Справа № 510/482/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2017 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В.

-при секретарі Івановій Н.С.

за участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та пояснила, що 05.08.2015 р. дома нікого не було, коли вони уходили собака була прив'язана, коли повернулись, собака теж була на прив'язі. Яка сама собака покусала позивачку вона не знає, однак сусіди говорили, що собак там було багато. Також відповідачка пояснила, що вона дійсно була притягнута до адміністративної відповідальності за цих обставин за ст. 154 ч. 2 КУпАП та заплатила штраф, постанову суду не оскаржувала. Крім того відповідачка пояснила, що підходила до позивачки з метою вирішити це питання, однак позивачка попросила в неї тоді 4 000 грн., таких грошей в неї не було. На даний час чоловіку зробили другу операцію вартістю 300 000 грн., у зв'язку з чим в неї багато боргів.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: розрахункові квитанції №№ 867557, 867559, 867327, 867574, 867577, 867579, чек № 66062 на придбання медикаментів; квитанція Ренійської ЦРЛ на суму 120 грн.; квитанція б/н від 07.12.2015 р. на суму 200 грн.; пояснення ОСОБА_3 від 02.09.2015 р.; заява ОСОБА_1 від 22.10.2015 р.; пояснення ОСОБА_1 від 07.08.2015 р.; пояснення ОСОБА_3 від 07.08.2015 р.; копія постанови Ренійського районного суду Одеської області від 05.11.2015 р., згідно якої ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУ Пап та накладено адміністративне стягнення у сумі 51 грн., набрала законної сили 15.11.2015 р.; витяги з медичної карти ОСОБА_1; рапорт оперативного чергового Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області Чебанова В.І., згідно якого 07.08.2015 р. о 10 год. 50 хв. по тел.. ОСОБА_1 повідомила, що 05.08.2015 р. о 21 год. 30 хв. по вул.. Виробнича на неї напала та покусала домашня собака; висновок за результатами розгляду матеріалів за фактом звернення ОСОБА_1 про напад на неї домашньої собаки, висновок - притягти ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 154 ч. 2 КУпАП; копія протоколу про адміністративне правопорушення від 08.09.2015 р. відносно ОСОБА_3 за ст. 154 ч. 2 КУпАП; копія акту обстеження подвір'я від 15.08.2015 р.; довідка Ренійської районної державної лікарні ветеринарної медицини, згідно якої собака коричневої масті породи «боксер» була оглянута 05.08.2015 р. та 15.08.2015 р., вакцинована проти сказу 26.03.2015 р.; фотографії, що свідчать про укушені рани.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 05.08.2015 р. близько 21 год. 00 хв. по вул.. Виробничій на позивачку напала собака породи «боксер» коричневої масті, яка належить відповідачці по справі ОСОБА_3, у зв'язку з чим позивачці були спричинені тілесні ушкодження у вигляді укушеної рани лівої голені. За даним фактом була проведена перевірка за результатами якої, 08.09.2015 р. було складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_3 за ст. 154 ч. 2 КУпАП, тобто порушення правил тримання собак, що призвело до заподіяння шкоди здоров'ю людей. 05.11.2015 р. постановою Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 51 грн., дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 15.11.2015 р.. У зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень у вигляді укушеної рани лівої голені позивачка звернулась за медичною допомогою і їй було призначено відповідне лікування, що підтверджується записами у її медичній картці. Вартість лікування склала 1223 грн. 63 коп. що підтверджується відповідними чеками та квитанціями, яку вона просить стягнути з відповідачки в якості відшкодування матеріальної шкоди. Крім того позивачка вважає, що їй завдана моральна, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах і яку оцінює у розмірі 7000 грн.. Також позивачка просила стягнути понесені нею судові витрати, які полягали у сплаті судового збору у розмірі 974,4 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 2200 грн.

Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши думку осіб, які брали участь у справі, оцінивши в сукупності надані докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч.1 та п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначалось раніше, судом було встановлено, що позивачка отримала тілесні ушкодження у вигляді укушеної рани лівої голені, внаслідок неправомірних дій відповідачки, які виразились в порушенні правил тримання собак, що призвело до заподіяння шкоди здоров'ю позивачки, в результаті чого нею понесені матеріальні збитки на лікування у сумі 1223 грн. 63 коп., що підтверджується відповідними чеками. Віна відповідачки встановлена постановою суду від 05.11.2015 р., її було притягнуто до відповідальності на ст. 154 ч. 2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення, з постановою суду відповідачка погодилась, не оскаржувала її, у зв'язку з чим вона набрала законної сили 15.11.2015 р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Суд погоджується з доводами позивачки, що в момент отримання шкоди здоров'ю, окрім фізичного болю, вона перенесла емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров'я, був порушений звичайний уклад її життя, у зв'язку із лікуванням і реабілітацією, та, керуючись принципами розумності і справедливості, суд вважає можливим стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000,00 гривень, таким чином задовольняючи вимоги в цій частині частково.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки суму сплаченого судового збору в розмірі 223,63 грн. та 2200 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 224-225 ЦПК України, ст. 3,15,16,22,23, 1166 ЦК України, п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1223 грн. 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовій збір у розмірі 223,63 коп. та 2200 грн. витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін