УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

при секретарі Хомінській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2018/11464/2012 про стягнення з ПАТ АКБ « Базіс» на користь ОСОБА_2 заборгованості,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2018/11464/2012 про стягнення з ПАТ АКБ «Базіс» на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором банківського вкладу № 230/1 від 27.03.2012року на правонаступника ОСОБА_1

Сторони в судове засідання не зявились, надали до суду заяви, щодо розгляду заяви за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.09.2012року по цивільній праві № 2018/11464/2012 (н/п 2/2018/3022/2012/18) за позовом ОСОБА_2 до ПАТ АКБ «Базіс» позовні вимоги було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивач заборгованість за договором банківського вкладу № 230/1 від 27.03.2012року у загальній сумі 937023 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.11.2016року вказане заочне рішення було скасоване та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 737792 грн. 56 коп. На виконання цього рішення було видано виконавчий лист, який предявлено до виконання до Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ВП №45619024 ( зведене виконавче провадження №45931792).

23.03.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір про відступлення права грошової вимоги (цесії), за яким ОСОБА_1 отримав право вимоги та став кредитором за Договором банківського вкладу №230/1 від 27.03.2012 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «АКБ «БАЗИС».

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.513 ЦК України - правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, а відповідно ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

На підставі ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 368 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання, повязані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Згідно ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1,2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин та враховуючи, що згідно наданих документів виконавчий лист перебуває на виконанні та рішення суду не виконано звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищезазначене підтверджено правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

Таким чином, заява ОСОБА_1 обгрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.378 ЦПК України та ЗУ «Про виконавче провадження», -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 45619024 ( зведене виконавче провадження № 45931792) з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2018/11464/2012 про стягнення з ПАТ АКБ « Базіс» на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором банківського вкладу №230/1 від 27.03.2012року на правонаступника ОСОБА_1 ( 25січня ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н.), який зареєстрований за адресою : Дніпропетровська обл.. АДРЕСА_1).

На ухвалу, через суд першої інстанції, може бути подана апеляційна скарга, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.