Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2017 Справа №607/5827/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Братасюка В.М.

- за участю секретаря с/з Чичкевич О.І.

сторін ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за попередній період з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року в сумі 2 710 гривень та по 1200 щомісячно на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, починаючи стягувати з дати звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на ту обставину, що дитина сторін спору перебуває на повному утриманні позивачки, а батько дитини, відповідач у справі, ухиляється від батьківського обов'язку утримання дитини, не надає матеріальної допомоги.

Позивачка у судове засідання з'явилася, позов підтримала і просить вимогу задовольнити з зазначених у позові підстав.

Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав частково, не заперечує проти стягнення аліментів в частці від доходу, адже він має постійне місце роботи. Заперечив вимогу про стягнення аліментів за попередній період до звернення позивачки з позовом до суд, оскільки в добровільному порядку надавав допомогу на утримання дитини і жодних вимог зі сторони ОСОБА_2 до відповідача в означений період (з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року) про надання конкретних сум на утримання дитини до відповідача не надходило.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення з наступних підстав:

Сторони спору перебували в шлюбі, котрий було розірвано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 30 травня 2017 року.

Від шлюбу у сторін спору є спільна дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка з дитиною мешкають окремо від відповідача в АДРЕСА_1, й згідно довідки №3704 від 22.06.2017 року УПСП Тернопільської міської ради, допомогу на дитину позивачка отримує з січня 2016 року по травень 2017 року в розмірі 860 гривень щомісячно.

Відповідач натомість, з лютого 2017 року, проживає в АДРЕСА_2 працює з березня 2017 року охоронцем у ФОП ОСОБА_7, що стверджується довідкою про доходи від 19.07.2017 року та окремою довідкою про працевлаштування з посиланням на наказ № 1 від 02.03.2017 року; при цьому відсутні докази

надання відповідачем постійної матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини.

Окремо відповідач суду пояснив що здійснює періодичну матеріальну підтримку матері дитини: купує продукти, одяг дитині, ліки, тощо.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно з ст.ст.181,184 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі.

Жодних доказів, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини в ході судового розгляду справи не здобуто й стороною відповідача не подано.

За таких обставин, з урахуванням наявності обов'язку відповідача сплачувати аліменти на утримання іншої дитини від першого шлюбу (ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3), наявності у відповідача постійного доходу, обов'язку батьків в рівній мірі забезпечувати матеріальне становище дитини, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи стягувати з 05.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Разом з тим не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів за попередній період з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року в сумі 2 710 гривень, оскільки за приписами частини другої ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки - проте позивачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів, що вона вживала будь - яких заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати грошей у період з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року.

Керуючись ст.ст.10, 60, 213, 215, 222, 367 ЦПК України, ст. , 180- 183 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи стягувати з 05.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 640 грн. судового збору в дохід держави

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк