Справа № 369/8758/16-ц
Провадження № 2/369/1166/17
11.05.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Пилипець А.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -
У вересні 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловіка ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, в тому числі і на житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1. За життя померлий належним чином право власності на будинок та земельну ділянку належним чином не зареєстрував. За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом на момент відкриття спадщини була вона як дружина померлого, та дочка ОСОБА_2. Вони звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та на земельну ділянку нотаріус їм відмовив через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку. Оскільки спадкодавець набув право власності на житловий будинок та на земельну ділянку у встановленому законом порядку, позивачі спадщину прийняли, проте не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вважають своє право порушеним.
На підставі викладеного позивачі просили визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами та земельнуділянку, площею 0, 18 га., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, та зазначила, що проти заочного рішення не заперечує.
У судове засідання представник Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, не зявився. Проте надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача.
У судове засідання третя особа служба у справах дітей та сім?ї Києво-Святошинської РДА Київської області не з`явилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Відповідно ч. 2ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Згідност. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.
Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
При розгляді справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, виданого ВК Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
На час відкриття спадщини спадкоємцями першої черги за законом були ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Померлий ОСОБА_3 був чоловіком для ОСОБА_1 та батьком для ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про щлюб серії НОМЕР_2 та про народження серії НОМЕР_3.
Заповіту щодо належного йому майна ОСОБА_3 не залишив.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5.
Відповідно до свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, місце будівництва: АДРЕСА_1, забудовник: ОСОБА_6.
Із довідки виданій ОСОБА_6 вбачається, що вона дійсно була прописана і проживала в АДРЕСА_1.
Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 власником є ОСОБА_6, будинок побудований 1967 року, технічний паспорт виготовлено станом на 20.12.2011 року.
Спадкодавець ОСОБА_3 з 25.09.1998 року до дня смерті та надень смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ВК Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.01.2016 року № 34.
Згідно запису в господарській кизі № 11 за 2011-2015 роки власником особового рахунку житлового будинку в АДРЕСА_1 є ОСОБА_6, що підтверджується довідкою ВК Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 811.
Відповідно до довідок № 1313 від 05.11.2011року та № 904 від 13.08.2011 року Гатненської сільської ради вбачається, що земельна ділянка в АДРЕСА_1, що знаходилась в користуванні померлої гр. ОСОБА_6 а згодом ОСОБА_3 не була приватизоавна, державний акт на право власності на земельну ділянку не виготовлявся.
14 березня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до заяви прийняли спадкове майно та просили видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно.
14 березня 2012 року державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_7 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки позивачами не було надано правовстановлюючого документу, що підтвердує право власності на спадковий житловий будинок.
20 лютого 2016 року державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_8 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку.
Частиною статті 1233 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до вимогст.1261 Цивільного кодексу Україниу першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив.
Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спадкового житлового будинку регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.
Відповідно до пункту 4 вказаної Інструкції реєстрації підлягали будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, що належали місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності, яка передбачала обов'язкову реєстрацію права власності на будинки лише в містах і селищах. Обов'язку реєстрації будинків в сільській місцевості встановлено не було.
При цьому, пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Відповідно достатті 58 Конституції Українинормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно суду необхідно керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.
Крім цього, пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженогонаказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19.03.2013№ 95, встановлено, що єдиним документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно,є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Статею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідностатті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.
Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.
У п. 8 постанови Пленему Верхового Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.
На підставі наданих документів, оскільки будівництво садового будинку було завершено у 1967 році, суд вважає доведеним, що право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 виникло у померлого ОСОБА_3
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям в процедурі приватизації, то спадкоємці мають право звертатись до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються.
Ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування.
За ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільсько-господарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
За ст. 125 ЗК України, в редакції чинної на час відкриття спадщини, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.
Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадкове майно прийняли так як, протягом шестимісячного строку подали в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на садовий будинок та земельну ділянку вони не можуть через відсутність правовстановлюючих докментів.
За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно визнати право власності по 1/2 частині за кожною на будинок та право на завершення приватизації земельної ділянки, площею 0, 18 га., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1
Керуючись ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270, 1223, 1261-1265 ЦК України та ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на ? частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на завершення приватизації земельної ділянки, площею 0, 18 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич