печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 липня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі - Ясеновенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого посилається на те, що 24.04.2015 по бул. Дружби Народів (буд. 4) сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Nissan» (д. н. НОМЕР_2), під керуванням позивача, та автомобіля «Volkswagen» (д. н. НОМЕР_3), яким керував відповідач ОСОБА_2 У зв'язку із пошкодженням автомобіля внаслідок вказаної події позивач просив суд стягнути з відповідача відшкодування майнової шкоди у розмірі 119235,09 грн. та сплачений судовий збір.

Позивач у судове засідання не з'явилася, про час, дату, місце судового розгляду повідомлена належним чином, її представником подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримує і не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заяви або клопотання, письмові заперечення до суду не надходили.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

24.04.2016 на по бул. Дружби Народів (буд. 4) сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Nissan» (д. н. НОМЕР_2), під керуванням позивача, та автомобіля «Volkswagen» (д. н. НОМЕР_3), яким керував відповідач ОСОБА_2, якого визнано судом винним у створенні дорожньо-транспортної пригоди, згідно з постановою від 15.06.2016 Печерського районного суду м. Києва в адміністративній справі з розгляду матеріалів (757/21397/16-ц) /а. с. 12/.

Позивач є власником автомобіля «Nissan», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 /а. с. 8/.

Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 178/4-16, наданого СОД ФОП ОСОБА_3, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Nissan» (моделі «Qashqai», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5, червоного кольору, легковий універсал, об'ємом двигуна 1997), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 24.04.2016, станом на дату 28.04.2016 складає 119235,09 грн. /а. с. 13/.

Як вбачається, цивільно-правова відповідальність відповідача за автомобілем «Volkswagen» (д. н. НОМЕР_3) не була застрахована.

Відповідно до положень ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, що майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України.

Згідно з роз'ясненнями пункту 6 вказаної постанови Пленуму № 4 від 01.03.2013, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 керував автомобілем «Volkswagen» (д. н. НОМЕР_3), ним було порушено Правила дорожнього руху та з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода, відтак він зобов'язаний відшкодувати завдану шкоду власнику автомобіля «Nissan» (д. н. НОМЕР_2) - позивачу ОСОБА_1

Таким чином, оскільки обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом, позов є обґрунтованим і тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 386, 1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-16, 28-32, 38-44, 57-63, 66, 79, 80, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3 суму завданих збитків у розмірі 119 235,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3 суму судового збору у розмірі 1192,35 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. А. Писанець