Справа: 431/5715/17
Провадження: 2-о/431/1444/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року Старобільський районний суд Луганської області

В складі: головуючого - судді Ткач О.В.,

при секретарі: Кустовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування своєї заяви посилаються на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі та ІНФОРМАЦІЯ_5. у м. Луганськ ОСОБА_1 народила дитину - хлопчика, на підтвердження чого було видано медичне свідоцтво про народження, яке не є дійсним на території України. У зв'язку з чим просили суд винести рішення, яким встановити факт народження дитини, хлопчика - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасово окупованій території у м. Луганськ; батьки дитини: батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець м. Луганськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; мати - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, уродженка с. Спартак, Ясинуватського району, Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2; за рахунком друга дитина народжена у подружжя; підстава запису відомостей про батька - свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, актовий запис № 1213 від 21.11.2008 року, складений Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції.

У судове засідання заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2, представник заявників ОСОБА_4., представник заінтересованої особи Старобільського РВ РАЦС ГТУЮ у Луганській області не з'явились, до початку судового засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з чим суд на підставі ч.2 ст.158, ч.3 ст.235 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявників, представника заявників, представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

З наданого суду медичного свідоцтва про народження № 448 Дублікат від 25.10.2017 року (а.с. 14), вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасово окупованій території України у м. Луганськ народила при одноплідних родах, другу дитину - хлопчика.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», встановлено, що міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. м. Луганськ.

За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов'язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи вказане медичне свідоцтво про народження, виданого лікарняною установою на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації особистих немайнових та майнових прав заявників, суд вважає, що надане заявниками медичне свідоцтво про народження (а.с. 13) є підтвердженням того, що дійсно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 на тимчасово окупованій території України у м. Луганськ народила при одноплідних родах, першу дитину - хлопчика.

Відповідно до ч.1 ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ч.1 ст.145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків; я кщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

Таким чином в судовому засіданні було достовірно встановлено факт народження дитини, хлопчика - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасово окупованій території у м. Луганськ.

Відповідно до ч.4 ст.257-1, п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 11,209, 212, 214-215, 256-259, п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити цілком.

Встановити факт народження дитини, хлопчика - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасово окупованій території у м. Луганськ; батьки дитини: батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець м. Луганськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; мати - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, уродженка с. Спартак, Ясинуватського району, Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2; за рахунком друга дитина народжена у подружжя; підстава запису відомостей про батька - свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, актовий запис № 1213 від 21.11.2008 року, складений Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.В. Ткач