АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 663/2964/16-ц Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1 Номер провадження: 22-ц/791/929/17 Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Склярської І.В.

суддів: Пузанової Л.В.,

ОСОБА_2

секретар Чертков Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 14 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.11.2013 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого, ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Враховуюче те, що відповідач не виконала свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 04.12.2016 року у неї утворилась заборгованість перед банком у розмірі 18744,50 грн., просив:

1) стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 18744,50 грн., за кредитним договором № б/н від 25.11.2013 року, яка складається з: заборгованості за кредитом 970,18 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 13305,53 грн.; заборгованості за пенею та комісією 3100,00 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 868,79 грн.;

2) стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14 березня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що Умови та Правила надання банківських послуг не містять інформації щодо первісно встановленої процентної ставки за договором та інформації, передбаченої ст. 1056-1 ЦК України, банком порушені вимоги ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», а наведений розрахунок заборгованості не найшов своє підтвердження, оскільки окрім анкети-заяви відповідачкою ніякі документи, на яких ґрунтуються вимоги позивача, не підписувалися, а відтак не можуть бути складовими частинами договору кредиту.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

25 листопада 2013 року ОСОБА_3 подала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» в якій погоджується з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг; до його укладання ознайомилася і згідна з його умовами. Примірник договору згодна отримати шляхом роздруківки з сайта, Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку, та зобовязується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Банку. Памятку клієнта, яка містить в тому числі ОСОБА_2 і основні умови обслуговування і кредитування отримала і ознайомилися з її змістом під підпис ( а.с.12).

Отже зазначені Умови та Правила надання банківських послуг не можна не вважати складовою кредитного договору , укладеного між банком та відповідачкою.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), зокрема з порушенням строку виконання (ст.610 та ч.1 ст.612 ЦК).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.207 вказаного Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або якщо він підписаний стороною(сторонами).

За положеннями ч.1 ст.627 вказаного Кодексу відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.1055 вказаного Кодексу: кредитний договір укладається в письмовій формі (ч.1); кредитний догові, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч.2).

Згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с.10-11), за кредитним договором № б/н від 25.11.2013 року станом на 04.12.2016 року наявна заборгованість боржника у сумі 18 744,50грн., яка складається з:

- заборгованості за кредитом в розмірі 970,18 грн..,

- заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 13 305,53 грн.,

- заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3 100грн.,

- штрафу (фіксованої частини) 500грн.,

- штрафу (процента складова) 868,79грн.

Разом з тим, анкета-заява не містить визначення який вид карти, видається клієнту, строк її видачі, визначення якого вимагає також п. 2.1.1.2.1 Умов та Правил (а.с.32) , а також бажаний кредитний ліміт (а.с.12).

За поясненнями представника банку, ОСОБА_3 отримала карту «Універсальна», а грошові кошти в сумі 1000 грн, не зважаючи, на те що сума кредитного ліміту не зазначена в договорі перерахована на карту та використана позичальницею, про що свідчить виписка по рахунку.

До матеріалів справи долучена довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" тип карти MasterCardMass (а.с.13), відомості про підписання та ознайомлення з якою ОСОБА_3 , вона не містить. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником банку визнано, що Памятка клієнта, яка містить в тому числі ОСОБА_2 і основні умови обслуговування і кредитування, які позичальниця мала отримати відповідно до умов договору і ознайомитися з її змістом під підпис не існує.

Отже, наведений банком кредитний договір з ОСОБА_3 не містить визначену сторонами суму кредитування, проценти за користування кредитними коштами.

Разом з тим, надана банком, суду апеляційної інстанції, довідка свідчить, що встановлений кредитний ліміт станом на 25.11.2013 року 500 грн, змінений 26.12.2013 року-1000грн. (а.с.97).

Довідка банку, додана до апеляційної скарги містить номери карток, дати їх відкриття та термін дії з якої вбачається що банком за кредитним договором від 25.11.2013 року були надані чотири кредитні картки, одна з яких 654249) відкрита 25.11.2013 року терміном дії до 08/17 року (а.с.93).

Додана банком до апеляційної скарги виписка по рахунку містить відомості використання кредитної картки №654249 шляхом зняття грошових коштів з кредитної картки з 25.11.2013 року по 28.12.2013 року та її поповнення готівковими коштами до 24.12.2013 року (а.с. ). Отримання кредитної картки також підтверджується матеріалами справи (а.с. 92) з застосуванням п.1.1.7.37 Умов та Правил (а. с.28) та відповідачкою не спростовано.

Відповідно до п.2.1.1.2.11 Карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні (а.с.32).

Отже, зазначена виписка по рахунку свідчить, що банк кошти в сумі 1000 грн. перерахував на кредитну картку ОСОБА_3, яка ними користувалася та частково повертала шляхом поповнення готівковими коштами, що також свідчить про підтвердження нею укладення кредитного договору , на умовах, визначених в анкеті-заяві.

Як за розрахунком заборгованості так за випискою по рахунку, рахується заборгованість по тілу кредиту в сумі 970 грн.18 коп., а отже суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про її недоведеність.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13 (а.с.36 зв.с.). Разом з тим, враховуючи, що банком не доведено надання ОСОБА_3 під підпис Памятки клієнта, яка містить в тому числі ОСОБА_2 і основні умови обслуговування і кредитування , а додана банком до позовної заяви довідка про умови кредитування (а.с.13) не свідчить, що така як Памятка вручалася ОСОБА_3 за умовами анкети-заяви під підпис, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення суми заборгованості за процентами, встановлених банком.

Разом з тим, відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи, що в договорі між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 у визначеному законом порядку не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України , а відтак обрахування суми процентів за користування грошовими коштами в сумі 970,18 грн за кредитним договором за прострочений строк, обчислюється за такою формулою: розмір заборгованості Х кількість днів прострочення Х подвійна ставка НБУ / кількість днів у році Х 100 процентів та складає суму заборгованості по відсоткам - 1064,95 грн., яка підлягає стягненню з позичальниці на користь банку.

За викладених обставин, суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення процентів з-за не встановлення їх розміру в договорі, не застосувавши норми ст. 1048 ЦК України.

Щодо перевірки заяви ОСОБА_3 про застосування строку позовної давності (а.с.57-62), суд апеляційної інстанції виходить з того, що строк звернення до суду з позовом не пропущений, оскільки кредитна картка видана строком до 08/17 року і інше відповідачем не спростовано, останнє часткове виконання нею умов договору щодо повернення грошових коштів здійснено 24.12.2013 року, а за умовами п.2.1.1.12.4 Умов та Правил строк повернення простроченого кредиту в повному обсязі складає 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості, а отже на час звернення до суду 22.12.2016 року строк позовної давності дотриманий (а.с.36).

За умовами договору (п. 1.1.2.5) ОСОБА_3 прийняла на себе зобовязання погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту на умовах, передбачених настояним договором.

Відповідальність за невиконання повернення кредитних коштів у вигляді сплати пені передбачена п.1.1.5.25 Умов та Правил (а.с.25)), але враховуючи, що за цією умовою договору вона не нараховувалася та не предявлялася до стягнення, а її нарахування до стягнення здійснено банком в сумі 3100 грн, на умовах, визначених Тарифами, які за вищевикладених обставин не є складовою частиною договору, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення пені.

Встановлення в Умовах та Правилах надання банківських послуг відповідальності на несвоєчасне повернення коштів у виді штрафу фіксованої та процентної складовою (п. 2.1.1.7.6) (а.с.34), та неповернення грошових коштів позичальницею є підставою для стягнення з ОСОБА_3 на користь банку штрафу (фіксованої частини) 500 грн. та штрафу (процентної складової)- 101 грн. 95 коп.

Таким чином, неповне зясував обставини, що мають значення для справи, не відповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового, яким позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 25.11.2013 року, яка виникла станом на 04.12.2016 року в загальній сумі 2636 грн.88 коп., та складається: тіло кредиту в сумі 970,18 грн., відсотки - 1064,95 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова)- 101 грн. 95 коп. В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Крім того, з урахуванням ст. 88 ЦПК України,з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 427 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 88, 303, 307, 309 ЦПК України, ст.ст.207, 526, 530, 610, 612, 627, 1054, 1055 ЦК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 14 березня 2017 року скасувати, ухвали нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 25.11.2013 року, яка виникла станом на 04.12.2016 року в загальній сумі 2636 грн.88 коп., та складається: тіло кредиту в сумі 970,18 грн., відсотки - 1064,95 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова)- 101 грн. 95 коп. В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»судові витрати по сплаті судового збору в сумі 427 грн.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

ОСОБА_2