Справа № 285/3628/17
провадження № 2/0285/1730/17
30.11.2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Кравець І.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 39 за адресою: вул. Рибалко, 3, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області.
Обґрунтував позов тим, що він є власником квартири за вищевказаною адресою. Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак не проживає в квартирі з червня 2014 р., не бере участі в утриманні квартирі, не сплачує комунальні послуги. Таким чином, відповідач є таким, що втратив право користування цим житлом. Оскільки в добровільному порядку відповідач не знявся з реєстраційного обліку, позивач звернулася за захистом своїх прав із позовом до суду.
В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подав.
Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили, що ОСОБА_3 з 2014 року не проживає у квартирі дресою: вул. Рибалко, б. 3, кв. 39, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області.
Зслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.10.2003 р. квартира № 39 по вул. Рибалко, б. 3 в м. Новоград-Волинський, належить на праві спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_7.
Згідно свідоцтва про смерть від 12.06.2017 року, ОСОБА_7 померла 10.06.2017 року.
Згідно довідки Новоград-Волинського ВУВКГ від 2.09.2017 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 07.07.2014 р. в квартирі № 39 за адресою: вул. Рибалко, 3, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, зареєстрований, але не проживає.
Факт тривалої відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом обстеження від 19.09.2017 р., складеною комісією ОСББ «Чайка».
Таким чином, є підстави для висновку, що відповідач зареєстрований в квартирі, однак фактично не проживає там понад 3 роки.
Будь-яких доказів стосовно поважності причин своєї відсутності у спірній квартирі відповідачем суду надано не було, як і доказів щодо існування між позивачем та відповідачем домовленостей, які б врегульовували спірне питання в інший спосіб, ніж передбачений законом, а тому суд вважає доведеним той факт, що відповідач відсутній в у місці своєї реєстрації за адресою: квартира № 39 по вул. Рибалка, б. 3, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, більше 3 років без поважних причин.
Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України - ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Разом з тим, згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним
Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. ОСОБА_7 володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Частиною 2 статті 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно норм Житлового кодексу України виселення може бути добровільним, або здійснюватись в судовому порядку.
Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сім'ї власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК України, але за наявності обставин, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу.
Оцінивши вказані факти та обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявленого позову, оскільки відповідачем не було надано суду доказів або будь-якої інформації з приводу наявності поважних причин відсутності в житлі позивача понад один рік. Натомість, позивачем було надано суду достатні та належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, що відповідач згідно умов ст. 405 ЦК України втратив право на користування спірним житлом.
Позивач звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій, тому згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави стягнується з відповідача в розмірі 640 грн.
Керуючись ст.ст. 3,10,11, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 224-233, 294 ЦПК України, суд , -
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 39 за адресою: вул. Рибалко, б. 3, м. Новоград-Волинський, Житомирської області.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 грн. на користь держави.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв