Справа №150/12/17
Провадження по справі №2/150/24/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі Гондзьорі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 із зазначеним позовом.

Сторони в судове засідання не з'явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач свої вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач - виконком Борівської сільської ради Чернівецького району, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, ґрунтуючись на наступних підставах.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла рідна мати позивача ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 року виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області /а.с. 7/.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, а також земельної ділянки площею НОМЕР_2 площею 1,68 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 10.05.2001 року, виданого на ім'я ОСОБА_3 /а. с. 10/.

Спочатку мати позивача значилася як ОСОБА_3, оскільки, після реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 їй присвоєно прізвище чоловіка, актовий запис №13 від 17.06.1944 року, про що свідчить витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, №3 від 23.12.2016 року /а.с. 12/.

Як свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_1 (позивача по справі) серії НОМЕР_4, її матір'ю записано ОСОБА_3, батьком - ОСОБА_4 /а.с. 5/.

Після смерті батька позивача - ОСОБА_4, її мати вдруге зареєструвала шлюб, після чого їй було присвоєно прізвище ОСОБА_2, актовий запис №27 від 16.10.1995 року, складений виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 27.12.2016 року, № /а.с. 11/.

Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 являється ОСОБА_1 (позивач по справі), про що свідчить довідка, видана виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 27.12.2016 року, №3410 /а.с. 13/ та наявність у позивача свідоцтва про право на спадщину (у вигляді житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2) за заповітом, виданого т24.11.2016 року державним нотаріусом Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області /а.с. 9/.

Однак, ОСОБА_1 не має можливості належним чином оформити спадкові права на вище вказану земельну ділянку, у зв'язку із тим, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яка є об'єктом спадкування, виданий на ім'я ОСОБА_3, втрачено, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2

Оголошення про втрату оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 10.05.2001 року на ім'я ОСОБА_3 надруковано в газеті «Чернівецька зоря», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №756 від 27.12.2016 року /а. с. 15/.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

На підставі вище наведеного, суд з метою захисту майнових прав ОСОБА_1 прийшов до висновку про задоволення її позовних вимог.

На підставі ст., ст.1217, 1218, 1225, 1268 ч.5, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст., ст.10, 11, 60, 174 ч.4, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_3, право на спадкове майно, що залишилося після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у вигляді земельної ділянки НОМЕР_2, площею 1,68 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: Цимбалюк Л.П.