УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Сенаторова В.М.

при секретарі - Явнюк К.Р.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_3 направив до суду заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, а саме: накласти арешт на нерухоме майно відповідача - 1/12 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та заборонити будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та переєстрацію, здійснювати його відчуження, реєструвати будь-яких фізичних осіб до набрання судовим рішенням законної сили. В обгрунтування заяви ОСОБА_3 зазначив, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.09.2016 року уже накладено арешт на 1/12 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка на той момент належала відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 04.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за № 422. Вказану ухвалу суду відповідним органом до виконання прийнято не було з тих підстав, що на момент звернення її до виконання, а саме 29.09.2016 року ПН ХМНО ОСОБА_5 було зареєстровано договір дарування вищевказаної частина квартири на користь ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню частково.

Згідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд заяв про забезпечення позову»передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до цього п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено про те, що згідно пункту 1 частини 1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. На підставі цього пункту з метою забезпечення виконання судового рішення в майбутньому можна накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів.

Оскільки згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.10.2016 року, 29.09.2016 року ПН ХМНО ОСОБА_5 було зареєстровано договір дарування 1/12 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6, суд вважає за необхідне відмовити у накладенні арешту на вказану частину квартири, оскільки відповідач не є її власником.

Однак суд, вивчивши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи позовні вимоги, а також ту обставину, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволенні позову, з урахуванням принципу співмірності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно 1/12 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, проводити його реєстрацію та переєстрацію, здійснювати його відчуження, реєструвати будь-яких фізичних осіб до набрання судовим рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151-153, 197, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно 1/12 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 29.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за №10622, проводити реєстрацію та переєстрацію вказаного майна, здійснювати його відчуження, реєструвати будь-яких фізичних осіб до набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали після її виконання направити заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -