Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 червня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аверс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В :

ПрАТ «СК «Аверс» звернулось до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

26.05.2015р. між ПрАТ «СК «Аверс» та було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 700787.

Відповідно до Постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 22.02.2016р. відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП, що сталось 25.01.2016р. Позивачем було виплачено потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 27235 грн. 00 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група», від якої позивач отримав компенсацію у розмірі 17312,50 грн. Відтак, невідшкодованими залишись збитки на суму 9922,00 грн., яку позивач просить суд стягнути зі ОСОБА_1, а також суму сплаченого судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належними чином згідно вимог ЦПК України (а.с. 43, 44, 50, 51, 53, 58, 59, 66). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 14.06.17р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

26.05.2015р. між ПрАТ «СК «Аверс» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 700787 (а.с. 5)

Згідно Постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 22.02.2016р. ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні ДТП, що сталось 25.01.2016р. о 09 год. 00 хв. за участю автомобілів Ford Focus НОМЕР_2 під керування відповідача та Nissan Almera НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 6)

Відповідно до Висновку експерта № 600 від 28.01.2016р. сума матеріального збитку автомобіля Nissan Almera НОМЕР_3 внаслідок вказаного ДТП становить 22640,03 грн. (а.с. 10)

Як вбачається з платіжного доручення № 125 від 04.05.2016р. ПрАТ «СК «Аверс» виплатило на користь ОСОБА_3 часткову виплату страхового відшкодування ремонту пошкодженого автомобіля Nissan Almera НОМЕР_3 по заяві ОСОБА_4 в розмірі 15750,00 грн. (а.с. 18), а також на суму 11485,00 грн. відповідно до Платіжного доручення № 147 від 20.05.2016р. (а.с. 19)

27.05.2016р. на адресу ПАТ «СК «Українська страхова група» від ПрАТ «СК «Аверс» було надіслано претензію щодо сплати 27235,00 грн., в якості відшкодування понесених збитків. (а.с. 23)

15.08.2016р. у відповідь на вказану претензію ПАТ «СК «Українська страхова група» зазначило, що розмір відновлювального ремонту складає 27235,00 грн., а розмір матеріального збитку становить 17312,50 грн., відтак саме розмір матеріального збитку буде відшкодовано на користь ПрАТ «СК «Аверс», як зазначило ПАТ «СК «Українська страхова група» (а.с. 24) Вказане зобов'язання ПАТ «СК «Українська страхова група» виконало, що підтверджено платіжним дорученням № 14881 від 16.08.2016р. (а.с. 25)

18.08.2016р. на адресу ОСОБА_1 від ПрАТ «СК «Аверс» було надіслано претензію про відшкодування понесених збитків в порядку регресу на суму 9922,00 грн. (а.с. 26)

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв'язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

Проаналізувавши наведене вище, суд робить висновок про наявність достатніх підстав для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснення виплат від особи відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову ПрАТ «Страхова компанія «Аверс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 9922, 50 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Аверс» суму сплаченого судового збору (а.с. 2).

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 3 - 14, 60, 61, 88, 212, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аверс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аверс» () суму виплаченого в порядку регресу, страхового відшкодування в розмірі 9922,50 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять дві гривні п'ятдесят копійок)

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аверс» () суму судового збору в розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Копію заочного рішення направити на адресу сторін.

Суддя О. В. Васильченко