Справа № 754/5070/17
У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Журавська О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом.

Позивач подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст поданої заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову зазначено, що позивач після продажу квартири АДРЕСА_1 (14.05.2014 року), що належала їй на праві приватної власності, в той же день, внесла грошові кошти в сумі 299 800 грн. в якості часткової оплати квартири АДРЕСА_1, іншу частину коштів в розмірі 286 840 грн. вона внесла на наступний день (15.05.2014 р.). Спірну квартиру було оформлено на відповідача. Однак між позивачем та відповідачем не було ніяких договірних (зобов'язальних) відносин щодо передачі на її користь коштів та/або квартири (дарування, позики тощо), тому остання безпідставно набула у власність квартиру АДРЕСА_1. На теперішній час, відповідач не пускає позивача до вказаної квартири, де остання зареєстрована, змінила замки. Крім того, відповідач намагається переоформити спірну квартиру на своїх родичів з метою уникнення вказаного судового спору, оскільки не має перешкод юридичного характеру (шлюб з сином позивача розірвано).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином на даний час існує загроза того, що оспорювана квартира, яка на даний час зареєстрована як власність ОСОБА_2, може бути відчужена останньою в порядку передбаченому чинним законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи з вищевикладеного, оглянувши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заявлена вимога щодо забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.151 - 153, 210, 294 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва Апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя :