Номер справи 623/812/17
Номер провадження 2/623/697/2017
РІШЕННЯ

іменем України

21 червня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Одарюк М. П.

при секретарі: Костенко В.В.

за участю судового розпорядника: ОСОБА_1

позивачки: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Капитолівка, вул. Діброва,43-А, що підтверджується свідоцтвом б/н від 12 березня 1996 року виданого на підставі рішення виконкому Капитолівської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Відповідач, ОСОБА_3, вселився в спірний будинок на праві члена сімї. В червні 2013 року між позивачкою та ОСОБА_3 шлюб розірвано та наданий час відповідач не проживає в спірному будинку. З відповідачем ОСОБА_5 позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах та зареєструвала його в приналежному їй будинку, але на теперішній час від повідач , ОСОБА_5 в зазначеному будинку не мешкає. Оскільки не може оформити субсидію, просить суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 43-А по вул. Діброва, в с. Капитолівка, Ізюмського району, Харківської області.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання не зявився надав суду письмові заперечення в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на те, що будинок був придбаний в період шлюбу, а тому належить йому на праві спільної сумісної власності, розглядати справу просить без його участі з урахування даного заперечення.

Відповідач, ОСОБА_4, в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надсилав.

Судовим розглядом встановлено, що позивачці, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок б/н від 12 березня 1996 року, зареєстроване в Ізюмському бюро технічної інвентаризації та записане в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 312, належить житловий будинок розташований в с. Капитолівка, вул. Діброва,43-А Ізюмського району Харківської області ( а.с.6).

Згідно копії довідки № 378 від 02.03.2017 року виданої виконавчим комітетом Капитолівської сільської ради Ізюмського району Харківської області за адресою: вул. Діброва,43 А в с. Діброва Ізюмського району Харківської області зареєстровані: ОСОБА_2 (позивачка по справі); ОСОБА_6, ОСОБА_3 (відповідач по справі), ОСОБА_4 ( відповідач по справі), ОСОБА_7, ОСОБА_8 ( а.с.10).

Згідно довідки Капитолівської сільської ради № 381 від 02.03.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 04.02.2016 року по теперішній час за вказаною вище адресою не проживає ( а.с.9).

Актом складеним депутатом Капитолівської сільської ради по виборчому округу ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає за вказаною адресою з квітня 2013 року ( а.с.7).

Відповідач, ОСОБА_3, в своїх заперечення підтвердив той факт, що він не проживає за місцем своєї реєстрації. Суд не бере до уваги посилання відповідача, ОСОБА_3, на те, що спірний будинок був придбаний в період шлюбу а отже є спільним сумісний майно подружжя, оскільки позивачка звернулась до суду за позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням, а не про позбавлення права власності на житлове приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 311 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимогати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» позивач у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном має право вимогати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з ним одну із таких вимог:

- про позбавлення права власності на житлове приміщення;

- про позбавлення права користування житловим приміщенням;

- про визнання особи безвісно відсутною;

- про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В звязку з тим, що відповідачами не надано до суду доказів в підтвердження того, що вони належним чином користуються спірним житлом, виконують обовязки з утримання житла, суд вважає, що вимоги є обґрунтованими.

Реєстрація місця проживання відповідачів в будинку, що належить на праві власності позивачу обмежує права позивача у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном.

При таких даних позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку № 43 а по вул. Діброва в с. Капитолівка Ізюмського району Харківської області.

Визнати ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку № 43 а по вул. Діброва в с. Капитолівка Ізюмського району Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1 судовий збір по 320,00 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М. П. Одарюк