Справа № 681/351/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Горщара А.Г.

при секретарях Калінка А.А., Салюк Т.В.

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

представники відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5В, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської районної державної адміністрації та Полонської міської ради Хмельницької області, третя особа ОСОБА_7 про визнання протиправною бездіяльність органу опіки та піклування, зобов'язання прийняти заходи для усунення прав дітей,

встановив:

01 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом та просить визнати бездіяльність органу опіки та піклування Полонської міської ради і служби у справах дітей Полонської районної державної адміністрації протиправними, щодо захисту права неповнолітніх дітей на житло, що потягли за собою тяжкі наслідки та зобовязати застосувати, щодо ОСОБА_7 передбачені законодавством міри реагування про зобовязання придбати для дітей житлове приміщення.

При цьому позивач зіслався на те, що під час перебування з ОСОБА_7 у шлюбі, вони за спільною згодою, відповідно до договору купівлі продажу від 25.07.2003 року для дітей: сина ОСОБА_7 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 від першого шлюбу та спільного сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, було придбано частину нежитлового приміщення (2 - поверх) площею 394 кв.м. та підвальне приміщення площею 279,1 кв.м. у приміщенні будинку під № 113-А по вул. Л. Українки в м. Полонному та зареєстроване на ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на праві спільної часткової власності.

17.12.2003 року рішенням виконкому Полонської міської ради наведене вище нежитлове приміщення було переведене у житлове приміщення.

Рішенням Полонської міської ради від 14.07.2004 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для будівництва та обслуговування житлового будинку було передано земельну ділянку площею 0,1 га.

18.12.2006 року ОСОБА_7, діючи від імені та в інтересах дітей за згодою органу опіки і піклування Полонської міської ради від 26.09.2006 року за умовою забезпечення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в подальшому житлом, здійснила продаж належного останнім житлового приміщення.

Відповідачі, надавши дозвіл на продаж житла, що належало неповнолітнім, зобовязані були здійснювати контроль за його виконанням, але невиконання якого у звязку з їх бездіяльністю призвело до не набуття неповнолітніми права власності на житло діями ОСОБА_7.

На його, позивача, неодноразові звернення до відповідачів, щодо невиконання ОСОБА_7 рішення органу опіки та піклування про забезпечення житлом дітей позитивних результатів не дало.

В судовому засіданні позивач та його представник доводи позову підтримують в повному обсязі.

Представник Полонської міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала зіславшись на те, що в рішенням органу опіки та піклування було надано дозвіл на продаж житлової площі ОСОБА_7 за умови, що вона в подальшому забезпечить житлом своїх неповнолітніх дітей, що нею і було зроблено. Тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Представник Полонської РДА позов не визнала і пояснила, що служба у справах дітей не є органом опіки та піклування.

Посилаючись на ці обставини позивач просив задовольнити його вимоги.

Вислухавши доводи та заперечення сторін, перевіривши матеріали та дослідивши обставини справи, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає.

У справі встановлено, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом в порядку ст.ст. 15, 16 ЦК України зіслався на те, що ОСОБА_7, відчуживши належне ОСОБА_8Г та ОСОБА_9 їм на праві спільної власності житло всупереч рішення органу опіки та піклування, яке дало згоду на його відчуження, не забезпечила їх рівноцінним житловим приміщенням, чим порушила вимоги Конституції України та Закон України «Про охорону дитинства». Його неодноразові звернення до відповідача про їх усунення позитивних результатів не дали.

Проте з такими доводами позивача без підтвердження їх належними доказами не дають суду підстав для їх задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 177 СК України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобовязані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Згідно з п.п. 4 і 5 цієї ж статті, дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочину, щодо нерухомого майна дитини надається у разі гарантування у збереженні її права на житло.

З цих обставин у справі встановлено, що рішення виконкому Полонської міської ради від 18.12.2006 року, як органу опіки та піклування, було надано згоду ОСОБА_7, як матері неповнолітніх ОСОБА_8Г та ОСОБА_9 на відчуження належного їм житлового майна з умовою забезпечення їх житлом.

З цього приводу у справі доведено, що як ОСОБА_8, так і ОСОБА_9 після відчуження ОСОБА_7 належного їх житла, були забезпечені житлом, розташованого по вул. А. Герасимчука, 151 в м. Полонному в якому постійно проживають з матірю ОСОБА_7 та зареєстровані у ньому.

Для спростування даних обставин, позивач відповідно до ст. 60 ЦПК України належних та допустимих доказів не надав.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги, щодо бездіяльності органу опіки та піклування та інших посадових осіб, не зазначив в чому конкретно полягає така їх бездіяльність, що призвело до тяжких наслідків та якими саме конкретними діями і способами вони зобовязані були здійснити для їх усунення, як цього вимагають положення п.1 ч.2 ст. 16 та ч. 1 ст. 276 ЦК України.

Крім того позивач, як видно з матеріалів справи звертаючись з позовом в інтересах ОСОБА_8, який є тільки сином ОСОБА_7 і на час звернення до суду (01.03.2016 року) досяг повноліття та набув повної дієздатності. Проте повноважень позивачеві для звернення до суду з даним позовом в його інтересах не надавав.

Разом з тим, ч. 1. ст. 18 СК України передбачено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг 14 років має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересів.

З приводу цих обставин з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого являється позивач, на час звернення останнього до суду в його інтересах, досяг пятнадцятирічного віку, тому мав право за згодою батьків на безпосереднє звернення до суду за захистом порушеного свого права на житло. Однак за згодою батьків, у тому числі і позивача, він з таким позовом безпосередньо не звернувся.

Ці обставини, які узгоджуються із заперече ннями ОСОБА_7, яка є матірю неповнолітнього ОСОБА_9, в даному випадку свідчать про відсутність порушених його прав на житло.

Наведені обставини дають суду підстав дійти висновку, що заявлений ОСОБА_1 позов є не обґрунтованим та безпідставним, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, ч. 3 ст. 209, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до Полонської районної державної адміністрації та Полонської міської ради Хмельницької області, третя особа ОСОБА_7 про визнання протиправною бездіяльність органу опіки та піклування, зобов'язання прийняти заходи для усунення прав дітей, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: