Справа №560/1227/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Дубровиця справу за позовом керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління охорони здоров"я виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров'я за стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4376,99 гривень,
Керівник Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління охорони здоров"я виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з нього на користь Управління охорони здоров"я виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області 4376,99 грн. витрат за перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні.
Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 14.08.2015 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, однак у зв"язку із примиренням з потерпілим, на підставі ст.46 КК України, його звільнено від кримінальної відповідальності.
Вказаною ухвалою встановлено, що ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 128 КК України, а саме : 13 березня 2015 року близько 15-ї години, ОСОБА_1, перебуваючи на вулиці Набережній, неподалік свого будинку, що в с.Висоцьк Дубровицького району Рівненської області, під час конфлікту, що виник на грунті особистої неприязні із ОСОБА_2, який перебував у стані алкогольного сп"яніння та був ініціатором конфлікту, захищаючись від нападу ОСОБА_2, з метою захисту і подальшого припинення нападу, відштовхнув ОСОБА_2 від себе. В результаті чого, ОСОБА_2, падаючи на землю, вдарився головою об асфальт та внаслідок падіння отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому потиличної кістки зліва з переходом на пірамідку лівої скроневої кістки лінійного характеру із наявною перенхиматозною гематомою правої півкулі великого мозку та субдуральним "нашаруванням" справа.
Потерпілим від кримінального правопорушення визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно відомостей (розрахунку витрат), наданих Центральною міською лікарнею м. Рівне від 29.08.2017 року за №1-9/2214, потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні даного закладу з 13.03.2015 року по 03.04.2015 року (21 ліжко-день), сума витрат лікарні становить 4376,99 грн.
Отож, оскільки Центральною міською лікарнею м. Рівне було понесено витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4376,99 грн., позивач просить стягнути їх з відповідача.
До початку розгляду справи від прокурора до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.19), а також довідка на поштовому конверті з повідомленням, яке повернулося на адресу суду з відміткою, що "відповідач відмовився від одержання" (24, 25).
Згідно ч.8 ст.78 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до частини 4 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності та постановлення заочного рішення у справі.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.
В судовому засіданні із копії ухвали Дубровицького районного суду Рівненської області від 14.08.2015 року, встановлено, що ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 128 КК України, а саме : 13 березня 2015 року близько 15-ї години, ОСОБА_1, перебуваючи на вулиці Набережній, неподалік свого будинку, що в с.Висоцьк,Дубровицького району Рівненської області, під час конфлікту, що виник на грунті особистої неприязні із ОСОБА_2, який перебував у стані алкогольного сп"яніння та був ініціатором конфлікту, захищаючись від нападу ОСОБА_2, з метою захисту ів подальшого припинення нападу, відштовхунв ОСОБА_2 від себе. В результаті чого, ОСОБА_2, падаючи на землю, дварився головою об асфальт та внаслідок падіння отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому потиличної кістки зліва з переходом на пірамідку лівої скроневої кістки лінійного характеру із наявною перенхиматозною гематомою правої півкулі великого мозку та субдуральним "нашаруванням" справа (а.с.7).
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка- розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. При цьому, розмір відшкодування фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння визначається виходячи з кількості ліжко- днів, проведених потерпілим в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
З розрахунку витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, наданих Центральною міською лікарнею м. Рівне від 29.08.2017 року за №1-9/2214, вбачається. що потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні даного закладу з 13.03.2015 року по 03.04.2015 року (21 ліжко-день), сума витрат лікарні становить 4376,99 грн. (а.с.11).
Відповідно до ч.2 ст.1191 ЦК України, держава, ОСОБА_3 Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.
Відповідно ч.ч.1,3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної ОСОБА_3 Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 у зв'язку із спричиненням ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, зобов'язаний відшкодувати закладові охорони здоров'я витрати за лікування потерпілого ОСОБА_2, який перебував на стаціонарному лікуванні в Центральній міській лікарні м. Рівне з 13.03.2015 року по 03.04.2015 року, тому позов слід задовольнити.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 1600,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 224 - 228 ЦПК України, ст.ст.1191, 1206 ЦК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_4