Справа № 219/434/17
Провадження № 2/219/1147/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., при секретарі Азямові Є.М., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3

про відшкодування витрат, повязаних з утриманням квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить стягнути на її користь з ОСОБА_3 понесені нею витрати з оплати комунальних послуг за квартиру № 38 в будинку № 26, що розташована в м. Соледар Донецької області по вул. 60 років СРСР в сумі 1118,64 грн., посилаючись на те, що з 23.04.1998 року по 29.10.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 В період шлюбу вони в рівних частках з чоловіком придбали квартиру АДРЕСА_1, про що був складений договір купівлі-продажу.

Оскільки вони з колишнім чоловіком є співвласниками вищезазначеної квартири, то на підставі статей 67, 151 ЖК України повинні нести солідарну відповідальність по сплаті комунальних послуг. Відповідач з червня 2015 року по грудень 2016 року комунальні послуги не сплачує, тому вона змушена була сплатити всю вартість комунальних послуг.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях, а саме пояснив, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2007 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний. Позивач одноосібно користується квартирою, оскільки відповідач ОСОБА_3 перебуває в Польщі. Будь-якого розпорядження щодо сплати за комунальні послуги він позивачу не надавав. За таких обставин просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка ОСОБА_4, яка підтвердила факт сплати вартості комунальних послуг позивачем ОСОБА_1 в повному обсязі за квартиру АДРЕСА_2, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 1998 року. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2007 року шлюб між ними розірвано. Рішення суду набуло законної сили 09.11.2007 року.

Під час шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_2.

Квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі - продажу від 22.11.2002 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_5 (а.с.10).

Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано в БТІ м. Артемівська за № 4-805 від 03.12.2002 року, тобто квартира перебуває у приватній власності.

Відповідно довідки від 13.04.2017 року № 592, наданої ВРЖП «Ремонтник», обліковий рахунок № 3249 оформлений на ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Як вбачається з копій квитанцій від 05.06.2015 р., 09.07.2015 р., 02.09.2015 р., 05.10.2015 р., 02.11.2015 р., 24.12.2015 р., квартирну плату за квартиру АДРЕСА_2 здійснював ОСОБА_3О.(а.с. 12-13).

Відповідно до копій квитанцій (а.с. 14-16), квартирна плата за квартиру АДРЕСА_2 за період січень-листопад 2016 року здійснювалась ОСОБА_1

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Тобто, ст. 322 ЦК України встановлює обов'язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки майно, яке перебуває на праві спільної часткової власності, належить як позивачу так і відповідачу в рівних частках, то останні зобов'язані нести витрати щодо управління, утримання та збереження спільного майна, та нести відповідальність за зобов'язаннями, пов'язаними зі спільним майном, у межах своєї частки у праві спільної часткової власності.

Позивачем ОСОБА_1 будь-яких доказів щодо надання їй розпорядження з боку відповідача ОСОБА_3 по оплаті вартості комунальних послуг в межах його частки не надано.

За таких обставин, виходячи зі змісту ст. 540 ЦК України, відповідно до якої учасники спільної часткової власності несуть часткову відповідальність по спільних боргах, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, суд стягує з позивача ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн., оскільки сплата судового збору їй була відстрочена до ухвалення судового рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 82, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, повязаних з утриманням квартири, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір на користь держави у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Р.Є.Дубовик