АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 674/1312/16-ц
Провадження № 22-ц/792/75/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Корніюк А.П.

суддів: Федорової Н.О., Ярмолюка О.І.

секретар Філіпчук О.С.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду від 02 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом і в обґрунтування вимог зазначала, що з 30.08.2008 року по 03.11.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вказує, діти проживають з нею, перебувають на її утриманні і потребують матеріальної допомоги. Вона на даний час не працює, отримує державну допомогу малозабезпеченим сім'ям та компенсаційні виплати по догляду за інвалідом I групи, що є єдиним джерелом її доходів. Посилаючись на те, що відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, тому позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Дунаєвецького районного суду від 02 листопада 2016 року позов задоволено частково. Постановлено стягувати з ОСОБА_3, 1987 року народження (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 15.09.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. В решті позовних

__________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції - Артемчук В.М. Провадження № 22ц/792/75/17

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія № 48,50

вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати. Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Апелянтка посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність його висновків дійсним обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права. ОСОБА_1 зазначала, що визначаючи аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину, суд не врахував, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інших утриманців не має, тому може надавати аліменти у більшому розмірі. І на теперішній час прожитковий мінімум для дитини у віці 6 років становить 1531 грн., а з 1.12.2016 року зміниться і становитиме 1689 грн., з якого мінімальний розмір на одну дитину складає 506 грн. 70 коп. Також апелянта вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що діти мають хронічні захворювання та потребують витрат на лікування.

Представник апелянтки апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі і просить її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 заперечив апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частинами 2 і 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом першої інстанції вірно встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом з матір'ю. Відповідач проживає окремо, своїх зобов'язань по утриманню дітей до досягнення ними повноліття в достатній мірі не виконує, хоча має таку можливість. Він є здоровою та працездатною особою, тимчасово не працює, перебуває на обліку як безробітний в Дунаєвецькому РЦЗ, на утриманні непрацездатних осіб немає. Прийнявши до уваги ці обставини, суд обґрунтовано дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину і з цих підстав задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

З врахуванням саме цих обставин суд першої інстанції і визначив розмір аліментів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не враховано наявність хронічних захворювань у дітей та потребу у витратах на лікування, не заслуговують уваги, оскільки стан здоров'я дітей було враховано судом, а в матеріалах справи відсутні докази про понесені позивачем витрати на лікування дітей.

Статтею 185 СК передбачається, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дунаєвецького районного суду від 02 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) Н.О. Федорова

(підпис) О.І. Ярмолюк

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк