Справа № 758/3780/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовна заява обґрунтована тим, що на утриманні у позивача перебуває спільна дитина від шлюбу з відповідачем. Згоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. У зв'язку з цим позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі (а.с. 24).

Відповідач до початку судового засідання також подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 23)

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення первісного та зустрічного позовів з таких підстав.

Між сторонами було укладено шлюбу 22.05.2010р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві, про що видано Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 (а.с. 4).

У сторін є спільна дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 (а.с. 5).

Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згоди щодо утримання спільної дитини не досягнуто.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України.

Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, а між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання дитини, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а відтак вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 16.03.2017р.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відтак, враховуючи все вищевикладене, а також те, що відповідач звернувся із заявою до суду, згідно якої визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наявність документального підтвердження понесення судових витрат у виді правової допомоги на суму з боку позивача (а.с. 12), а також визнання цих вимог відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 234, 251, 253-255 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2) на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2) судові витрати у виді правової допомоги в розмірі 1000 грн. 00 коп. (одна тисяча гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 грн. (шістсот сорок гривень).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. В. Васильченко