АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2196/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2017 року у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодор» до ОСОБА_6 про поновлення договору оренди земельної ділянки та визнання угоди укладеною, -

в с т а н о в и л а :

22 травня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодор» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про поновлення договору оренди земельної ділянки та визнання угоди укладеною.

На підставу своїх вимог позивач посилається, що згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 020578 від 06.06.2003 року відповідачу ОСОБА_6 належить на праві власності земельна ділянка площею 2,84 га, кадастровий номер :02:001:0419 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Русалівської сільської ради Маньківського району.

01 січня 2004 року між ТОВ «Автодор» та ОСОБА_6 був укладений договір оренди земельної ділянки № 1, зареєстрований 15.03.2004 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Русалівської сільської ради Маньківського району за № 180. Згідно умов вказаного договору земельна ділянка, що належить відповідачу ОСОБА_6 передана в оренду ТОВ «Автодор» для сільськогосподарських потреб строком на 10 років, а саме до 31.12.2013 року. Однак, після закінчення строку дії договору від 01.01.2004 року № 1, а саме з 01.01.2014 року позивач продовжив користуватись земельною ділянкою, яка є предметом вказаного договору. При цьому, протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки і в подальшому жодних листів повідомлень з боку відповідача щодо заперечення у поновленні такого договору на адресу ТОВ «Автодор» не надходило. Після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 01.01.2004 № 1 позивач, виконуючи покладені на нього за договором обов`язки, використовував належну відповідачу земельну ділянку у спосіб, передбачений договором та виплачував відповідну орендну плату у розмірі, що значно перевищував розмір такої плати, встановлений договором. Зокрема, згідно відомості на виплату грошей № 1 за листопад 2014 року відповідач ОСОБА_6 отримала орендну плату за 2014 рік у розмірі 3557 грн., згідно відомості на виплату грошей № 1 за жовтень 2015 року, відповідач отримала орендну плату за 2015 рік у розмірі 4850 грн., згідно відомості на виплату грошей № 4 за квітень 2017 року, відповідач отримала орендну плату за 2016 рік у розмірі 5610 грн. Таким чином, відповідач ОСОБА_6 не тільки не заперечувала проти дії спірного договору після закінчення строку його дії, але й шляхом отримання орендної плати підтвердила своє волевиявлення щодо поновлення такого договору на новий строк.

З огляду на викладене, 24.03.2017 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_6 був направлений лист від 27.03.2017 року № 86 щодо необхідності укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2004 № 1, до якого було долучено три примірника додаткової угоди, яка пропонувалася до укладення сторонами правочину. Однак, станом на 16.05.2017 року на адресу позивача будь-яка відповідь за результатами розгляду листа від 27.03.2017 року № 86 не надходило, що і змусило представника позивача звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача просив суд визнати договір оренди земельної ділянки від 01.01.2004 року № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автодор» та ОСОБА_6, поновленим на той самий строк (10 років), а саме: до 31.12.2023 року та визнати укладеною додаткову угоду від 23.03.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2004 року № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автодор» та ОСОБА_6.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2017 року позовні вимоги ТОВ «Автодор» задоволено.

Визнано договір оренди земельної ділянки від 01.01.2004 року № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автодор» та ОСОБА_6, поновленим на той самий строк (10 років), а саме: до 31.12.2023 року.

Визнано укладеною додаткову угоду від 23.03.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2004 року № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автодор» та ОСОБА_6.

Заборону ОСОБА_6 використовувати та вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу належної їй земельної ділянки площею 2,84 га, кадастровий номер :02:001:0419, що розташована в межах Русалівської сільської ради у користування третіх осіб до набрання законної сили рішенням суду, прийнятим за результатами розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» до ОСОБА_6 про визнання договору поновленим та визнання угоди укладеною скасувати, після вступу рішення в законну силу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржила рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає до скасування. Апелянт просить скасувати рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2017 року по справі № 701/488/17-ц в частині визнання договору оренди земельної ділянки від 01.01.2004 року № 1, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автодор» та ОСОБА_6, поновленим на той самий строк (10 років), а саме: до 31.12.2023 року та визнання укладеною додаткову угоду від 23.03.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2004 року № 1, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автодор» та ОСОБА_6.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, постановив правильне по суті і справедливе рішення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог , суд першої інстанції виходив з їх доведеності, наявності всіх юридичних фактів, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», які дають підстави для поновлення договору оренди землі, укладених між сторонами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 020578 від 06.06.2003 року ОСОБА_6 належить на праві власності земельна ділянка площею 2,84.га,..кадастровий номер :02:001:0419 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Русалівської сільської ради Маньківського району.

01.01.2004 року між ТОВ «Автодор» та ОСОБА_6 був укладений договір оренди земельної ділянки № 1, зареєстрований 15.03.2004 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Русалівської сільської ради Маньківського району за № 180. Згідно умов вказаного договору земельна ділянка, що належить відповідачу ОСОБА_6 передана в оренду ТОВ «Автодор» для сільськогосподарських потреб строком на 10 років, а саме до 31.12.2013 року. Однак, після закінчення строку дії договору від 01.01.2004 року № 1, а саме з 01.01.2014 року позивач продовжив користуватись земельною ділянкою, яка є предметом вказаного договору. При цьому, протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки і в подальшому листів-повідомлень з боку відповідача щодо заперечення у поновленні такого договору на адресу ТОВ «Автодор» не надходило.

Після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 01.01.2004 року № 1 позивач, виконуючи покладені на нього за договором обов'язки, використовував належну відповідачу ОСОБА_6 земельну ділянку у спосіб, передбачений договором та виплачував відповідну орендну плату у розмірі, що значно перевищував розмір такої плати, встановлений договором.

Згідно даних відомості на виплату грошей № 1 за листопад 2014 року відповідач ОСОБА_6 отримала орендну плату за 2014 рік у розмірі 3557 грн., згідно відомості на виплату грошей № 1 за жовтень 2015 року вона отримала орендну плату за 2015 рік у розмірі 4850 грн., згідно відомості на виплату грошей № 4 за квітень 2017 року відповідач ОСОБА_6 отримала орендну плату за 2016 рік у розмірі 5610 грн.

Таким чином, відповідач ОСОБА_6 не тільки не заперечувала проти дії спірного договору після закінчення строку його дії, але й шляхом отримання орендної плати підтвердила своє волевиявлення щодо поновлення такого договору на новий строк.

З огляду на викладене, 24.03.2017 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_6 був направлений лист від 27.03.2017 року № 86 щодо необхідності укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2004 року № 1, до якого було долучено три примірника додаткової угоди, яка пропонувалась до укладення сторонами правочину. Однак на адресу позивача будь-яка відповідь за результатами розгляду листа від 27.03.2017 року № 86 не надходила.

Згідно копії договору оренди земельної ділянки від 01.01.2004 року договір складено сторонами терміном на 10 років, дата закінчення договору 31.12.2013 року (а. с. 4).

Згідно заяви від 29.12.2015 року відповідач ОСОБА_6 звернулася з повідомленням до позивача проте, що вона має намір самостійно використовувати земельну ділянку (а. с. 37). Дана заява суперечить ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", згідно якої передбачено, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Також згідно даних копій відомостей на виплату грошей за 2014 -2016 роки відповідач в повному обсязі отримала від позивача орендну плату на умовах договору від 01.01.2004 року (а. с. 6-8), таким чином відповідач підтвердила поновлення даного договору.

Відповідно до ч. 8 та ч. 9 ст.33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 ЦК України предбачено переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який вірно встановив ті обставини, що в період дії договору оренди землі ТОВ "Автодор" належним чином виконувало взяті на себе зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи після закінчення строку дії спірного правочину 31.12.2013 року позивач продовжував користуватися належною відповідачу ОСОБА_6 земельною ділянкою, а вона сама на протязі одного місяця після закінчення терміну дії договорів оренди земельної ділянки не направляла ТОВ "Автодор" листів-повідомлень про заперечення в поновленні договору оренди землі.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, вважаючи, що наданий відповідачем лист - повідомлення про відмову у поновленні договору оренди землі від 29.12.2015 року, не дає підстав для відмови у позові позивачу, оскільки вказаний документ був виготовлений після спливу одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, а саме через два роки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до положень ст. 764 ЦК України. якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення з урахуванням фактичних обставин справи та вимог закону.

За таких обставин, доводи апелянта є необґрунтованими та підлягають відхиленню колегією суддів, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обовязок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що ТОВ «Автодор» мало б повідомити відповідача за один місяць до закінчення строку дії договору оренди про свій намір продовжити строк його дії є безпідставним, так як спірний договір був продовжений автоматично відповідно до вимог ст. 764 ЦК України та ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у зв`язку з фактичним виконанням його умов сторонами.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України .

Інших доводів апеляційна скарга не містить, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний і процесуальний закон та ухвалено законне, обґрунтоване і справедливе рішення, яке слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення .

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2017 року у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодор» до ОСОБА_6 про поновлення договору оренди земельної ділянки та визнання угоди укладеною залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :