Справа №591/3371/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1762/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2017 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4, боржник - ОСОБА_5, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк»,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із скаргою, ОСОБА_3 просила суд: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 (далі відділ ДВС) щодо накладення арешту та вилучення належного їй легкового автомобіля FIAT GRANDE PUNTO, державний номерний знак НОМЕР_1; зобов'язати старшого державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_4 повернути їй вказаний автомобіль та подати відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо вилучення відомостей про арешт даного автомобіля.

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2016 року вона є власником автомобіля FIAT GRANDE PUNTO, державний номерний знак НОМЕР_1. 25.05.2017 року старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_4 накладено арешт та вилучено вказаний легковий автомобіль. Вказані дії державного виконавця вважає незаконними, оскільки їй не повідомляли про відкриття виконавчого провадження, про проведення опису та арешту автомобіля, а також про його вилучення. Крім того вона є добросовісним набувачем автомобіля та не є боржником у даному виконавчому провадженні.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11.10.2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення скарги у повному обсязі.

Доводи скарги мотивує тим, що дії державного виконавця з арешту та вилучення спірного автомобіля є неправомірними, оскільки на момент вчинення виконавчих дій автомобіль перебував у її власності та набутий добросовісно, а ухвала про забезпечення позову винесена відносно боржника ОСОБА_5, який на момент вчинення виконавчих дій уже не мав у власності даного автомобіля. Вказує, що на момент купівлі-продажу автомобіля вона не знала про наявність арештів чи обмежень.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, але про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник Головного територіального управління юстиції у Харківській області направив суду заперечення на апеляційну скаргу, де просив судове рішення залишити без змін і розглянути скаргу за його відсутність.

Від представника ПАТ «Ідея банк» також надійшли заперечення на скаргу, в яких просив відхилити апеляційну скаргу, залишивши оскаржену ухвалу без змін.

ОСОБА_5 у своїх запереченнях пояснив, що він не є належним відповідачем по справі і просив розглянути скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець відділу ДВС, виконуючи ухвалу суду про забезпечення позову та передаючи арештоване майно на зберігання представнику стягувача, діяв у відповідності до вимог законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06.12.2016 року було накладено арешт на предмет застави транспортний засіб FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) ZFA0760, новий реєстраційний №ВМ1699ВС, що належить ОСОБА_5 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, і знаходиться у нього або у інших осіб. Вилучено вказаний транспортний засіб та передано його заставодержателю ПАТ «Ідея Банк» на відповідальне зберігання (т. 1 а.с. 150-151).

25.05.2017 року старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження №54023677 з приводу виконання вищевказаної ухвали суду від 06.12.2016 року про забезпечення позову та накладено арешт на транспортний засіб FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) ZFA0760, новий реєстраційний №ВМ1699ВС, що належить боржнику ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 154-157).

Власником вказаного транспортного засобу з 27.12.2016 року являється ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 23, 169-171).

25.05.2017 року старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_4 проведено опис, арешт та вилучення транспортного засобу FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) ZFA0760, новий реєстраційний №ВМ1699ВС, а також передано його стягувачу ПАТ «Ідея Банк» на зберігання (т. 1 а.с.163-168).

За апеляційною скаргою ОСОБА_5 ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 06.12.2016 року про забезпечення позову перевірялась апеляційним судом і залишена без змін.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30.06.17р. задоволено клопотання ПАТ «Ідея Банк» і замінено первісного відповідача ОСОБА_5 на ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02.08.2017р. була задоволена апеляційна скарга ОСОБА_3 щодо відмови у прийнятті її скарги на дії старшого держвиконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харківа Головного територіального управління юстиції У Харківській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання судових рішень сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються, якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 60 цього Закону під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі.

Враховуючи викладене, дії державного виконавця з приводу проведення опису, арешту, вилучення та передання спірного транспортного засобу стягувачу були вчинені у відповідності до приведених вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується вимог скарги про зобовязання державного виконавця повернути спірний автомобіль ОСОБА_3 та про внесення відомостей до державного реєстру щодо вилучення даних про арешт автомобіля, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 4 ст. 59 цього Закону визначений вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Таким чином, вимоги скарги з приводу зняття арешту зі спірного автомобіля та його повернення, з підстав наведених у скарзі, є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги з приводу добросовісності набуття ОСОБА_3 права власності на спірний автомобіль не заслуговують на увагу, оскільки вказаний автомобіль перебуває у заставі ПАТ «Ідея Банк» і боржник ОСОБА_5, в силу ст. 586 ЦК України, не мав права відчужувати предмет застави третім особам без згоди заставодержателя.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_3

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, ґрунтується на законі. В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під сумнів законність ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: