справа № 278/2838/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Кушнір М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, яким просили визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком № 22, що розташований за адресою: с. Станишівка Житомирського району Житомирської області, вул. Шевченка.
В обґрунтування заявлених вимог позивачі вказали, що є власниками зазначеної нерухомості, у якій, в свою чергу, зареєстрована відповідач, яка являється колишнім власником будинку і тривалий час не проживає у ньому та факт її реєстрації перешкоджає заявникам у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном.
У судове засідання по розгляду даної справи сторони не зявились. Позивачі спрямували до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позов підтримали та не заперечували щодо заочного розгляду справи. Підстави неявки у судове засідання відповідача суду невідомі, хоча вона була завчасно та належним чином повідомлена про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідача, належне сповіщення останньої про розгляд справи та беручи до уваги той факт, що позивачі не заперечують проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України.
Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.
15 листопада 2016 року між представником ОСОБА_3, тобто відповідача, з одної сторони та ОСОБА_1, ОСОБА_2 з другої сторони укладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 22 по вул. Шевченка в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області, за яким позивачі прийняли у власність в 1/2 частці кожний вищевказаний житловий будинок (а.с.4-5). Того ж дня за позивачами було зареєстровано право власності у зазначених частках на даний будинок (а.с.6-7). Відповідач зареєстрована за названою вище адресою з 10 грудня 1980 року (а.с.12). Згідно акту встановлення місця проживання ОСОБА_3, складеного комісією Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області 21 листопада 2016 року (а.с.9), відповідач зі слів сусідів та за даними сільської ради тривалий час не проживає за вищевказаною адресою, так як будинок був проданий та має нових власників.
Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права.
У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України (надалі за текстом Кодекс), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 319 Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 Кодексу). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 Кодексу).
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає до задоволення на підставі наступного. Факт порушення прав позивачів з боку відповідача у ході розгляду даної справи судом встановлено, адже остання після відчуження згадуваного житлового будинку самостійно з реєстраційного обліку не знялась, що унеможливлює позивачів, як нових власників будинку, у повній мірі розпоряджатись належною їм нерухомістю. За таких фактичних обставин, права позивачів підлягають судовому захисту у спосіб, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком.
Крім зазначеного, оскільки позов підлягає до задоволення, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору у розмірі 551 гривні 20 копійок, адже саме даним позивачем було сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовною заявою.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16, ст. 319, ст. 321, ст. 391 ЦК України, ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 10-11, ст. 60, ст. 88, ст.ст. 212-215, ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд,
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10-11, ст. 60, ст. 88, ст. ст. 212 - 214, 224, 225 ЦПК України, суд,
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком № 22 по вул. Шевченка в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати за розгляд даної справи у розмірі 551 гривні 20 копійок.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя Є.О. Грубіян