Ухвала

іменем україни

22 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною скаргою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до виданого виконавчого листа у справі № 523/2014/14-ц рішення суду набрало законної сили 08 липня 2014 року. Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання визначено до 08 липня 2015 року. Стягувач пред'явив виконавчий лист для виконання 30 листопада 2015 року, тобто після спливу строку, встановленого законом, а матеріали не містять рішення суду про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання. Таким чином, державний виконавець зобов'язаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження. Крім того, виконавчий лист не було повернуто до суду та порушено порядок виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив визнати постанову про відкриття виконавчого провадження № 110/2 від 30 листопада 2015 року неправомірною та скасувати її.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 жовтня 2016 року, в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані ухвали та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що Суворовським районним судом м. Одеси 08 липня 2014 року видано виконавчий лист у справі про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 88 820 грн. відповідно до рішення суду по справі № 523/2014/12-ц від 25 червня 2014 року.

17 липня 2014 року заступник начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Войтенко В.В. відкрив виконавче провадження на підставі заяви представника стягувача.

18 грудня 2015 року виконавчий лист повернуто в орган, що його видав у зв'язку з оскарженням вищезазначеного рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 червня 2014 року залишено без змін.

Відповідно до заяви про примусове провадження постановою від 30 листопада 2015 року Суворовським відділом виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження за вищезазначеним виконавчим листом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року якщо інше не передбачено законом.

За змістом ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення виконавчого документу до виконання перервався пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час що минув до переривання строку не зараховується.

Судом також встановлено, що 18 листопада 2015 року виконавчий лист повернуто на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що у період примусового виконання, а саме: з моменту пред'явлення виконавчого листа - 17 липня 2014 року до моменту повернення його стягувачу - 18 листопада 2015 року строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, який був встановлений до 08 липня 2015 року, перервався. Повторне пред'явлення виконавчого листа до виконання 30 листопада 2015 року знаходиться в межах нових строків для пред'явлення відповідно норм до Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, 12 серпня 2016 року на депозитний рахунок виконавчої служби надійшли кошти, з яких повністю погашено вказаний вище борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій (а. с. 107).

Судом першої інстанції, повно і всебічно з'ясовано обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, надані сторонами докази, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала місцевого суду містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд перевірив законність і обґрунтованість встановлених місцевим судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини.

Отже, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Крім того, апеляційний суд перевірив законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказану ухвалу без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

О.С.Ткачук