Справа № 462/4075/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та органу опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та органу опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/9 частини квартири №67 в будинку №29 на вул. С.Петлюри у м.Львові в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_6, який помер 05.07.2014 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 05.07.2014 року ОСОБА_6 помер та після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на 1/3 частину спірної квартири. При цьому відмітила, що за життя чоловік не склав заповіту, а тому спадкоємцями за законом після смерті її чоловіка є позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3 та малолітній син померлого - ОСОБА_2 Проте відповідач ОСОБА_3 відмовляється від надання правовстановлюючих документів на квартиру, що позбавило її сина можливості прийняти у спадщину 2/9 частини квартири та оформити їх нотаріально, оскільки вона відмовилася від належної їй 1/9 частини квартири на користь свого сина. Відтак, просить позовні вимоги задовольнити.

Не погодившись із позовними вимогами, ОСОБА_4 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в якому просить визнати, що договір купівлі-продажу 1/3 частини квартири №67 в будинку №29 на вул. С.Петлюри у м. Львові між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 таким, що відбувся. Поданий зустрічний позов мотивує тим, що вони з братом, в присутності свідків, домовились про продаж 1/3 частини спірної квартири, однак договір оформити нотаріально не змогли, оскільки брат раптово помер.

У судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_7, який діє на підставі договору №21-12-2016 від 21.12.2016 року /а.с.182/ позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, проти позову ОСОБА_4 заперечили, зазначивши, що такий є безпідставним.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_8, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 12.08.2015року / а.с.13/ проти задоволення первісного позову заперечили, а зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 05.04.2016 року /а.с.105-106/ проти задоволення первісного позову заперечила, щодо поданого зустрічного позову, якій підтримала, додатково пояснила, що 1/3 частина спірної квартири фактично належала її довірителю, оскільки брати ОСОБА_6 та ОСОБА_4 погодили, що цю частину квартири брат ОСОБА_6 продає, а ОСОБА_4 зобовязався разом із братом провести будівельно-ремонтні роботи в будинку №20 на вул.У.Кравченко у м.Львові, та сплатити 3000 доларів США, однак нотаріально договору не посвідчили, так як брат помер.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, при цьому суду представила заяву, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності /а.с.103/.

Представники третьої особи органу опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які кожен окремо діють на підставі довіреностей /а.с.194, 200/ первісний позов підтримали, щодо задоволення зустрічного позову заперечили з покликанням на безпідставність такого.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін та третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши копію спадкової справи №2/2014 /а.с.46-75/, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що квартира № 67 на вул. С.Петлюри, 29 у м. Львові належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру № 18769-З від 03.10.2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3656061 від 24.05.2004 року /а.с.7/. Згідно довідки №458 від 10.02.2015 року, виданої ОКП «БТІ та ЕО» квартира №67 на вул. С.Петлюри, 29 у м. Львові складається з трьох житлових кімнат та кухні, загальною площею 51,1 кв.м та житловою площею 34,2 кв.м. /а.с.4/.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №361899 ОСОБА_6 помер 05.07.2014 року /а.с.6/.

Як вбачається з копії довідок з місця проживання про склад сім'ї і реєстрацію, виданих ЛКП «Скнилівок» №1814 від 01.10.2014 року та №1524 від 23.07.2014 року в квартирі №67 на вул. С.Петлюри, 29 у м. Львові зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 /а.с.5/.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №137426 від 15.06.2002 року, виданого Відділом РАЦС Залізничного РУЮ м.Львова, 15.06.2002 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_6 /Бочаровою/ О.І. /а.с.4/.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження, сином померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /свідоцтво серії І-СГ №276507, а.с.4/.

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_1 від 22.08.2014 року, засвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_13, ОСОБА_1 засвідчила, що відмовляється від спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_6 на користь малолітнього сина ОСОБА_2, який окрім неї та матері померлого ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги /а.с.61/.

Згідно заяви ОСОБА_3 від 16.12.2014 року вона, як матір померлого, що стверджується свідоцтвом про народження серії IV-СГ №285506 /а.с.69/, та спадкоємець першої черги приймає спадщину після смерті свого сина ОСОБА_6 /а.с.66/.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 заведено спадкову справу № 2/2014 /а.с.47-75/.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 №10/02-14 від 24.02.2015 року, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/9 частки квартири №67 на вул. С.Петлюри, 29 у м.Львові неможливо, оскільки немає жодного правовстановлюючого документа, що міг би підтвердити право власності та належність майна спадкодавцеві /а.с.75/.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Згідно ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки.

У відповідності до п.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, з огляду на викладене, судом достовірно встановлено, що спадкодавцеві ОСОБА_6 належала на праві власності 1/3 частина квартири №67 на вул. С.Петлюри, 29 у м. Львові /а.с.7/.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що ОСОБА_2 як син померлого ОСОБА_6 та як спадкоємець за законом після його смерті, та беручи до увагу, що ОСОБА_1, відмовилася від своєї частки квартири на користь сина, має право на спадкове майно, в тому числі на належні спадкодавцю 2/9 частини квартири №67 на вул.С.Петлюри, 29 у м.Львові, а тому суд приходить до переконання, що за ОСОБА_2 слід визнати право власності на 2/9 частини квартири №67 на вул.С.Петлюри, 29 у м.Львові.

Разом з тим, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на наступне.

Як вбачається із поданого ОСОБА_4 зустрічного позову, він покликається на те, що після одруження брата ОСОБА_6 вони домовилися про купівлю-продаж його частки, за яку зобовязався разом з ОСОБА_3 провести будівельно-ремонтні роботи в будинку №20 на вул. У.Кравченко у м. Львові та сплатити 3000 доларів США. Свої зобовязання за договором він виконав, однак нотаріально оформити даний договір вони з братом не мали можливості, так як ОСОБА_6 раптово помер.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15-І.Г. та ОСОБА_16, кожен з яких в суді засвідчили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 домовились приблизно у 2002році про укладення договору купівлі-продажу частки спірної квартири, і гроші в сумі 3000 доларів США за частку квартири ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 у серпні 2014року, проте їх покази суд до уваги не бере виходячи із нижче наведеного.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Частиною першою ст.182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, на норму закону на яку посилається позивач за зустрічним позовом, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Пленум Верховного Суду України в п.13 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009року № 9 розяснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України повязується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

В силу ст. 657 ЦК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу 1/3 частини квартири №67 в будинку №29 на вул. С. Петлюри у м. Львові між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мав підлягати і нотаріальному посвідченню, і держаній реєстрації, а тому не може бути визнаний судом дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України, а тому відповідно відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим суд вважає за необхідне стягнути пропорційно з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.1/. При цьому, оскільки суд прийшов до переконання, що зустрічний позов не підлягає задоволенню, тому судовий збір, не підлягає стягненню.

Керуючись ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/9 частини квартири №67 в будинку №29 на вул. Симона Петлюри у м. Львові в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_6, який помер 05.07.2014 року.

Стягнути із ОСОБА_3 /ідентифікаційний номер / та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 /ідентифікаційний номер / по 121,80 грн. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський