№201/542/17
провадження 2-з/201/13/2017
УХВАЛА

16 січня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (49000, Україна, Дніпро, вул. Глазунова, 16, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (49000, Україна, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_3 (49000, Україна, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3), третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про переведення прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу частки домоволодіння, визнання права власності, стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 січня 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ПН ДМНО ОСОБА_4, про переведення прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу частки домоволодіння, визнання права власності, стягнення витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2017 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на 44/200 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Глазунова, будинок 16, які належать на праві власності відповідачу ОСОБА_2, номер запису про право власності 17568093, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, оскільки в провадженні суду знаходиться зазначена справа та між сторонами виник спір щодо частки спірного домоволодіння, яку на думку позивача було відчужено з порушенням вимог закону, а тому останні вважає, що вище вказаний відповідач має намір також відчужити цю часку домоволодіння, а тому позивач буде позбавлений можливості відновити свої порушені права.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що суд, за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб та заборона вчиняти певні дії є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 152 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача, що знаходяться у нього або інших осіб та заборона вчиняти певні дії, є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 152 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову, в звязку з чим вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на 44/200 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Глазунова, будинок 16, які належать на праві власності відповідачу ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, номер запису про право власності 17568093, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, оскільки в провадженні суду знаходиться зазначена справа та між сторонами виник спір щодо частки спірного домоволодіння (предмет спору), яку на думку позивача було відчужено з порушенням вимог закону, а отже зважаючи на викладене та враховуючи характер спірних правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що вжиття заходів забезпечення позову є доцільним, обґрунтованим, а також існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду так як у сторони спору до його вирішення наявна можливість розпорядитися об'єктом прав, що йому належать, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, в звязку з чим не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і зясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися по суті, а тому суд вважає, що у даному випадку дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та іншим особам і невжиття заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 151, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на 44/200 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Глазунова, будинок 16, які належать на праві власності відповідачу ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, номер запису про право власності 17568093, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набрала законної сили 16 січня 2017 року.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.А. Антонюк