Провадження №2-о/523/378/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

присяжних Могильної О.В.

Іванес Н.Д.

при секретарі Шевчук М.Є.

за участю прокурора Прилипко А.В.

лікаря Дубини І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, цивільну справу за заявою комунальної установи «Одеський обласної медичний центр психічного здоров'я» про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_4, 1946 року народження, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ

Комунальна установа«Одеський обласної медичний центр психічного здоров'я»звернулася до суду із заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_4 посилаючись на те, що останньому було поставлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервного перебігу. Параноїдний та апатикоабулічний тип дефекту». ОСОБА_4 рішенням суду було визнано недієздатним. Є інвалідом ІІ групи за психічним захворюванням. Хворий емоційно напружений, фон настрою знижений, висловлює бредові ідеї наказного характеру, до свого захворювання критику немає. На думку заявника ОСОБА_4 в силу свого психічного захворювання представляє небезпеку для себе та оточуючих.Даніобставини стали підставою для звернення до суду.

Вислухавши представника ООМЦПЗ, прокурора який вважав, що ОСОБА_4підлягає примусовій госпіталізації, заслухавши ОСОБА_4, який в судовому засіданні висловлював маячні ідеї, а також його опікуна ОСОБА_5, який просить вирішити питання про госпіталізацію його брата, вивчивши надані документи, історію хвороби, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підставах.

Згідно висновку комісії лікарів - психіатрів ООМПЦЗ -ОСОБА_4 31.07.2017р. госпіталізованийдо комунальної установи у примусовому порядку. Хворийвиявляє ознаки психічного розладу, в зв'язку з чим йому був поставлений діагноз:«Шизофренія, параноїдна форма, безперервного перебігу. Параноїдний та апатикоабулічний тип дефекту».

Рішенням Ленінського районного суду м. Одеси від 22.03.1994р. (справа № 2-307/1994р.) ОСОБА_4 було визнано недієздатним. Згідно розпорядження Ленінського районноговиконавчого комітету м. Одеси №183/13 від 19.08.1991р.ОСОБА_5 було призначено опікуном над ОСОБА_4, 1946 року народження.

Як встановлено судом ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи за психічним захворюванням. Хворий емоційно напружений, фон настрою знижений, висловлює бредові ідеї наказного характеру, до свого захворювання критику немає.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частина 2. ст. 28 Конституції України визначає, що жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями.

Статтею 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем - психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь - яку медичну спеціальність, інші особи.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлені вичерпні підстави примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу.

Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливо лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих;

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Інших правових підстав для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу законодавцем не передбачено.

Європейський Суд з прав людини у справі Winterwerpv. TheNetherlands, від 24 жовтня 1979, SeriesAno. 33, S:37 висловив свою позицію, зазначивши, що для того щоб були дотримані вимоги законності позбавлення свободи в сенсі ст. 5 S: 1 (е) Конвенції, повинні бути дотримані три основних принципи:

по - перше, госпіталізована особа має бути визнана з точки зору об'єктивних медичних показників такою, що страждає на психічне захворювання, за виключенням невідкладної психіатричної допомоги.

по-друге, захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації.

по - третє, захворювання повинно продовжуватись на протязі періоду госпіталізації.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 поставлений діагноз тяжкого психічного захворювання, в силу якого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього, а так саме неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, суд вважає, щойому необхідно надати психіатричну допомогу у примусовому порядку в умовах стаціонару для проходження курсу лікування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,14,22 Закони України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000р., ст.ст. 279-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Заяву комунальної установи «Одеський обласної медичний центр психічного здоров'я»про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку- задовольнити.

Надати ОСОБА_4, 1946року народження психіатричну допомогу у примусовому порядку в умовах стаціонару комунальної установи «Одеський обласної медичний центр психічного здоров'я» для проходження курсу лікування.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя -

Присяжні -