24.07.2017 Справа № 756/2765/15-ц
Пр. №2/756/59/17
Ун. №756/2765/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарях: Субіну М.О., Приголовкіну В.Г.,

Клімковській Х.І., Бабчук А.І.,

Мушкетик І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Співдружність» до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на заставлене майно,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року Кредитна спілка «Співдружність» (далі КС «Співдружність») звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що 16.04.2013 року між КС «Співдружність» та ОСОБА_6 укладено Договір кредитної лінії №130411/с за яким позивач надав позичальнику кредитну лінію з лімітом в сумі 145 000 грн., в межах якого він може отримувати будь-які суми кредиту та зобов»язується повертати їх на умовах передбачених договором.

В забезпечення виконання зазначеного кредитного договору між КС «Співдружність» та ОСОБА_4 16.04.2013 року укладено нотаріально посвідчений Договір застави транспортного засобу, за яким у разі невиконання зобов»язання забезпеченого заставою заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі за рахунок предмета застави, а саме: автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2011; автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_2, рік випуску 2011; автомобіля марки I-VAN модель А07А1-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_3, рік випуску 2008; автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_8, державний номерний знак НОМЕР_4, рік випуску 2010.

Оскільки станом на 01.02.2015 року ОСОБА_6 не виконано зобов»язання щодо повернення суми боргу заборгованість склала 885 981 грн. 13 коп., з яких: 141 395 грн. 25 коп. - сума боргу по тілу кредиту; 651 272 грн. 34 коп. - сума боргу за процентами; 70 697 грн. 63 коп. штраф; 22 615 грн. 91 коп. - пеня.

КС «Співдружність» неодноразово звертались до позичальника із вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, 04.02.2015 року відповідачу було надіслано претензію з вимогою транспортування вказаних транспортних засобів за адресою кредитної спілки. При цьому, вимоги позичальником та майновим поручителем проігноровано.

У зв»язку із цим, КС «Співдружність» просила звернути стягнення на предмет застави шляхом передачі заставного майна у власність заставодержателя.

Представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві при цьому надали суду довідки та розрахунок на підтвердження існуючої суми заборгованості ОСОБА_6 станом на 21.07.2017 року

Представник відповідача проти позову заперечив, намагався під будь-яким приводом зірвати судове засідання та відстрочити розгляд справи.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлені судом про час та місце розгляду справи, неодноразово особисто отримували виклики до суду, в судове засідання не з»являлися, причин неявки до суду не повідомили.

За таких обставин, суд вважає можливим проводити судове зсідання та завершувати розгляд справи за відсутності останніх.

Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши докази у справі, судом встановлено наступне.

16.04.2013 року між КС «Співдружність» та ОСОБА_6 укладено Договір кредитної лінії №130411/с за яким позивач надав останньому строком на 24 фактичних місяці кредитну лінію з лімітом в сумі 145 000 грн., в межах якого він може отримувати будь-які суми кредиту та зобов»язується повертати їх на умовах передбачених договором.

Згідно з п. 3.5 Договору кредитної лінії сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування здійснюється відповідно до графіка розрахунків.

У відповідності до п. 3.1 Договору плата за користування кредитом є фіксованою і становить 58,4% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом в рамках кредитної лінії. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням щодо кожного з траншів його отримання та включаючи дату повернення кредиту.

За п. 5.4.3 Договору кредитної лінії кредитодавець має право вимагати достроково повернення кредиту та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один місяць.

Згідно Додаткового договору до Договору кредитної лінії №130411/с від 16.04.2013 року сторони домовились про зміну фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного рищику, а саме у зв»язку із порушенням Графіку розрахунків Додатка №1 до Договору кредитної лінії від 16.04.2013 року в частині непогашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів.

У відповідності до ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання по Договору позики надавши ОСОБА_6 кредит у розмірі 145 000 грн.

Згідно рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року з ОСОБА_6 на користь КС «Співдружність» було стягнуто заборгованість за умовами Договору кредитної лінії №130411/с від 16.04.2013 року станом на 20.10.2014 року у розмірі 662 075 грн. 23 коп., з яких 141 395 грн. 25 коп. по тілу кредиту, 504 221 грн. 28 коп. відсотків, 16 458 грн. 70 коп. пені.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 20.05.2015 року додатково стягнуто з ОСОБА_6 на користь КС «Співдружність» 70 697 грн. 63 коп. штрафу за Договором кредитної лінії №130411/с від 16.04.2013 року.

При цьому, рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 05.11.2015 року з ОСОБА_6 на користь КС «Співдружність» було стягнуто 250 269 грн. 59 коп. заборгованості по відсотках, 7 270 грн. 79 коп. пені за період з 21.10.2014 року до 16.04.2015 року за тим же Договором кредитної лінії №130411/с від 16.04.2013 року.

За правилами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За Фінансовою довідкою від 01.03.2017 року за вих. №73 встановлено, що на користь кредитної спілки примусово з пенсії боржника стягнуто лише 11 875 грн. 79 коп.

Загальна сума боргу станом 01.03.2017 року становить 981 012 грн. 85 коп.

На час розгляду даної справи ОСОБА_6 не виконав зобов»язання щодо повернення суми боргу, що підтверджується наданими КС «Співдружність» фінансовими довідками щодо залишку боргу по виконавчих листах, за якими заборгованість останнього не змінилася.

При цьому, позивач не збільшував розміру позовних вимог та посилався на розрахунок заборгованості ОСОБА_6 станом на 01.02.2015 року, яка склала 885 981 грн. 13 коп., з яких: 141 395 грн. 25 коп. - сума боргу по тілу кредиту; 651 272 грн. 34 коп. - сума боргу за процентами; 70 697 грн. 63 коп. штраф; 22 615 грн. 91 коп. - пеня.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_6 за Договором кредитної лінії №130411/с від 16.04.2013 року підтверджена та не спростована у судовому засіданні жодними належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до позичальника та майнового поручителя з вимогою оплатити заборгованість по договору позики. Таким чином, позивач вжив всі необхідні дії щодо належного повідомлення відповідача про необхідність оплати простроченої заборгованості та наміру звернення стягнення на предмет застави.

В забезпечення виконання зазначеного кредитного договору між КС «Співдружність» та ОСОБА_4 16.04.2013 року укладено нотаріально посвідчений Договір застави транспортного засобу, за яким у разі невиконання зобов»язання забезпеченого заставою заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі за рахунок предмета застави, а саме: автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2011; автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_2, рік випуску 2011; автомобіля марки I-VAN модель А07А1-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_3, рік випуску 2008; автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_8, державний номерний знак НОМЕР_4, рік випуску 2010.

Відповідно до п. 2.3. Договору застави, заставодержатель набуває право стягнення за рахунок предмету застави, зокрема, у випадку невиконання або неналежного виконання заставодавцем умов договору позики (при несвоєчасному поверненні позики повністю або її частини тощо).

За п. 3.3.5 Договору застави у разі невиконання боржником та заставодавцем умов Кредитного договору або цього договору звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги в повному обсязі, включаючи дострокове погашення всієї заборгованості за кредитним договором.

У відповідності до п. 3.3.6 цього договору сторони домовились, що заставодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет застави згідно із Законом України „Про заставу" та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави, як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом.

Нормами чинного законодавства заставодержателю надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі й передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання.

За умовами договору застави предмет застави оцінений сторонами в сумі 110 000 грн.

Згідно п. 1.6 Договору застави транспортного засобу, предмет застави є спільною сумісною власністю подружжя, тому цей договір укладається за письмовою згодою дружини заставодавця -ОСОБА_5, про що свідчить її заява, підпис на якій засвідчений 16.04.2013 року ОСОБА_8, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу з, чим ознайомлений Заставодержатель.

За нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_5 від 16.04.2013 року остання, діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам»яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлена нотаріусом з приписами цивільного та сімейного законодавства дала письмову згоду своєму чоловікові ОСОБА_4 на передачу в заставу майна КС «Співдружність» належних їм на праві спільної сумісної власності.

З огляду на зазначене, твердження представника ОСОБА_4 про відсутність згоди дружини майнового поручителя на передачу автомобілів у заставу спростовуються матеріалами справи.

Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст.42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження повноважень ОСОБА_7 діяти в судовому засіданні як представника від імені ОСОБА_5

За таких обставин, суд не бере до уваги твердження останнього про підробку підпису ОСОБА_5 та вимоги, від свого імені, про бажання ОСОБА_5 провести експертизу підпису.

Таким чином, з огляду на зазначене та розмір заборгованості ОСОБА_6, вимога позивача про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно шляхом передачі заставного майна у власність заставодержателя є законною та обґрунтованою.

Також, керуючись ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 1100 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 526, 599, 629 ЦК України, ст.ст. 19,20 Закону України "Про заставу", ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 10, 42, 60, 88, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Кредитної спілки «Співдружність» до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на заставлене майно - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави:

1)автомобіль марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2011;

2)автомобіль марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_2, рік випуску 2011;

3)автомобіль марки I-VAN модель А07А1-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_3, рік випуску 2008;

4)автомобіль марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_8, державний номерний знак НОМЕР_4, рік випуску 2010,

шляхом передачі автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2011; автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_2, рік випуску 2011; автомобіля марки I-VAN модель А07А1-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_3, рік випуску 2008; автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, тип: Автобус пасажирський-D, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_8, державний номерний знак НОМЕР_4, рік випуску 2010 у власність Кредитної спілки «Співдружність» в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання за договором кредитної лінії №130411/с від 16.04.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Співдружність» 1100 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук