненського району Рівненської області.

Таким чином, дитина не є зареєстрованою за адресою: будинок АДРЕСА_1.

Проте позивачі змушені звернутися до суду, зважаючи на довідку Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 1347/02-13/17 від 13.04.2017 року про те, що за адресою: будинок АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно частини 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

За загальним правилом, передбаченим ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів щодо житлових приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Аналіз норм ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст. ст. 12, 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 177 Сімейного кодексу України дає підстави для висновку про те, що попередній дозвіл органу опіки та піклування при відчуженні нерухомого майна, право власності або право користування яким, в разі використання його в якості житла, має дитина, надається тільки в разі, коли власниками відчужуваного майна є батьки або особи, які їх замінюють, а також, коли останні укладають угоди від імені неповнолітніх. І без дозволу органу опіки та піклування будь-які операції з майном (в тому числі і відчуження нерухомого майна), в якому проживає дитина - не можливо.

За ст. 29 ЦК України місцем проживання осіб, над якими встановлено опіку, визнається місце проживання їх опікунів. Тобто опікун повинен проживати разом зі своїм підопічним (чи навпаки). Стаття 71 ЖК України установлює правило що за особою, над якою встановлено опіку, житлове приміщення зберігається на весь час перебування цієї особи у опікуна.

Але суду не було надано жодного доказу того, що над дитиною ОСОБА_8 була встановлена опіка, і що її опікуном є ОСОБА_7 Також суду не були надані докази того, що дитина раніше користувалася будинком АДРЕСА_1.

Зважаючи, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи представника органу опіки та піклування про те, що дитина раніше користувалася будинком АДРЕСА_1; на даний дитина проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 разом з бабусею; дитині ніхто не чинив і не чинить перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1, але вона залишила це помешкання ще в 2010-2011 роках; на даний час будинок вже більше шести років перебуває в непридатному для проживання стані, то задоволення заявлених позовних вимог не буде порушувати права та законні інтереси малолітньої дитини.

Дитина не відносилася до членів сім'ї позивачів ні в минулому, ні на даний час, у розумінні положень ЖК України, ЦК України, СК України.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю як спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Оскільки позивач спільно з відповідачем не проживає, спільного побуту та господарства не веде, тому вони не мають по відношенню один до одного жодних прав та обов'язків.

Таким чином, оскільки дитина у спірному будинку не проживає більше шести років; вона з 2006 року знята з реєстраційного обліку (і не відомо за якою адресою вона була зареєстрована раніше); не надані докази наявності опіки над дитиною і того, що вона раніше користувалася спірним помешканням, а тому наявні підстави визнати дитину такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Правовий зміст права користування жилим приміщенням не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи. Частина 2 статті 2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області (як орган опіки та піклування) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задоволити повністю.

ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_1.) визнати такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу (заяву про перегляд заочного рішення) протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.