Справа № 723/1983/16-ц
Провадження № 2/723/61/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої судді Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_16 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за заповітом, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за заповітом, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_21. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є його п'ятеро дітей - ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_6 народження, ОСОБА_26, ІНФОРМАЦІЯ_7 народження та мати спадкодавця ОСОБА_27. Є шість спадкоємців за законом. ОСОБА_28 своєчасно подала до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини .

14.01.2013року, спадкодавець ОСОБА_29 склав заповіт в п.1-3 якого зазначив, дочкам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він дає в спадок 1/2, ОСОБА_6 отримує 1/10, ОСОБА_9 та ОСОБА_30 кожному в розмірі 1/5 від спадщини.

Позивач зазначає, що дружина спадкодавця ОСОБА_1 обов'язкову частку в спадщині не має, з якою спадкодавець ОСОБА_4 на момент складення заповіту знаходився в процесі розлучення в Дахау, про що зазначено в заповіті. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Мати спадкодавця ОСОБА_27 є пенсійного віку непрацездатна тобто відповідно до ст.1241 ЦК України має обов'язкову частку в спадщині.

З урахуванням наявності заповіту та спадкоємця, який має обов'язкову частку у спадщині, позивач зазначає, що кожний із спадкоємців має слідуючий відсоток у спадковому майні: ОСОБА_27 /мати спадкодавця/ обов'язкова частка як непрацездатної становить 1/12, дочки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 1/2 спадщини, що у відсотку становить 11/24/ 11/12:2=11/12х1/2/=11/24/, дочка ОСОБА_6 1/10 спадщини, що у відсотку становить11/120/ 11/12х10=11/12х1/10= 11/120/, дочки ОСОБА_9 та ОСОБА_2 по 1/5 від спадщини тобто частка ОСОБА_11 становить 11/60/11/12 : 5 = 11/12х 1/5 = 11/60/, частка ОСОБА_1 становить11/60/11/12 : 5 = 11/12х 1/5 = 11/60.

ОСОБА_24, ОСОБА_31 та ОСОБА_27, 26.12.2014року надіслали до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини на користь позивачки ОСОБА_32. Вказана обставина підтверджується довідкою нотаріальної контори від 26.12.2014 року № 1109/01-16.

Таким чином, частка у спадщині ОСОБА_33 становить 87/120= / 11/12 частка ОСОБА_34 +11/60 частка ОСОБА_25 + 1/12 обов'язкова частка ОСОБА_35 55/120+ 22/120+ 10/120= 87/120/.

11/120 Частка ОСОБА_36 та 22/120 частка ОСОБА_37 є невитребувані.

ОСОБА_1 , яка діє від свого імені і від імені малолітньої дочки ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_3, 26.06.2014 року подала до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом.

ОСОБА_39 в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини по даний час не зверталась і являється як такою особою, що не прийняла спадщину.

ОСОБА_16 в встановлені законом терміни подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_4.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_10 є житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Право власності на вказане домоволодіння спадкодавець набув відповідно до договору дарування житлового будинку від 03.12.2004 року і дане право зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Житловий будинок та надвірні споруди розташовані на земельній ділянці розміром 0,07 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказані обставини підтверджуються договором дарування, витягом з Державного реєстру, Рішенням сільської ради від 20.05.2010 року.

ОСОБА_1 без достатніх правих підстав утримує у себе належне позивачау спадкове майно, яке було відчужене поза волею спадкодавця шляхом укладення мирової угоди та договору дарування між відповідачами - ОСОБА_3 та ОСОБА_12. Вказані обставини позбавляють позивачку отримати свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно.

Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_40 право власності на спадщину за заповітом після смерті її батька ОСОБА_21, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, а саме на 87/120 житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 Витребувати від ОСОБА_1 87/120 житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_41 2374 гривні судових витрат по сплаті судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні позов просить задовольнити.

Відповідач, її представник у судовому засіданні позов не визнали, подали заперечення у якому зазначили, що ОСОБА_1 з ОСОБА_42 познайомилася в 2004 році. Коли вони зустрічалися, то разом вирішили придбати будинок в с.Кам'яна. 12 грудня 2004 року ОСОБА_4 склав угоду дарування з ОСОБА_14 будинку в с.Кам'яна. В травні 2005року вони зареєстрували шлюб.

Під час шлюбу у 2009 році, у них народилася спільна дитина ОСОБА_43, яка зареєстрована та мешкає в указаному будинку.

З 2005 по 2010 p.p. вони спільно, інколи сам відповідач, проводили ремонтні роботи в середині будинку, так як при придбанні він був у занедбаному стані, непридатний для проживання, зокрема, добудували прибудову, кухню 13кв.м, замінили всі вікна та двері, здерли до цегли штукатурку зі стін та стелі, перештукатурили стіни та стелю, перестелили підлогу. В 2007 році почали будівництво гаража з сауною в подвір'ї. В 2009 році, перебуваючи в стані вагітності, відповідач почала проводити водогін та каналізацію, так як в той період ОСОБА_4 був у Німеччині і на той момент являвся банкротом. ОСОБА_1 зазначає, що часто проводила ремонтні роботи за власний рахунок. Таким чином за час спільного проживання вони капітально відремонтували будинок. Загальна вартість ремонтних та будівельних робіт склала 120000 грн..

ОСОБА_44 звернулася з позовом про визнання права власності за заповітом, витребування майна з чужого володіння на підставі заповіту від 14.01.2013року, складеного ОСОБА_13 Даний заповіт був складений ОСОБА_13 в письмовій формі, без посвідчення нотаріусом чи іншими представниками влади на території ФРН. На той час ОСОБА_21, хоча і був хворий, але не знаходився в безпорадному стані, тим більше в 2013 році ОСОБА_4 разом з дружиною та дитиною тричі перебував в Україні у власному домогосподарстві.

Даний позов відповідач повністю не визнає і вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, враховуючи наступні міркування.

Даний заповіт може бути віднесено до нікчемних і до оспорюваних правочинів. Підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності в силу закону є ч.1 ст.1257 Цивільного Кодексу України. Заповіт складений особою, яка не мала на це права, заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Ст.1247 ЦК України визначає загальні вимоги до форми заповіту.

Ст.71 Закону України «Про міжнародне приватне право» говорить, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майно, яке підлягає державній реєстрації в Україні - правом України.

Відповідач зазначає, що 16.05.1972 року державами - членами Ради Європи було ухвалено Конвенцію «Про запровадження системи реєстрації заповітів», яка, серед іншого, повинна була уніфікувати законодавство різних країн щодо форми складання заповітів задля їх легалізації в інших країнах - членах Ради Європи. Україна у 2010 році ратифікувала дану конвенцію і підписала двосторонні угоди з 12 європейськими країнами. В той же час Німеччина, де ОСОБА_13 був складений заповіт, досі Конвенцію не ратифікувала і, тим більше, не підписала двосторонньої угоди з Україною, тому легалізувати будь-який заповіт написаний по законах і та території ФРН, в Україні не представляється можливим.

Тому вважає, що спадкування частки майна ОСОБА_4, якщо така частка буде визначена, повинно здійснюватися за вимогою ст.1261 ЦК України де вказано, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Враховуючи вищевикладене просить відмовити в задоволенні даного позову за безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_21.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_10 в Україні є житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Право власності на вказане домоволодіння спадкодавець набув відповідно до договору дарування житлового будинку від 03.12.2004 року і дане право зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Житловий будинок та надвірні споруди розташовані на земельній ділянці розміром 0,07 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його п'ятеро дітей - ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_6 народження, ОСОБА_26, ІНФОРМАЦІЯ_7 народження, мати спадкодавця ОСОБА_27, та дружина ОСОБА_1.

14.01.2013року, спадкодавець ОСОБА_45 склав заповіт в п.1-3 якого зазначив, дочкам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він дає в спадок 1/2, ОСОБА_6 отримує 1/10, ОСОБА_9 та ОСОБА_30 кожному в розмірі 1/5 від спадщини.

В заповіті зазначив, що ОСОБА_1 частки в спадщині не має, оскільки спадкодавець знаходиться з нею в процесі розлучення в Дахау.

Суду не представлені докази того, що спадкодавець ОСОБА_21 на момент смерті розлучений з ОСОБА_1. В матеріалах справи мається свідоцтво про одруження ОСОБА_21 та ОСОБА_1, які уклали шлюб 10 травня 2005 року. Як вбачається з свідоцтва про смерть ОСОБА_21 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року в Тутцінгу, сімейний його стан на день смерті : одружений, дружина ОСОБА_1. Як вбачається з вищенаведеного , ОСОБА_1, як дружина спадкодавця, входить до складу осіб спадкоємців.

Мати спадкодавця ОСОБА_46 є пенсійного віку непрацездатна відповідно до ст.1241 ЦК України має обов'язкову частку в спадщині.

ОСОБА_1 , яка діє від свого імені і від імені малолітньої дочки ОСОБА_38, ІНФОРМАЦІЯ_3, 26.06.2014 року подала до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом.

ОСОБА_39 в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини по даний час не зверталась і являється як такою особою, що не прийняла спадщину.

ОСОБА_16 в встановлені законом терміни подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_47

З урахуванням кількості спадкоємців , яких 7 осіб, за наявності заповіту та спадкоємця, який має обов'язкову частку у спадщині, кожний із спадкоємців має слідуючий відсоток у спадковому майні: ОСОБА_27 /мати спадкодавця/ обов'язкова частка як непрацездатної становить 10/140, дочки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 65/140 спадщини, ОСОБА_9 та ОСОБА_2 по 26/140 від спадщини, частка ОСОБА_6 становить 13/140.

ОСОБА_24, ОСОБА_25 та ОСОБА_27, 26.12.2014року надіслали до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини на користь позивачки ОСОБА_32.

Відповідно до ст.. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

В зв"язку з вищенаведеним частка ОСОБА_11 становить 101/140, частка ОСОБА_30 становить 26/140, частка ОСОБА_6, яка є невитребуваною, становить 13/140.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що позивач має право на спадщину , що залишилась після спадкодавця ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом, оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

16.05.1972 року державами - членами Ради Європи було ухвалено Конвенцію «Про запровадження системи реєстрації заповітів», яка, серед іншого, повинна була уніфікувати законодавство різних країн щодо форми складання заповітів задля їх легалізації в інших країнах - членах Ради Європи. Україна у 2010 році ратифікувала дану конвенцію і підписала двосторонні угоди з 12 європейськими країнами. В той же час Німеччина, де ОСОБА_13 був складений заповіт, Конвенцію не ратифікувала і не підписала двосторонньої угоди з Україною.

В звязку з наведеним суд керується Законом України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ч. 2 статті 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» «Визначення права, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом» якщо згідно з частиною першою цієї статті неможливо визначити право, що підлягає застосуванню, застосовується право, яке має більш тісний зв'язок із приватноправовими відносинами.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави,

громадянином якої вона є. Якщо фізична особа є громадянином двох або більше держав, її особистим законом вважається право тієї з держав, з якою особа

має найбільш тісний зв'язок, зокрема, має місце проживання або

займається основною діяльністю.

Відповідно до ч. 2 статті 31 Закону України «Про міжнародне приватне право» форма правочину щодо нерухомого майна визначається

відповідно до права держави, у якій знаходиться це майно, а щодо

нерухомого майна, право на яке зареєстроване на території

України, - права України.

Відповідно до статті 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави,

на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає

державній реєстрації в Україні, - правом України.

Відповідно до статті 72 Закону України «Про міжнародне приватне право» здатність особи на складання і скасування заповіту, а

також форма заповіту і акта його скасування визначаються правом

держави, у якій спадкодавець мав постійне місце проживання в

момент складання акта або в момент смерті. Заповіт або акт його

скасування не можуть бути визнані недійсними внаслідок

недодержання форми, якщо остання відповідає вимогам права місця

складання заповіту або права громадянства, або права звичайного

місця перебування спадкодавця у момент складання акта чи в момент

смерті, а також права держави, у якій знаходиться нерухоме майно.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Тому, аналізуючи всі докази по справі, суд вважає, що право власності на вищевказане домоволодіння перейшло до позивача в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись Законом України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 1216, 1222, 1223, 1268, 1274 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 212, 223 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_48 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за заповітом, витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_16 право власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_21, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8р., а саме на 101/140 житлового будинку літ. «А-І», прибудови літ. «а», ганок літ. «а1», бані літ.»Є», гаража літ. «Ж», вбиральні літ. «Г», вимощення літ. «І», криниці АДРЕСА_4

Витребувати від ОСОБА_1 101/140 житлового будинку літ. «А-І», прибудови літ. «а», ганок літ. «а1», бані літ.»Є», гаража літ. «Ж», вбиральні літ. «Г», вимощення літ. «І», криниці АДРЕСА_4

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10. паспорт НОМЕР_1 на користь ОСОБА_16 2374грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: