Єдиний унікальний номер 341/1563/16-ц
Номер провадження 2/341/73/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді -Юсип І.М.

секретаря -Король І.Л.

з участю позивача -ОСОБА_1

представника позивача -ОСОБА_2,

представника відповідача -ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_1 до Комарівської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

31 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комарівської сільської ради і просить постановити рішення, яким визнати недійсним та скасувати рішення четвертої сесії сьомого скликання Комарівської сільської ради від 20.04.2016 року № 15-4/2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» вирішено не погодити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2038 га. в с. Комарів, вул. Ворони, 304, - зобовязати Комарівську сільську раду на найближчій сесії прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2038 га. в с. Комарів, вул. Ворони, 304. Стягнути з Комарівської сільської ради в її користь судові витрати по справі.

Позовні вимоги мотивує тим,що дана земельна ділянка, на яку розроблений проект землеустрою щодо відведення знаходиться в межах населеного пункту на території Комарівської сільської ради. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обовязковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади,що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Їй погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд орієнтованою площею 0,2038 га. по вул. Ворони,304 в с. Комарів. Рішенням сільської ради від 20.04.2016 р. їй безпідставно відмовлено у затвердженні даного проекту. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та її представник посилаються на ті обставини, що Рішенням четвертої сесії сьомого скликання Комарівської сільської ради від 20.04.2016 року № 15-4/2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» було вирішено не погодити їй проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2038 га по вул. Ворони, 304 в с. Комарів Галицького району, у звязку з поступленням від громадян села скарг на постійне утворення застійних вод на землях загального користування, в тому числі на території дитячого садка та було зобовязано виконувати обовязки землекористувача земельної ділянки відповідно до ст. 96 ЗК України. Вважає, що вищевказане рішення органу місцевого самоврядування обмежує її право гарантоване чинним законодавством про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Рішенням Комарівської сільської ради від 20.08.2013 року за № 1-16/2013 було надано їй дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтованою площею 0,2038 га в с. Комарів, по вул. Ворони, 304, Галицького району. Дана земельна ділянка, на яку розроблений проект землеустрою щодо відведення знаходиться в межах населеного пункту на території сільської ради. В оскаржуваному рішенні сільської ради підстави для відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не опираються на невідповідність проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив позовні вимоги ОСОБА_1 і суду пояснив,що Рішення Комарівської сільської ради від 20.04.2016 року № 15-4/2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» прийняте в межах повноважень та у спосіб, встановлені Конституцією та законодавством України відповідно до Закону України «Про землеустрій», Законом України «Про державний земельний кадастр», та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». На рішення ІІ-І сесії ХХІ сільської ради від 29 грудня 1993 року «Про розгляд заяв громадян с. Комарів на приватизацію присадибних ділянок та площ для особистого підсобного господарства» та список громадян с. Комарів на передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування громадянам було передано у приватну власність земельні ділянки для житлового будівництва та обслуговування будинку в розмірі 0, 25 га., для ведення особистого підсобного господарства до 0, 60 га. Серед громадян с. Комарів, яким передано земельні ділянки у приватну власність на постійне користування, значиться ОСОБА_4, якій було передано земельну ділянку загальною площею 0,60 га. в тому числі 0,115 га. для житлового будівництва та обслуговування, та 0,485 га. для ведення особистого підсобного господарства. З 1993 року по 2007 рік даними земельними ділянками користувалася саме ОСОБА_5, а починаючи з 2007 року вищевказаними земельними ділянками почала користуватись ОСОБА_1 Розроблений проект землеустрою за замовленням позивача стосується земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 2038 га. по вул. Ворони, 304 а, в с. Комарів Галицького району. В цьому випадку має місце зміна цільового призначення земельної ділянки, поділ та обєднання земельних ділянок.

Положення розробленого проекту позивачем не відповідають вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Даний проект не відповідає вимогам ст. 56 Закону України «Про землеустрій», на яку міститься посилання в оскаржуваному рішенні сільської ради, тому рішення про відмову у погодженні позивачу проекту землеустрою є правомірним та не підлягає визнанню недійсним і скасуванню. Вищевказаний розроблений проект землеустрою на замовлення ОСОБА_1 містить ряд суттєвих неточностей та недоліків, а саме, в акті прийому передачі межових знаків на зберігання відсутнє погодження сільської ради стосовно земель сільської ради;- в акті перенесення в натурі (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної сторони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель та їх наявності відсутній підпис тодішнього голови сільської ради; також у висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відділу містобудування та архітектури управління будівництва, інфраструктури, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Галицької районної державної адміністрації, який є дійсним протягом двох років, відсутні дата його дачі та номер. Рішення сільської ради від 20.04.2016 року № 15-4/2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» було прийнято у звязку з поступленням скарг від громадян села на постійне утворення застійних вод на землях загального користування, в тому числі на території дитячого садка, які межують із земельною ділянкою, стосовно якої складався проект землеустрою за замовленням позивача щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Також, позивач неналежно виконувала свої обовязки землекористувача, чим порушила правила добросусідства та права землекористувачів суміжних земельних ділянок. Вирішення питань про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність позивачу для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2038 га по вул. Ворони, 304, в с. Комарів Галицького району належить до виключної компетенції сільської ради. Просив в позові ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, докази, надані сторонами на обґрунтування своїм вимог та позицій, з'ясувавши таким чином всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про відмову впозовних вимогах ОСОБА_1, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що рішенням шістнадцятої сесії сільської ради шостого скликання від 20 серпня 2013 року за № 1-16/2013 Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки було надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтованою площею 0,2038 га в с. Комарів, по вул. Ворони, 304, Галицького району (а.с.12).

На виконання вказаного рішення ОСОБА_1 звернулася до приватного підприємства " ЛЕНД" яким і було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ( а.с.8-10).

Згідно з висновком відділу містобудування та архітектури управління будівництва, інфраструктури, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Галицької районної державної адміністрації ОСОБА_1 було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на земельній ділянці площею 0,2038 га. по вул. Ворони, 304 в с. Комарів Галицького району( а.с.21).

Відповідно до зазначеного витягу з рішення четвертої сесії сільської ради сьомого скликання від 20 квітня 2016 року за № 15-4/2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» вирішено не погодити позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2038 га. по вул. Ворони, 304 в с. Комарів, в звязку з поступленням скарг від громадян села на постійне утворення застійних вод на землях загального користування, в тому числі на території дитячого садка та зобовязано позивача виконувати обовязки землекористувача земельної ділянки відповідно до ст. 96 ЗК України. ( а.с.22).

Як встановлено також в судовому засіданні, розроблений проект землеустрою на замовлення ОСОБА_1 містить ряд суттєвих неточностей та недоліків, а саме, в акті прийому передачі межових знаків на зберігання відсутнє погодження сільської ради стосовно земель сільської ради;- в акті перенесення в натурі (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної сторони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель та їх наявності відсутній підпис тодішнього голови сільської ради; також у висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відділу містобудування та архітектури управління будівництва, інфраструктури, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Галицької районної державної адміністрації, який є дійсним протягом двох років, відсутні дата його дачі та номер.( а.с.16).

Рішенням 11-ї сесії ХХІ скликання Комарівської сільської ради від 29.12.1993 р. громадянам с. Комарів передано у приватну власність земельні ділянки для житлового будівництва та обслуговування будинку врозмірі до 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства до 0,60 га. У списку громадян села Комарів рахується і ОСОБА_5,якій передано земельну ділянку загальною площею-0,60 га вт.ч. 0,115 га. для житлового будівництва та обслуговування. 0,485 га.-для ведення особистого підсобного господарства.

Довідкою Комарівської сільської ради № 740 від 23.09.2013 р. стверджується,що з 1993 р. по 2007 рік даними земельними ділянками користувалася ОСОБА_5,а з 2007 р. користується позивач ОСОБА_1

З проекту землеустрою,який розроблений позивачем,видно,що він стосується земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд площею 0.2038 га що по вул. Ворони,304 в с. Комарів. Такий факт має місце зміну цільового призначення земельної ділянки а також поділ та об'єднання земельних ділянок. Даний проект землеустрою який виготовлений ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 56 Закону України « Про землеустрій».

Підставами не погодження позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки окрім скарг від громадян села на утворення застійних вод на землях загального користування, в тому числі і на території дитячого садка стали і інші підстави.

Як вбачається з акту прийому передачі межових знаків на зберігання, межі земельної ділянки, яка знаходиться в с. Комарів по вул. Вороги, 304, площею 0.2038 га. належна позивачу для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка у кількості 18 шт. (а.с.15).

Як видно з Акту прийому-передачі межових знаків на зберігання відсутнє погодження Комірівської сільської ради стосовно земель сільської ради,тобто(землі запасу(невжитки),комунальний двір.

В акті перенесення в натурі ( на місцевість) меж охоронних зон,зон санітарної охорони,санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності відсутній підпис на той час голови сільської ради ОСОБА_6

У висновку про погодження проекту відсутні дата його дачі та номер.

За змістом ст. 60 Земельного кодексу України,землекористувачі зобовязані: додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля,не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів,дотримуватись правил добросусідства та обмежень, повязаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних меж,зберігати геодезичні знаки,протиерозійні споруди,мережі зрошувальних і осушувальних систем.

З вищезазначеного слідує,що позивач ОСОБА_1 неналежно виконувала свої обовязки землекористувача.

Окрім того розроблений проект землеустрою містить ряд суттєвих неточностей та недоліків.

Земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним кодексом та Цивільним кодексом України.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У частині 1 статті 125 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 цього Кодексу (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Однак у редакції, чинній на момент оформлення права власності на земельні ділянки вказувалося, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 22.05.2015року №6-33цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Відповідно до розяснень викладених в п. 7 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI"Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене, суд вважає що в позовних вимогах ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,96,116,118 Земельного кодексу України , Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004року (із подальшими змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» , керуючись ст.ст. 10, 11, 16,57-64, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Комарівської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення Комарівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області від 20.04.2016 р. № 15-4/2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», зобовязання прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання їй у власність, стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_7