АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4225/17 Справа № 206/4865/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 неправомірними, визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

26 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що в провадженні Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (державний виконавець Терещенко Ю.М.) знаходилося виконавче провадження №49180458 про стягнення на її користь з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди за виконавчим листом, виданим Самарським районним судом м. Дніпропетровська по справі №206/2678/15-к. 16 серпня 2016 року їй стало відомо про те, що державним виконавцем Терещенком Ю.М. 22.07.2016 року було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження. Ця постанова є незаконною, оскільки в постанові не вказано, з яких правових підстав та в зв'язку з чим прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження, куди направляється виконавчий документ чи він залишається в матеріалах виконавчого провадження. Крім того, виконавче провадження закінчено передчасно, оскільки державним виконавцем не перевірений майновий стан боржника в повному обсязі. Тому, скаржник просила визнати неправомірними дії державного виконавця Терещенка Юрія Миколайовича щодо прийняття постанови від 22.07.2016 року про закінчення виконавчого провадження №49180458; визнати незаконною постанову державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3 від 22.07.2016 року про закінчення виконавчого провадження №49180458 та скасувати її (а.с.1-2).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2017 року скаргу ОСОБА_2 задоволено, визнано дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо прийняття постанови від 22.07.2016 року про закінчення виконавчого провадження №49180458, неправомірними; визнано незаконною постанову державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 22.07.2016 року про закінчення виконавчого провадження №49180458 та скасовано її (а.с.109-110).

В апеляційній скарзі Самарський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, який є правонаступником Самарського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області,посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 у повному обсязі (а.с.113-116).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і змісту скарги, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що постановою державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ від 02.11.2015 року було відкрито виконавче провадження №49180458 з виконання виконавчого листа №206/2678/15-к, виданого 16.06.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4, зокрема, на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000,00 грн.

22 липня 2016 року постановою державного виконавця Самарського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 виконавче провадження №49180458 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа було закінчено на підставі п.10 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" (а.с. 82).

Встановлено, що боржник ОСОБА_4 за вироком суду відбуває покарання в Крюківській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№29).

Підставою для закриття виконавчого провадження №49180458 стало виявлення отримання доходу за місцем роботи боржника на підприємствах Крюківської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№29) за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Божківське, вул. Миру,4 та відсутність зареєстрованого за боржником рухомого чи нерухомого майна або доходів за місцем вчинення виконавчих дій.

Встановлено, що з 30.08.2004 року за ОСОБА_4 зареєстрований транспортний засіб мотоцикл JAWA 350, 1968 р.в., д.з. 7575ААА, що підтверджується листом територіального сервісного центру №1241 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України №31/4-1241-382 від 22.03.2017 року (а.с. 104).

Згідно відомостей адресно-довідкового бюро від 03.04.2017 року, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 є вул. Іларіонівська,14/32. в м. Дніпро (а.с. 103).

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час спірних правовідносин, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

За змістом п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час спірних правовідносин, виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Не є місцем проживання фізичної особи місце, в якому вона знаходиться під вартою у вигляді запобіжного заходу, місце, в якому особа відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», який був чинним у вказаний період, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Зі змісту ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», який був чинним у вказаний період, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.07.2016 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», який був чинним у вказаний період, державний виконавець не зазначив до якого відділу державної виконавчої служби підлягає направленню за належністю виконавчий лист №206/2678/15-к.

Суду не представлено доказів того, що в процесі виконавчого провадження державним виконавцем не було отримано згоду стягувача щодо надсилання виконавчого листа за місцем роботи боржника.

Колегія погоджується з висновками місцевого суду про те, що державний виконавець не вжив всіх передбачених законом заходів для своєчасного зясування повної інформації про наявність зареєстрованого за боржником майна, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що на час винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.07.2016 року за боржником був зареєстрований транспортний засіб мотоцикл JAWA 350, 1968 р.в., д.н. 7575ААА. Наявність вказаного рухомого майна держвиконавцем безпідставно встановлено не було.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях державного виконавця порушення законодавства, чинного на час спірних правовідносин, та законних інтересів заявника, тому правомірно задовольнив скаргу ОСОБА_2

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відхилити.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді