Номер провадження 2/754/4338/17
Справа №754/6241/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Грей О.П.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», в якому просив поновити місячний строк, встановлений ст. 233 Кодексів законів про працю України для звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору, у зв'язку з його пропуском з поважної причини; визнати незаконним та скасувати наказ Голови правління Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» № 347-к від 20 березня 2017 року в частині звільнення позивача з посади провідного інженера Служби технічного аудиту Комерційної дирекції; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» перевести на посаду начальника відділу зв'язків з громадськістю Публічного акціонерного товариства «Київобленерго»; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» заробітну плату за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до моменту переводу на нову посаду; стягнути судові витрати.

Вимоги позивач обґрунтував тим, що наказом №347-к від 20 березня 2017 року був звільнений з посади провідного інженера Служби технічного аудиту Комерційної дирекції ПАТ «Київобленерго» на підставі п. 1ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що відповідно до наказу №70-ш від 17 серпня 2016 року до штатного розпису Комерційної дирекції ПАТ «Київобленерго» було внесені зміни, а саме Службу технічного аудиту у повному складі було виведено з штатного розпису Комерційної дирекції, а Службу контролю та нагляду електроспоживання було введено до штатного розпису Комерційної дирекції. Посилаючись на наказ №70-ш від 17 серпня 2016 року позивач стверджує, що Службу технічного аудиту даним наказом не ліквідовано, посади співробітників цієї служби не було скорочено. Вважає, що відбулась зміна організаційної структури підприємства, що, на його думку, визнає в своєму листі до Позивача від 27.02.2017 р. № 11/200/1799 директор з юридичних питань ПАТ «Київобленерго» ОСОБА_2

Позивач стверджує, що з юридичною особою ПАТ «Київобленерго» не відбулось змін у вигляді ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, а навпаки наголосив, що за період серпень-грудень 2016 року на роботу було прийнято 328 осіб, а за січень 2017 року - 28 осіб.

ОСОБА_1 вважає, що зміна організаційної структури підприємства не є підставою для його звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач наголосив, що Відповідачем порушено положення Колективного договору та ст. 18 КЗпП, а також ст.ст. 32,36 цього Кодексу.

Так, 17.01.2017 р. ним було отримано попередження про наступне вивільнення в зв'язку із скороченням штату працівників №1/04-100 від 16.01.2017 р. У попередженні по наступне вивільнення в зв'язку із скороченням штату працівників вказано 23 вакансії, які заздалегідь, йому не підходять. На його запит, чи є в наявності дані 23 вакансії Відповідач надав пропозицію від 21.02.2017 р. №2/04-100, де було зазначено 131 вакансія.

Позивач стверджує, що ніякого скорочення штату працівників на підприємстві не відбулося, а під виглядом змін в організаційній структурі відділів підприємства змінили назви відділів та посад їх працівників, а також відбулась незначна зміна функцій відділів, у зв'язку з цим ним 24.02.2017 р. ним було подано заяву про надання згоди на призначення його на вакантну посаду старшого інспектора Служби контролю та нагляду електроспоживання, оскільки на посаді провідного інженера служби технічного аудиту виконував аналогічні функції.

Листом від 24.02.2017 р. № 7/04-100 отримав нову умову свого працевлаштування на посаду старшого інспектора служби контролю та нагляду електроспоживання, а саме необхідність надання диплому про повну вищу електротехнічну освіту з освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст, або магістр.

Відповідно до державного класифікатора професій ДК003:2010, для працевлаштування інспектором достатньо диплому з освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста чи бакалавра, а на посаді провідного інженера, на якій працював позивач, потрібно мати освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста або магістра. Заявою від 27.02.2017 р. вказав, що вся інформація про його освіту та інше, що запитується, наявна в ПАТ «Київобленерго», оскільки при працевлаштуванні було надано документи про повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст. Наголосив, що дана інформація відома відділу кадрів ПАТ «Київобленерго». Але його прийнято на роботу провідним інженером і дія цього договору не припинялася, а отже вимога роботодавця є незаконною.

27.02.2017 р. позивачем було подано запит до ПАТ «Київобленерго» на наявність вакантних посад за якими вимагається юридична освіта, а саме службу захисту економіки, службу протидії корупції, юридичну дирекцію, тощо.

Позивач повідомив, що відповіді на запит від 27.02.2017 р. ним отримано не було, у зв'язку з цим 02.03.2017 р. , ознайомившись з листом ПАТ «Київобленерго» від 24.02.2017 р. № 7/04-100 останній сприйняв його як відмову в призначенні на посаду старшого інспектора Служби контролю та нагляду електроспоживання Комерційної дирекції, вважає це рішення таким, що не відповідає законодавству України та одночасно надає свою згоду на призначення його на вакантну посаду начальника відділу зв'язків з громадськістю.

Листом від17.03.2017 р. №04/100/2483 відповідачем повідомлено позивача про те, що станом на 03.03.2017 р. ним не було надано до відділу кадрів ПАТ «Київобленерго» диплому про отримання повної вищої гуманітарної освіти (з рівнем освіти спеціаліст або магістр), документи, підтверджуючі стаж роботи за фахом у сфері комунікацій, зв'язків із громадськістю. Позивач зазначив, що відомості про наявність в нього гуманітарної освіти, про стаж роботи за фахом на посадах керівників нижчого рівня не менше 2-х років записаний до його трудової книжки та наявниій в відділі кадрів ПАТ «Київобленерго».

Однак, порушуючи вимоги ст.ст. 18,32,36 КЗпП України, роботодавцем ПАТ «Київобленерго» видано наказ про звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

В судовому засіданні, позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили визначити наказ № 347-к від 20 березня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного інженера Служби технічного аудити Комерційної дирекції на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва та праці незаконним та скасувати. Зобовязати ПАТ «Київобленерго» перевести ОСОБА_1 на посаду начальника відділу з громадськістю ПАТ «Київобленерго», стягнути з ПАТ «Київобленерго» заробітну плату за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до моменту переводу на нову посад в розмірі взятих із середнього заробітку за посадою з якої він був звільнений.

Крім того, сторона позивача просила поновити строк позовної давності, оскільки пропущено місячний строк для звернення до суду з позовом, відповідно до вимог ст. 233 КЗпП України. В обґрунтування поважності причини пропущення строку звернення до суду Позивач посилається на смерть матері, зазначаючи, що в період час з 21.03.2017 р. по 29.04.2017 р. перебував в Одеській області, Овідіопольського району, с. Кароліно-Бугаз, у зв'язку зайнятістю похоронним процесом.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Київобленерго» проти вимог позову заперечував посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Додатково заявила про необхідність застосування строку позовної давності, оскільки позивачем пропущено місячний строк з дня коли, він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. В наданих суду письмових запереченнях, наголосила, що відповідачем не порушено вимог чинного законодавства, оскільки забезпечити нової продуктивної зайнятості Позивача не було можливості через те, що останній обрав дві вакантні посади, на одну з яких він не підходить через невідповідність кваліфікаційним вимогам до посади ( посада старшого інспектора служи контролю та нагляду електроспоживання Комерційної дирекції), а для заняття зайняття іншої обраної Позивачем вакантної посади (Начальника відділу зв'язків із громадськістю інформації) останнім не надано документів, які б підтверджували його відповідність кваліфікаційним вимогам. Крім того, власнику або уповноваженому ним органу підприємства ст. 64 ГК України надано право визначати штат і чисельність працівників, а чинним законодавством не обмежено право звільнення працівників за умови дотримання передбаченого порядку звільнення та неможливості подальшого працевлаштування певних працівників. А отже, твердження Позивача, щодо незаконності його звільнення, у зв'язку з тим, що відбулася зміна організації структури підприємства, що не є підставою для його звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, є таким що не відповідає дійсності. Представник відповідача наголосила, що ОСОБА_3 звільнено, у зв'язку з організацією виробництва і праці, а саме скорочення штату працівників відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України.

Допитана в якості свідка керівник кадрової та організаційної роботи ПАТ «Київобленерго» ОСОБА_4 суду повідомила, що ОСОБА_3 звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, в зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці. При звільненні Позивача було дотримано вимог чинного трудового законодавства, зокрема було надано перелік вакантних посад, однак останнім було обрано дві із запропонованих вакантних посад, яким він не відповідав, у зв'язку з відсутністю кваліфікаційних вимог для призначення на вакантні посади.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 232 Кодексу законів про працю України, безпосередньо в районних міських судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожний при вирішенні питання про його цивільні права і обов'язки має право на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями при звільненні з роботи з боку працедавців - власників та керівників господарських товариств, підприємств, установ, організацій.

В судовому засіданні встановлено, що Позивач з 07.06.2013 р. (Наказ №1371-к) перебував в трудових відносинах ПАТ «Київобленерго»

Наказом №2902-к від 11.10.2013 р. був переведений на посаду провідного інженера Служби технічного аудиту Комерційної дирекції.

Листом від 19.07.2016 р. №13/04-200 попереджено Голову первинної профспілкової організації незалежної профспілки енергетиків України ПАТ «Київобленерго» ОСОБА_5 в установленому законодавством порядку повідомлено про заплановане скорочення структурних підрозділів та вивільнення посад, в тому числі Службу технічного аудиту - 10 штатних посад. Вкаїана реорганізація Служби контролю спрямована на поліпшення роботи та створення Служби контрою та нагляду електроспоживання з розширеними функціями служби та додатковими вимогами до кваліфікації персоналу. Також даним листом повідомляється про дотримання ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України щодо строків та умов проведення звільнення, що відповідає положенням чинного законодавства, в тому числі Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Відповідачем в установленому законом порядку було винесено Попередження від 16.01.2017 р. № 1/04-100 про повідомлення Позивача про наступне вивільнення із скороченням штату працівників, отриманого ОСОБА_1 17.01.2017 р. Зокрема в Попереджені наведенні вакансії, які наявні у штатному розписі ПАТ «Київобленерго» та на які має право претендувати Позивач, та які повинні відповідати його професії (спеціальності), кваліфікації, досвіду роботи та стану здоров'я.

Крім того, 21.02.2017 р. №2/04-100 Позивачу надано Пропозицію, відповідно до якої останньому, відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України запропоновано обрати іншу роботу з переліку вакансій які наявні. Дана Пропозиція була отримана Позивачем 22.02.2017 р.

Заявою від 24.02.2017 р. Позивач надав згоду про призначення його на вакантну посаду старшого інспектора Служби контролю та нагляду електроспоживання.

Листом від 24.02.2017 р. № 7/04-100 ПАТ «Київобленерго» у відповідь на заяву ОСОБА_3 про надання згоди на призначення його на вакантну посаду старшого інспектора Служби контролю та нагляду електроспоживання від 24.02.2017 р повідомлено про те, що посада на яку позивач має право претендувати, повинна відповідати його професії (спеціальності), кваліфікації, досвіду роботи та стану здоров'я. Одночасно повідомлено Позивача, що посадова інструкція старшого інспектора Служби контролю та нагляду електроспоживання Комерційної дирекції, введена в дію наказом №1138-к від 19.08.2016 р. та визначає кваліфікаційні вимоги до зазначеної посади, а саме: вища електротехнічна освіта відповідного напрямку підготовки; знання принципу роботи електротехнічного обладнання, особливо в частині обліку електроенергії; кваліфікаційна група з ТБ на момент прийняття не нижче ІІ, з подальшим отриманням групи V у встановленні ПБЕЕ терміни, згідно програми навчання; досвідом роботи в електроустановках не менше 2-х років. Даним листом Відповідачем запропоновано Позивачу з метою прийняття рішення про призначення останнього на вказану посаду надати до відділу кадрів документи, що підтверджують кваліфікаційні можливості Позивача для отримання вакантної посади.

Заявою від 27.02.2017 р. Позивач вказав, що вся інформація про його освіту, досвіду роботи тощо, наявна в відділі кадрів ПАТ «Київобленерго».

Заявою від 02.03.2017 р. Позивач повідомив, що ознайомившись з листом ПАТ «Київобленерго» від 24.02.2017 р. № 7/04-100 останній сприйняв як відмову в призначенні його на посаду старшого інспектора Служби контролю та нагляду електроспоживання Комерційної дирекції, наголосив, що рішення не відповідає чинному законодавству та одночасно надав згоду на призначення його на вакантну посаду начальника відділу зв'язків із громадськістю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що твердження Позивача в частині відмови останньому в прийнятті на вакантну посаду Старшого інспектора контролю та нагляду електроспоживання Комерційної дирекції є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсноті та є непідтвердженими, оскільки Позивач не надав жодного з документів, наявність якого необхідна відповідно до посадової інструкції Старшого інспектора контролю та нагляду електроспоживання Комерційної дирекції на яку претендував Позивач, лише зазначив, що вся інформація про його освіту тощо, міститься в відділі кадрів ПАТ «Київобленерго».

Крім того, враховуючи кваліфікаційні вимоги для призначення на вакантну посаду Старшого інспектора контролю та нагляду електроспоживання Комерційної дирекції Позивач не відповідає, оскільки відсутня вища електротехнічна освіта відповідного напрямку підготовки (ОСОБА_1 має повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст).

На заяву Позивача листом від 02.03.2017 р. №04/100/1961 щодо вакантної посади начальника відділу зв'язків із громадськістю Відповідач зазначив, що Положення про Відділ зв'язків із громадськістю ПАТ Київобленерго» (введено в дію наказом № 775 від 22.06.2015 р.) визначено такі кваліфікаційні вимоги до посади Начальника відділу зв'язків з громадськістю:

-вища гуманітарна освіта;

-стаж роботи за фахом на посадах керівників нижчого рівня не менше 2-х років.

Також, відповідно до даного листа Відповідачем було запропоновано Позивачу надати до відділу кадрів ПАТ «Київобленерго» інформацію про отримання повної вищої гуманітарної освіти, документи, що підтверджують стаж роботи за фахом у сфері комунікацій, зв'язків із громадськістю. Додатково запропоновано надати відомості про наявний досвід роботи у сферах PR , журналістики, навички співпраці зі ЗМІ, написання статтей, роботи в соціальних мережах.

Судом встановлено, що ПАТ «Київобленерго» не відмовляло ОСОБА_3 у працевлаштуванні на вакантну посаду Начальника відділу зв'язків із громадськістю, а лише звернулось за отримання додаткової інформації, так як не володіло даними щодо досвіду роботи Позивача у сфері зв'язків з громадськістю.

Листом від 17.0.2017 р. № 04/100/2483 ПАТ «Київобленерго» повідомило ОСОБА_3, що станом на момент підготовки даної відповіді, ним не надано до відділу кадрів запитуваної для розгляду його кандидатури на посаду Начальника відділу зв'язків із громадськістю інформації щодо наявності диплому про отримання повної вищої гуманітарної освіти (з рівнем освіти спеціаліст або магістр) та документів, що підтверджують стаж роботи за фахом у сфері комунікацій, зв'язків із громадськістю.

Листом від 17.03.2017 р. ОСОБА_1 повідомив Відповідача, що запитуванні документи збираються та що Позивач готовий буде надати їх 28.03.2017 р.

Листом від 20.03.2017 р. Відповідач повідомив Позивача про те, що нормами чинного законодавства не встановлено терміну, протягом якого останній має подати документи на підтвердженні освіти та досвіду роботи для розгляду його кандидатури на вакантну посаду Начальника відділу зв'язків із громадськістю, на яку ОСОБА_1 претендував.

Однак, ОСОБА_1 не надав до відділу кадрів ПАТ «Київобленерго» документів, що підтверджують наявність в останнього диплому про отримання повної вищої гуманітарної освіти (з рівнем освіти спеціаліст або магістр) та документів, що підтверджують стаж роботи за фахом у сфері комунікацій, зв'язків із громадськістю на яку претендував.

Так, наказом від 20.03.2017 р. № 347-к ОСОБА_3 було звільнено з посади провідного інженера Служби технічного аудиту Комерційної дирекції на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці. Підставою звільнення вказано наказ від 17.08.2016 р. №70-ш «Про зміни в організаційній структурі та штатному розписі ПАТ «Київобленерго» та витяг з Протоколу № 46 від 06.03.2017 р. засідання виборного органу - профкому Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки енергетиків ПАТ «Київобленерго».

Власник чи уповноважений ним орган має право самостійно визначати чисельність і штат працівників, структуру підприємства, законодавством не забороняється здійснювати перегрупування працівників у межах однорідних посад і професій для залишення на роботі найбільш кваліфікованих. Інакше кажучи, під час вивільнення власник або уповноважений ним орган має право здійснити перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, на іншу посаду за його згодою, звільнивши на цій підставі менш кваліфікованого працівника.

Згідно з положеннями статті 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Судом встановлено, що у відповідача відбулися зміни в організації виробництва і праці, які супроводжувались скороченням чисельності штату працівників, позивача в установленому законом порядку за два місяці було попереджено про майбутнє вивільнення, також встановлено, що відповідачем було запропоновано на час проведення скорочення вакантні посади, на якій осатаній може претендувати.

Слід наголосити, що згідно з ч.3 ст.49-2 КЗпП України та правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах Верховного Суду України від 07.11.2011р. (справа №6-45цс11), від 10.03.2015р. (справа №21-52а15), від 01.03.2017р. (справа №6-2485цс16), відповідач не зобов'язаний пропонувати вакантну посаду працівнику, який підлягає звільненню за п. 1 ч. 1 ст.40 КЗпП України, якщо його кваліфікація, досвід тощо не відповідають закріпленим у посадових інструкціях вимогам.

Виходячи зі змісту пункту 19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.1992 року розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи був попереджений він за два місяці про наступне вивільнення.

Твердження Позивача, щодо незаконності його звільнення, у зв'язку з тим, що відбулася зміна організаційної структури підприємства, що не є підставою для його звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, є такими що не відповідають дійсності. Судом встановлено, що позивача ОСОБА_3 звільнено, у зв'язку з організацією виробництва і праці, а саме скорочення штату працівників, про що свідчать наявні у справі документи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Відповідачем при звільненні ОСОБА_3 в повному обсязі дотримано вимоги законодавства, зокрема ст. ст. 40, 43, 49-2, 184 КЗпП України.

Твердження Позивача про недотримання Відповідачем п. 2.1 Додатку до Колективного договору та ст. 18 КЗпП не відповідає дійсності. Відповідачем не порушено положення Колективного договору та відповідно ст. 18 КЗпП України з огляду на те, що забезпечити нової продуктивної зайнятості Позивача не було можливості, оскільки ОСОБА_1 обрав дві вакантні посади, жодна з яких не підходила останньому через невідповідність кваліфікаційним вимогам до посади.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про поновлення позивача на роботі, оскільки відповідачем при звільненні не було порушено вимог чинного трудового законодавства.

Відповідно д ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

У зв'язку з тим, що судом відмовлено у поновлені позивача на роботі, суд дійшов висновку і про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 43 Конституції України, ст.ст. 41, 233, 235, КЗпП України, ст. 23 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 66, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя