Справа № 504/2430/15-ц
провадження №2/504/298/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2017смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі

головуючої судді Вінської Н.В.

секретарі Білаш А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Доброслав Одеської області обєднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Олександрівськові сільської ради Комінтернівського району Одеської області про усунення перешкод у користуванні будинком, літньою кухнею, земельною ділянкою, виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення та зобовязання вчинити певні дії та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права користування житловим будинком, -

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні будинком, літньою кухнею, земельною ділянкою, виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення. В подальшому остаточно уточнили позовні вимоги до ОСОБА_3 та Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

В судовому засіданні позивачі та представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 підтримали заявлений позов, просили суд його задовольнити посилаючись на те, що 27 жовтня 2011 року померла їх мати ОСОБА_7. Спадковим майном є будинок № 44, літня кухня та земельна ділянка по вул. Молодіжній в с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області, яку вони фактично прийняли шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Нотаріальною конторою заведено спадкову справу і до вирішення відповідних питань спадкування користування будинком та земельною ділянкою фактично знаходилось у них, до того часу як відповідачі за позовом від 01 липня 2015 року стали чинити перешкоди в користуванні, самоправно вселившись до будинку та літньої кухні. Зокрема ОСОБА_3 безпідставно самовільно вселився у спірний будинок, а з січня 2015 року без їх згоди та договору з ними у літню кухню підселив квартирантів ОСОБА_8 та ОСОБА_5, які на їх звернення про виселення не реагують, Крім того, ОСОБА_3 самоправно захватив правовстановлюючі документи та технічну документацію на будинок, незаконно їх утримує та перешкоджає оформленню їх прав. Після остаточного уточнення вимог до ОСОБА_3 та Олександрівської сільської ради росили суд: визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на спадкове майно у розмірі ? частину житлового будинку та ? частину земельної ділянки № 44 по вул. Молодіжній с. Олександрівка кожному; усунути перешкоди з боку відповідача ОСОБА_3 у здійснені права власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку; зобовязати відповідача до вчинення ним певних дій для запобігання порушенню права власності; повернути позивачам правовстановлюючі документи та технічну документацію на спірний будинок та земельну ділянку повернути їм ключі; виселити відповідача ОСОБА_3 з приміщень будинку та літньої кухні без надання іншого житлового приміщення; заборонити ОСОБА_3 вчинювати дії, які можуть порушити їх право володіння і користування; заборонити відповідачу ОСОБА_3 виконувати будь-які дії, щодо самочинного розбирання, руйнування будинку, окремих частин літньої кухні, встановити йому обовязок вчинити певні дії, а саме негайно припинити самовільне розбирання і руйнування будинку та літньої кухні; зобовязати ОСОБА_3 не руйнувати та не розбирати обєкт. Заперечували проти задоволення позову ОСОБА_3 до них.

31.08.2015 року ухвалою суду дану справу обєднано в одне провадження із справою № 504/1585/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права користування житловим будинком.

Відповідач по справі та позивач за обєднаною справою ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення позову посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 проживав із нині померлою матірю ОСОБА_2, ОСОБА_1 однією сімєю з 1997 року і по день її смерті. Їх відносини ґрунтувалися на спільному побуті, наявністю взаємних прав та обовязків, але не зверталися по питанню реєстрації їхнього шлюбу Одразу після початку спільного проживання ОСОБА_3 продав свій будинок в с. Великий Дальник, та з 1997 по 2006 рік проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. 25.11.2003 року позивач із згоди ОСОБА_7 зареєструвався у будинку с. Олександрівка вул. Ювілейна, 14, який належав останній на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка. У цьому будинку він зареєстрований до цього часу. 19.12.2006 року померла мати ОСОБА_7 ОСОБА_10 , після чого вони переїхали до вказаного будинку за адресою с. Олександрівка, вул. Молодіжна, 44. Право власності на вказаний будинок підтверджено рішенням Комінтернівського районного суду від 17.09.2007 року, зареєстроване 16.07.2008 року. Таким чином ОСОБА_3 вселився до будинку у якості члена сімї власника та проживає там до сьогоднішнього дня. Спадкоємцями ОСОБА_7 є її діти, однак вони не визнають його права проживання у вказаному будинку, однак іншого житла у нього немає. В даний час він одинокий пенсіонер і не має можливості придбати житло, тому вимушений звернутися до суду з позовом про визнання його права користування житловим будинком. Просив суд визнати за ним право користування житловим будинком.

Розглянувши поданий позов, матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, покази свідка, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовів виходячи з такого.

Судовим розглядом справи встановлено, що 27 жовтня 2011 року померла ОСОБА_7, яка приходилась матірю ОСОБА_2, та ОСОБА_1 (а.с. 204, 208, 210).

Після смерті ОСОБА_7 18 січня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини з заявами про прийняття спадщини, а саме на житловий будинок № 9 по вул. Київській та на житловий будинок № 14 по вул. Ювілейній с. Олександрівка (а.с.202, 203).

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобовязання ОСОБА_3 повернути правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку № 44 по вул. Молодіжній с. Олександрівка суд виходив з того, що позивачами не доведено, а судовим розглядом справи не встановлено належних доказів їх викрадення ОСОБА_3

Крім того, суд відмовляє у задоволенні позову в частині не руйнування та припинення розбирання обєкту, так як дані посилання не доведені, та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині будинку суд виходив з того, що право позивачів на оформлення спадщини не порушено відповідачами ОСОБА_3 та Олександрівською сільською радою, оскільки позивачі вчасно звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що свідчить про прийняття спадщини. Однак розглядом справи встановлено, що позивачі до кінця не реалізували своє право на отримання спадщини, що є безумовною перешкодою на поновлення їх права на усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення ОСОБА_3

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Державна реєстрація прав на нерухомість, здійснюється відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Таким чином, на час звернення позивачів до суду їх право власності не порушено, оскільки ними їх право на спадщину належним чином не оформлено та не зареєстровано, що робить їх позов до ОСОБА_3 передчасним, а до Олександрівської сільської ради взагалі безпідставним.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд виходив з того, що вимоги про визнання права користування житловим будинком є похідним від права власності відповідачів, яке на час розгляду справи у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виникло.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обовязки.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 181, 182, 1268, 1269 ЦК України, відповідно до ст. ст. 10, 11, 15, 57-64, 208, 209, 212, 215 ЦПК України суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Олександрівськові сільської ради Комінтернівського району Одеської області про усунення перешкод у користуванні будинком, літньою кухнею, земельною ділянкою, виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права користування житловим будинком відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення

Суддя: Н.В. Вінська