У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шевчука О.П.

при секретарі Базік А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» про визнання загальних зборів недійними

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів членів АГК «Радосинь» від 30 жовтня 2014 року, визнати дії посадових осіб АГК «Радосинь» щодо невидачі посвідчення про членство члену кооперативу ОСОБА_1 неправомірними та зобов'язання АГК видати члену кооперативу ОСОБА_1 посвідчення про членство в кооперативі.

Представником відповідача Бойко В.П. заявлено клопотання про закриття провадження в зазначеній цивільній справі, обґрунтоване тим, що зазначений спір є корпоративним та відповідно ст. 12 Господарського процесуального кодексу України підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Представники відповідача в судовому засіданні клопотання підтримали з наведених у ньому підстав.

Позивач, представники позивача в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що даний спір не є корпоративним та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін у справі, оглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено судам, що Згідно з частиною третьою статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК) під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15 ЦПК), слід враховувати роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Наприклад, у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у спорі є фізична особа. При цьому положення пункту 4 частини першої статті 12 ГПК, враховуючи її імперативний характер, не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов'язаних з діяльністю інших суб'єктів господарювання (споживчих, садових товариств тощо), а також стосовно справ, пов'язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, який вибув.

Стаття 2 ЗУ «Про кооперацію» визначає кооператив як юридичну особу, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

При цьому стаття 113 ЦК України визначає що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Оскільки кооператив не є господарським товариством, спір між сторонами у справі виник у зв'язку з членством в кооперативі, а не у зв'язку з управлінням ним, суд приходить до висновку про те, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому підстав для закриття провадження в справі не вбачається.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. 205 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Представнику відповідача в задоволенні клопотання про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» про визнання загальних зборів недійними - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя