Справа № 653/1453/17
Провадження № 2/653/747/17
РІШЕННЯ

іменем України

26 червня 2017 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.,

за участю секретаря Митрохіної К.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Азовкомунсервіс», третя особа Генічеська районна державна нотаріальна контора у Херсонській області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття заборони,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Азовкомунсервіс», третя особа Генічеська районна державна нотаріальна контора у Херсонській області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття заборони, посилаючись на те, що у 1961 році його батько ОСОБА_4 у комбінаті комунального підприємства отримав гроші в сумі 1200 рублів для придбання житла і з підприємством склав договір застави до повного погашення боргу, який зареєстрував у Генічеській нотаріальній конторі. Нотаріус наклав заборону на все його нерухоме майно до повного виконання його зобовязань. Впродовж деякого часу батько вказану суму боргу в повному обсязі сплатив комбінату, але до нотаріальної контори ніхто не звертався, так як вважали, що зобовязання виконані і за стягненням ніхто не звертається, то за терміном дії договору застави сам втратить силу, а заборона буде знята. У 2001 році його батько, придбав інший будинок, і при оформленні договору купівлі-продажу ніхто не вказував про існуючу заборону. У листопаді 2005 року батько помер, і спадкову справу на себе оформлювала його матір ОСОБА_5, але невдовзі і вона померла. Тому при оформленні спадщини на себе він дізнався про заборону накладену на підставі договору застави від 20 травня 1961 року, яка була накладена Генічеською нотаріальною конторою. У звязку із вказаною забороною він не може реалізувати свої права, як спадкоємця, а державний нотаріус самостійно не може зняти дану заборону, та рекомендував позивачу звернутись до суду. Просить суд зняти вищевказану заборону.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги позову підтримали, просять суд зняти вищевказану заборону, оскільки вказана заборона позбавляє позивача прийняти спадщину після смерті батьків.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте надіслав до суду заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, своєї позиції стосовно позовних вимог не висловила.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЯ 549248 від 12 травня 1951 року виданого Нижньосирогізьким райвідділом РАЦС (а.с. 6).

Відповідно свідоцтва про смерть серії І-КГ № 022645, актовий запис № 338, батько позивача ОСОБА_4 помер 20 листопада 2005 року (а.с.5).

Матір позивача ОСОБА_5 померла 19 серпня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КГ № 040624, актовий запис № 258 (а.с.4).

Після смерті батьків позивача, у Генічеській районній державній нотаріальній конторі було заведено спадкові справи (а.с.7,8).

За життя, батько позивача ОСОБА_4, згідно договору купівлі-продажу бланк серії АЕВ № 921985, 03 серпня 2001 року придбав 37/100 частин будинку, розташованої за адресою: вул. Петровського,111 у м. Генічеську зареєструвавши право власності на нього (а.с.9,10).

Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 07 квітня 2017 року 27 травня 2006 року за № 3263435 реєстратором Генічеською державною нотаріальною конторою, на підставі договору застави від 20 травня 1961 року було накладено заборону на нерухоме майно ОСОБА_4. Додаткові дані: тип обтяження все майно, дата виникнення 20 травня 1961 року, архівна дата 27 листопада 2000 року, архівний номер 2137809HERSON7, № реєстра (а.с.11).

З довідки КП «Азовкомунсервіс» від 12 травня 2017 року вих. № 09/01-177, вбачається, що за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно книги нарахування заробітної плати за робочі роки 1961-1970 ніяких даних про надання чи погашення кредитних сум не виявлено. У звязку з вищевикладеним КП «Азовкомунсервіс» не має до ОСОБА_4 фінансових вимог чи претензій (а.с.12).

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суть арешту майна полягає у тимчасовому позбавленні особи можливості його відчужувати, будь-яким чином розпоряджатись. Арешт майна, як правило, полягає у забороні відчужувати майно - один із способів здійснення власником правомочності розпоряджатися належним йому майном шляхом передачі цього майна у власність іншій особі. Коли на майно накладено заборону на його відчуження, то власник конкретного об'єкта нерухомого майна не може розпорядитися ним, оскільки не має одного з елементів права власності - розпорядження цим майном, або ж не може розпорядитися ним без дозволу певних осіб, які мають чітко визначені конкретні майнові вимоги, що можуть бути реалізовані.

Накладення заборони відчуження є нотаріальною дією, що передбачає здійснення нотаріусом реєстрації відповідного обтяження в реєстрі обтяжень.

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» серед переліку нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси, відсутня така нотаріальна дія, як «зняття заборони».

Статтею 46-1 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва обовязково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на

нерухоме майно та Державного земельного кадастру. Інформація з єдиних та державних реєстрів, отримана нотаріусом під час вчинення нотаріальних дій, залишається у відповідній справі державної нотаріальної контори чи приватного

нотаріуса Користування єдиними та державними реєстрами здійснюється

безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як заборона на майно накладена ще у 1961 році на підставі договору застави. Під час розгляду справи судом не встановлено, що зняття заборони, може порушити права та інтереси інших осіб. Час, що пройшов з моменту накладення заборони, а також відсутність майнових претензій до батька позивача, зі сторони відповідача свідчить про втрату актуальності існування такого обтяження. Нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження майна. Вказана заборона унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

А тому, оскільки судом не встановлено підстав для встановлення обтяження щодо всього майна належного померлому ОСОБА_4, а наявність заборони позбавляє права на спадкування позивача, суд вважає за можливе захистити її права в обраний ним засіб.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до комунального підприємства «Азовкомунсервіс», третя особа Генічеська районна державна нотаріальна контора у Херсонській області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття заборони - задовольнити.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону з належного ОСОБА_4 всього нерухомого майна, яка накладена на підставі договору застави від 20 травня 1961 року та має реєстраційний номер обтяження 3263435 яка накладена Генічеською державною нотаріальною конторою.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_6