Справа № 587/631/17
УХВАЛА

27 листопада 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням

судді - Дашутіна І.В.,

при секретарі - Макошенець С.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Суми справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії старшого державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування повідомлень про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання,

ВСТАНОВИВ :

ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до суду зі скаргою, яку мотивує тим, що ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Сумського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області з заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Сумським районним судом Сумської області по цивільній справі № 587/2304/15-ц за позовом АТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та відшкодування витрат по сплаті судового збору. 01 грудня 2016 року заявник отримав повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання з підстав, зазначених у п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не надав підтвердження авансового внеску.

Не погоджуючись з такими діями державного виконавця, заявник посилається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються державні органи. Законодавством не визначено поняття «державні органи» - Конституція та закони України визначають поняття «органи державної влади» та «органи місцевого самоврядування». Разом з тим, АТ «РОДОВІД БАНК» в розмірі 99,99 відсотків належить Державі Україна в особі Міністерства фінансів України, який є центральним органом виконавчої влади і, здійснюючи право власника, формує його органи управління в повному складі із представників Держави, тобто державні органи.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 22 ГК України субєктами господарювання державного сектора економіки є субєкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує пятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих субєктів. Відповідно заявник є субєктом господарювання державного сектора економіки.

На підстав ч. 1 ст. 36 та ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набув всіх повноважень органів управління банку з дня

татку тимчасової адміністрації і до її припинення, а його уповноваженій особи делеговані овноваження вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів правління банку. Таким чином, на думку заявника, при примусовому виконанні рішення на підставі аконавчого документа за заявою стягувана уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів ізичних осіб, згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач звільнений ід сплати авансового внеску, як державний орган.

Посилаючись на вказане, просить визнати незаконними дії державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_1 при винесенні повідомлень про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23 лютого 2017 року по виконанню виконавчих листів по справі №587/2304/15-ц та скасувати ці повідомлення.

В судове засідання представник скаржника не зявився, хоч про розгляд справи повідомлявся.

Представник Сумського ВДВС ГТУЮ у Сумській області в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просив відмовити в задоволенні скарги та розглянути справу без його участі.

Боржники ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, хоч про розгляд справи повідомлялись.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені аконом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність иконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ (статті 383, 384 ЦПК України).

Судом встановлено, що 30 вересня 2016 року Сумським районним судом Сумської області виданий виконавчий лист у справі № 587/2304/15-ц про стягнення на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с. 7-14).

Представник стягувана ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Сумського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області з заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаними виконавчими документами.

Державний виконавець Сумського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_1 повідомленням від 23 лютого 2017 року повернула без прийняття до виконання вказані виконавчі документи на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 15-22).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає іримусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

За ч. 2 вказаної статті закону до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію іро сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

Від сплати авансового внеску, крім визначених у абзаці 2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче іровадження» стягувачів, також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди І та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Орган держави (державний орган) це організаційно і структурно уособлена частина державного механізму, яка наділена в установленому Конституцією України порядку державно-владними повноваженнями, правовими і матеріально-фінансовими ресурсами для реалізації завдань і функцій державної влади.

Конституція України регламентує такі основні складові організації і діяльності органів державної влади: а) закріплює загальне призначення цих органів як засобу, інструменту реалізації народовладдя, народного суверенітету (ст. 5); б) встановлює основні принципи їх організації і діяльності (поділ влади, участь громадян в управлінні державою, законність діяльності тощо) (статті 5, 6, 19); в) розмежовує повноваження загальнодержавних і місцевих органів (статті 116, 119 Конституції); г) встановлює структуру державних органів і правовий статус найважливіших з них: Верховна Рада, Президент, Кабінет Міністрів, Конституційний Суд (розділи 4, 5, 6, 12).

Система державних органів утворює державний апарат. Основоположною ознакою належності державного органу до державного апарату є наявність у органу держави державно-владних повноважень. Головні з них закріплені в Конституції України.

Державно-владні повноваження характеризуються тим, що:

а) порядок формування і діяльність органу, його структура і компетенція закріплюються нормами права, насамперед конституційного;

б) орган держави наділяється правом видання юридичних актів, які є обов'язковими для виконання суб'єктами права (закони України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів тощо);

в) встановлені цими нормативно-правовими актами приписи забезпечуються засобами переконання, виховання, а за необхідності можливості застосування примусової сили держави;

г) державний орган при реалізації своїх функцій і повноважень спирається на матеріально-фінансове забезпечення своїх приписів (наприклад, фонди держави, кошти державного бюджету України тощо). Примусовий характер владних повноважень державного органу, його монополія на застосування насильства принципово відрізняє його від інших політичних і суспільних інститутів.

З огляду на вказане, заявник ПАТ «РОДОВІД БАНК» не має зазначених вище характеристик державного органу, оскільки не наділений державно-владними повноваженнями та його діяльність не спрямована на виконання функцій держави.

Належність державі 99,99 відсотків ПАТ «РОДОВІД БАНК» не наділяє заявника державно-владними функціями, а тому доводи скарги заявника є необґрунтованими.

Таким чином, судом встановлено, що повертаючи виконавчий лист заявнику, державний виконавець діяв в рамках вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ПАТ «РОДОВІД БАНК» не є державним органом, а тому пільги щодо звільнення від сплати авансового внеску до нього не застосовуються.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги про визнання незаконними дій державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_1 при винесенні повідомлення про повернення виконавчих документів стягувану без прийняття до виконання від 23 лютого 2017 року та скасування цих повідомлень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування повідомлень про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін