Справа № 564/1567/17
21 листопада 2017 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря Забейди А. В.
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 1994 року. Від шлюбу мають двох синів, один з яких неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня 2016 року у сторін погіршились сімейні відносини і з того часу відповідач не надає матеріальної допомоги для утримання дитини. На сьогодні дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Згоди між сторонами щодо способу та розміру участі батька в утриманні дитини немає. Зазначає, що відповідач має у власності нерухомість та земельну ділянку, яку здає в оренду за рахунок чого отримує додатковий прибуток. Крім того вказує, що відповідач має стабільно високий дохід, оскільки постійно виїжджає за кордон на заробітки.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та просила суд його задовольнити. Зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до чинного законодавства.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, з дотриманням балансу прав та обовязків сторін у справі та враховуючи інтереси дитини вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01 березня 1994 року, сторони уклали шлюб у Виконавчому комітеті Полицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, про що вчинено актовий запис №7, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №130115 від 23.06.2017 року (а.с. 5).
З дослідженого судом свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №150474 від 26.08.2003 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що його батьком зазначений ОСОБА_3, а матірю ОСОБА_2.
Судом встановлено, що домовленість між батьками неповнолітнього ОСОБА_4, щодо способу виконання відповідачем обовязку по утриманню сина відсутня.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Оскільки домовленість між сторонами про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року становить 1777 грн., а з 1 грудня 2017 року 1860 грн.
Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їх спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб та те що у власності відповідача перебувають обєкти нерухомості та земельні ділянки, одну з яких він надає в оренду та отримує від цього прибуток.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов'язки щодо дитини, за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхнього сина у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн., щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі позивач суду не надала.
На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 31 липня 2017 року.
Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи наведена з відповідача ОСОБА_5 слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задоволити частково.
Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР 269537 виданий 25 вересня 1997 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду, а саме з 31 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону.
Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР 269537 виданий 25 вересня 1997 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6