Справа № 146/362/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" квітня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль справу за заявою ОСОБА_2 (заінтересовані особи Липівська сільська рада Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_3) про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити той факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, виданий Липівською сільською радою народних депутатів 5 серпня 1987 року на підставі рішення виконкому Томашпільської районної ради народних депутатів № 97 від 21 травня 1987 року на ім'я ОСОБА_4, належить ОСОБА_4.

Дана заява обґрунтована наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Липівка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_4, яка доводилася матір'ю заявника.

Заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, однак під час оформлення документів для прийняття спадщини було встановлено, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок по батькові спадкодавця помилково зазначено ОСОБА_4, а не ОСОБА_4.

Факт того, що спадковий будинок дійсно належав матері позивача підтверджується довідкою Липівської сільської ради Томашпільського району, довідкою КП «Могилів-Подільське МБТІ» про показники об'єкта нерухомого майна.

Будь-яким іншим чином, ніж в судовому засіданні, неможливо встановити факт належності правовстановлюючого документа, а встановлення даного факту має юридичне значення і впливає на прийняття заявником спадщини, тому з даною заявою вона вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в заяві, попросила заяву задовольнити.

Зацікавлена особа-представник Липівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак представник селищної ради подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їхнього представника, не заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_2

Зацікавлена особа-ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення заявника, зацікавленої особи, розглянувши заяву сільського голови, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначене в документі- свідоцтві про право власності на житловий будинок, не збігається з прізвищем, ім'ям, по батькові, зазначеним у свідоцтві про смерть.

Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права оформлення спадщини на житловий будинок.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Липівка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про народження, матір'ю ОСОБА_2 є ОСОБА_4 (а.с.5).

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, виданий Липівською сільською радою народних депутатів 5 серпня 1987 року на підставі рішення виконкому Томашпільської районної ради народних депутатів № 97 від 21 травня 1987 року, дане свідоцтво було видано ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно довідки КП «Могилів-Подільське МБТІ» для оформлення спадщини № 10 від 27 січня 2017 року про показники об'єкта нерухомого майна, відповідно до проведеної інвентаризації від 26 грудня 2016 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.8).

Згідно довідки Липівської сільської ради № 158 від 13 березня 2017 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 рахується по сільській раді за покійною ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно довідки Липівської сільської ради № 159 від 13 березня 2017 року, ОСОБА_4, 1920 року народження і ОСОБА_4, 1920 року народження-одна і та ж особа (а.с.9).

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, викладені у заяві твердження заявника ОСОБА_2 щодо належності її матері ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на житловий будинок, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, даний факт підтвердився довідками сільської ради, КП «Могилів-Подільське МБТІ». Даний факт має для заявника юридичне значення і впливає на оформлення спадщини, тому заявлені вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.. 215 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду повинно бути вирішено питання про розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення (у справах, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення) судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судові витрати суд залишає за заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 234, 256, 257, 259 ЦПК України , суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 (заінтересовані особи Липівська сільська рада Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_3) про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документузадовольнити.

Встановити той факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, виданий Липівською сільською радою народних депутатів 5 серпня 1987 року на підставі рішення виконкому Томашпільської районної ради народних депутатів № 97 від 21 травня 1987 року на ім'я ОСОБА_4, належить ОСОБА_4.

Судові витрати залишити за заявником ОСОБА_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25 квітня 2017 року.

Суддя: О. В. Пилипчук