Справа № 200/8763/16-ц
Провадження №2/200/3017/16
У Х В А Л А

«19» травня 2017 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» про визнання недійсним договору,-

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» про визнання недійсним договору.

20 травня 2016 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не в повному обсязі відповідала вимогам ст.119 ЦПК України, та позивачу надано строк для усунення недоліків позову.

18 травня 2017 р. позивачем надано заяву до суду на виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2016 року.

Суддя, оглянувши матеріали позовної заяви, вважає, що ухвала суду про залишення позовної заяви без руху не виконана, оскільки позивачем не сплачено судовий збір за вимоги з якими вона звернулася до суду.

Крім того посилання позивача на застосування ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу для звільнення від сплати судового збору безпідставні, виходячи з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати, відстрочення, розстрочення сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3 та 5 Закону України «Про судовий збір».

У пункті 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», у редакції від 8 липня 2011р., було передбачено, що споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015р. № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015р., внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», та викладено статтю 5 в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів не передбачено.

Згідно частин 3 та 4 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подача позовної заяви є процесуальною дією, сплата судового збору за подачу позовної заяви передбачена Законом України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, положення якого не тільки передбачають необхідність сплати судового збору, а також встановлюються порядок та способи оплати судового збору, його розмір, визначають платників судового збору та об'єкти справляння судового збору, а також встановлюють звільнення від сплати судового збору.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції від 8 листопада 2011р., споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Вказані зміни були внесені у Закон України «Про захист прав споживачів» саме Законом України «Про судовий збір», норми якого змінені законом від 22 травня 2015р., зокрема, в частині визначення кола осіб, які звільненні від сплати судового збору.

За загальним правилом, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом, при цьому спеціальний закон, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», тому саме цей Закон підлягає застосуванню.

Виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» на час подання позовної заяви про захист прав споживачів не передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за подання зазначеної позовної заяви.

За таких обставин, з урахуванням того, що діючим Цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено повторне залишення позовної заяви без руху, суддя вважає за необхідне позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає її вимоги.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовну заяву визнати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 121 ЦПК України про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» про визнання недійсним договору визнати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Е.В. Женеску