ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/4759/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання, визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказана позовна заява.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 року вказану заяву повернуто.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року вказана ухвала Дарницького районного суду м. Києва скасована, а справа направлена до Дарницького районного суду м. Києва.

Проте, в матеріалах провадження були відсутні всі додатки до позовної заяви.

Так, відповідно до положень ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва судом було зазначено про наявність недоліків щодо виконання вимог, викладених у ст.120 ЦПК України, а також у ст.119 ЦПК України щодо відсутності доказів сплати судового збору та було вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів.

До Дарницького районного суду м. Києва надійшли заяви позивача від 27 жовтня 2017 року та від 30 жовтня 2017 року «Про усунення недоліків», проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цих звернень не були долучені їх копії для відповідачів.

Крім того, до вказаної заяви відповідача від 30 жовтня 2017 року долучено два примірника додатку, зміст якого не читається.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того, судом враховано, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ст. 119, 120 ЦПК України.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, вважаю, що належить надати позивачу повторно строк на виконання вищенаведених вимог ст.120 ЦПК України.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_2 з наданням заявнику строку для виправлення недоліків - 5 днів, з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: