Справа № 368/507/16-ц Головуючий у І інстанції Іванюта Т. Є.
Провадження № 22-ц/780/546/17 Доповідач у 2 інстанції Яворський М. А.
Категорія 58 17.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій», сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій - Агро» про видачу довідки про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом у відповідності до норм ст. 49 КЗпП України та просив зобов'язати СТОВ «Обрій» видати довідку про підтвердження стажу його роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 15.05.1995 р. його було прийнято на роботу в КСГП «ОБРІЙ» на посаду тракториста. Рішенням загальних зборів від 24.02.2000 р. було проведено реорганізацію, внаслідок чого КСГП «ОБРІЙ» було реорганізовано в СТОВ «ОБРІЙ», яке було визнано правонаступником КСГП «ОБРІЙ».

Наказом № 54-К від 01.12.2006 р. позивача було звільнено зі СТОВ «ОБРІЙ» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Позивач, досягнувши 55-ти річного віку та маючи необхідний стаж на посаді тракториста, вирішив скористатися наданим йому законодавством правом на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У зв'язку з цим, 25.12.2015 р. він звернувся до відповідача з проханням надати необхідні документи, які надають право на отримання пільгової пенсії, внаслідок чого відповідач надав частину документів, але довідки надано не було.

11.03.2016 р. позивачем направлено заяву на адресу відповідача з проханням видати довідку, на що у відповідь, у телефонному режим директор СТОВ «ОБРІЙ» ОСОБА_3 повідомив, що відмовляється видавати вказану довідку, мотивуючи це тим, що підприємство не займається господарською діяльністю і в даний момент не може видати довідку та в подальшому забезпечити виконання зобов'язання у вигляді виплати пільгової пенсії.

Позивач вважає, що відмова відповідача у видачі довідки, яка дає право на отримання пільгової пенсії суперечить нормам пенсійного законодавства та позбавляє його права на гарантовану державою пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування та неправильність встановлення судом обставин, порушення застосування судом норм законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, оскільки рішення ґрунтується лише на самих припущеннях.

Заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 15.05.1995 р. ОСОБА_2 було прийнято на роботу в КСГП «ОБРІЙ» на посаду тракториста, що підтверджується записом у трудовій книжці під № 5.

Рішенням загальних зборів від 24.02.2000 р. КСГП «ОБРІЙ» було реорганізовано в СТОВ «ОБРІЙ», яке було визнано правонаступником КСГП «ОБРІЙ», про що зроблено відповідну відмітку в трудовій книжці.

Наказом № 54-К від 01.12.2006 р. позивача звільнено зі СТОВ «ОБРІЙ» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Вказані вище записи містяться у трудовій книжці позивача у справі. (а.с. 9,10)

Також встановлено, що позивач народився 30.07.1960 року, а відтак бажає вийти на пенсію за віком на пільгових умовах, так як має стаж роботи трактористом. За зверненням позивача відповідачем було надано довідку №704 від 25.12.2015 р. про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 1995 по 1999 рік включно, що стверджується ксерокопіями довідки та книг обліку розрахунків по оплаті праці.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона працювала бухгалтером СТОВ «Обрій», який являється правонаступником КСГП «Обрій». Записи в трудовій книжці про перевід членів КСГП на роботу в СТОВ «Обрій» не робили. Документи, а саме накази, книги по заробітній платі СТОВ «Обрій» в 2006 році були викрадені, а майно передано в СТОВ «Обрій-Агро». Документи по заробітній платі з 1944 року по 2000 рік зберігаються у СТОВ «Обрій». З вересня 1999 року було введено персоніфікацію, а тому звіти до Пенсійного фонду по заробітній платі не подавали.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.03.2008 року та рішенням Кагарлицького райсуду від 24.12.2007 року було встановлено, що майно КСГП «Обрій» в 2006 році було передано ТОВ «Обрій-Агро», що стверджується також актом передачі новоствореному підприємству ТОВ «Обрій-Агро» в оренду основних засобів від 10.11.2006 р.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що у СТОВ «Обрій» відсутня наявність документально підтверджених даних ( документації щодо провеждення атестації робочого місця за уморвами праці), необхідних для надання позивачу довідки про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємства, внаслідок чого підприємством законні інтереси позивача не порушені.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудові книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. Дана норма також передбачена в ст. 100 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, незалежно від місця останньої роботи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином дана довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійному фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

У п. 2 роз'яснень Міністерства соціального захисту населення України від 10 травня 1994 року № 01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах", зазначено, що робітники, професії і посади яких передбачені в Списках № 1 і № 2, користуються правом на пенсію за віком при умові, якщо їх праця в період роботи після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" відповідає умовам (показникам), зазначеним у списках, що повинно підтверджуватися результатами атестації робочих місць на підприємствах і в організаціях.

Крім того, пп. 3, 4.1 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Постановою КМУ № 937 від 18.07.2007 р. встановлено механізм призначення пенсій окремим категоріям працівників, які за результатами атестації робочих місць працювали в умовах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (п.1. Порядку)

Згідно п. 2 Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого вищевказаною Постановою КМУ, пільгові пенсії можуть призначатися за рахунок коштів підприємств та організацій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Механізм зарахування до стажу роботи, яка дає право на призначення пільгової пенсії, інших періодів, які згідно із законодавством зараховуються до стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, визначається у колективному договорі (угоді) (абз. 2 п. 3 Порядку)

Згідно п.п. 1.2, 3.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до органу, що призначає пенсію особисто за місцем проживання. У необхідних випадках посадова особа підприємства, установи, організації надає працівнику допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Пункт 5 Порядку встановлює, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться відповідно до Порядку, проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442.

Згідно п. 9 цього Порядку атестації за результатами атестації формується перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який затверджується наказом по підприємству.

Обов'язковою підставою видачі довідки про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці є підтвердження атестації працівника за весь період роботи на підприємстві відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці».

Судом встановлено, що позивача, ОСОБА_2 15.05.1995 р. було прийнято на роботу в КСГП «ОБРІЙ» на посаду тракториста, що підтверджується записом у трудовій книжці під № 5. (а.с.10)

Рішенням загальних зборів від 24.02.2000 р. КСГП «ОБРІЙ» було реорганізовано в СТОВ «ОБРІЙ», яке було визнано правонаступником КСГП «ОБРІЙ», про що зроблено відповідну відмітку в трудовій книжці.

Наказом № 54-К від 01.12.2006 р. позивача звільнено зі СТОВ «ОБРІЙ» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

При наявності доказів про роботу позивача ОСОБА_2 на посаді тракториста в КСГП «Обрій» з 15.05.1995 року по 24 .02.2000 року та в СТОВ «Обрій» з 24.02.2000 року по 01.12.2006 року позивачем не надано суду достатніх та допустимих доказів на підтвердження проведення атестації робочого місця за умовами праці відповідно до « Порядку, проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З врахуванням вищевказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 49 КЗпП України, ст.ст. 10, 57, 60, 210, 212, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв