Справа №442/2505/17
Провадження №2/442/1277/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,2942 га, яка розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери: №1 :06:000:0149, №2 :05:000:1087, №3 :07:000:0368 як за спадкоємцем за заповітом від 25.01.2007 року, зареєстрованого у реєстрі №07 після смерті ОСОБА_2, який помер 21.12.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її батько ОСОБА_2 помер 21.12.2009 року. За життя він склав заповіт, яким заповів все належне йому майно їй. Після його смерті вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. До складу спадкового майна входять, зокрема, із земельної ділянки площею 1,2942 га, яка розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, яку ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_3, яка померла 29.03.2006 року. Однак, ОСОБА_2 не зареєстрував у територіальному органі Держкомзему перехід права власності на вищевказану земельну ділянку. На підставі цього, нотаріус винесла постанову про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Відтак, для захисту своїх спадкових прав змушена звертатись до суду.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Відтак, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Статтею 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч. 1 ст.15 та ст.392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Встановлено, що ОСОБА_2 помер 21 грудня 2009 року.

Позивач є спадкоємицею ОСОБА_2 за заповітом, що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

За життя, ОСОБА_2 успадкував земельну ділянку 1,2942 га, яка розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, ОСОБА_2 не зареєстрував у територіальному органі Держкомзему перехід права власності на вищевказану земельну ділянку.

11.01.2011 року нотаріусом винесено постанову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на вищевказану земельну ділянку.

Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 197, 209, 212, 214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,2942 га, яка розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери: №1 :06:000:0149, №2 :05:000:1087, №3 :07:000:0368 як за спадкоємцем за заповітом від 25.01.2007 року, зареєстрованого у реєстрі №07 після смерті ОСОБА_2, який помер 21.12.2009 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Крамар