Справа № 456/1917/17
Провадження № 6/456/86/2017
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Яніва Н. М. ,

при секретарі Курта В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням, у якому просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон (за межі України). Подання мотивує тим, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області у неї як державного виконавця на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання: - виконавчого листа №456/1279/14-к від 13.01.2015р. виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення 46 820,10 грн. матеріальної шкоди заподіяної злочином. Державним виконавцем на підставі ст.ст. 3,4,24,25,26 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано рекомендованою кореспонденцією сторонам для відома та виконання разом із викликом до державного виконавця. При виконанні даного виконавчого провадження вчинено ряд дій, однак такі не призвели до виконання рішення суду. Тривале невиконання боржником рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області свідчить про ухилення останнього від виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням. Отже, наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобовязань, покладених на нього вищезгаданим виконавчим документом, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України. Стверджує, що боржнику неодноразово скеровувалися виклик-попередження для явки у Стрийський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Львівській області, для надання пояснення за невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не являвся, рішення суду не виконує та ігнорує. Заборгованість станом на сьогоднішній день становить 46 820,10 грн. А тому просить подання задоволити.

Державний виконавець Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, хоча судом була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Однак подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, подання підтримує з підстав та мотивів наведених у ньому.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи, у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб з участю державного виконавця.

Згідно з ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати розстрочку або відстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання - виконавчого листа № 456/1279/14-к від 13.01.2015р. Стрийського міськрайонного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 46 820,10 грн. матеріальної шкоди заподіяної злочином.

Згідно довідки відділу у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.06.2017р. вбачається, що станом на 01.01.2013р. у боржника земельних ділянок у власності чи у користуванні немає.

З відповіді Пенсійного фонду України № 3 від 25.05.2017р. видно, що боржник ОСОБА_1 як особа, яка отримує пенсію та особа, яка працюює за трудовими та цивільно-правовими договорами не числиться.

Постановою державного виконавця про арешт майна боржника при примусовому виконанні виконавчого листа №456/1279/14-к від 31.01.2015р. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як на підставу обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, державний виконавець у поданні вказує наявність у нього невиконаних зобовязань, покладених на нього виконавчим документом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і в»їзду в Україну громадян України, громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Подання державного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладені на них рішеннями судів, а саме: ухилення боржника від виконання своїх обов»язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження» у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

У поданні не долучено доказів про можливі дії боржника щодо залишення межі території України, більше того не представлено й доказів того, що у боржника ОСОБА_1 наявний відповідний документ який би давав йому можливість залишити територію України.

Крім цього, Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В свою чергу, з матеріалів справи встановлено, що державний виконавець на підтвердження своїх вимог не подав доказів того, що боржнику надсилались вимоги про добровільне виконання зобов'язань та докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконавчого провадження, як це передбачено вимогами Закону України "Про виконавче провадження".

Слід звернути увагу на те, що права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження передбачені ЗУ "Про виконавче провадження".

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України ґрунтується лише на запитах та відповідях реєструючих органів про відсутність майна у боржника.

Також, до подання не долучено жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок, чи дійсно мало місце ухилення боржника від виконання рішення суду, яке полягає в тому, що він вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Відсутні такі відомості й в змісті подання.

Державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, тобто наявність реальної можливості виконати зобов»язання. Однак, подання державного виконавця, а також документи додані до нього не містять будь-яких обґрунтованих доказів, саме умисного ухилення божника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов»язань.

Зазначені матеріали свідчать про факт наявності зобов»язань у боржника, однак не про факт ухилення останнього від виконання рішення суду.

В матеріалах справи міститься виклик боржника ОСОБА_1 до виконавця, однак даних про те, що ОСОБА_1, такий виклик отримав і свідомо ухилився від явки до виконавця, в справі відсутні.

Крім того, слід зазначити, що державним виконавцем не вживалися заходи щодо проникнення в житло боржника для опису належного йому майна за місцем проживання та заходи з реалізації арештованого майна боржника.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

А відтак, суд прийшов до переконання, що в даному випадку не має підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 4 ЦПК України суд при здійсненні правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, у задоволенні подання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

На підставі ст.6 Закону України „Про порядок виїзду і в»їзду в Україну громадян України», ст.19 Закону України „Про державну прикордонну службу України» та керуючись ст. 368, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя ОСОБА_3