Провадження №2-о/263/7/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

присяжних Устинової О.А., Чіхіної Н.І.,

при секретарі Момот А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб безвісно відсутніми та про зобов'язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: Маріупольська міська рада, відділ опіки та піклування Центральної районної адміністрації міста Маріуполя Донецької області,

В С Т А Н О В И В :

Заявники звернулись до суду з заявою про визнання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та онука - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутніми. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що з ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_4 від першого шлюбу. ОСОБА_6 онук ОСОБА_4 З 13 червня 2003 року заявники та ОСОБА_5 з сином ОСОБА_6 мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1. З вересня 2014 року ОСОБА_5 разом з сином ОСОБА_6 виїхали за межі України, місце знаходження заявникам невідоме. У зв'язку з довгою відсутністю заявники звернулись до поліції з заявою про зникнення ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_6 31 липня 2015 року були внесені до ЄРДР №0002874 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.115 КК України. Постановою слідчого від 26 січня 2015 року кримінальне провадження по справі закрито на підставі ч.1 п.1 ст.284 КК України. Враховуючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вже більше двох років не з'являються за місцем реєстрації, відносин ні з ким не підтримують, заявники не мають фінансової можливості сплачувати комунальні послуги, якими її донька та онук фактично не користується, просять суд визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 безвісно відсутніми.

У судове засідання заявники не з'явилася, до суду надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутністю, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відділу опіки та піклування Центральної районної адміністрації міста Маріуполя Донецької області у судовому засіданні присутній не був, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив прийняти рішення на розсуд суду з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Суд, з'ясувавши думку учасників процесу, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 15 грудня 2010 року НОМЕР_1 квартира (житлове приміщення у гуртожитку) АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної дольової власності: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно з особовим рахунком НОМЕР_2, виданим КК «Західна №1» квартиронаймачем квартири (житлового приміщення у гуртожитку) АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, в якій зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно з листом від 05 липня 20165 року №3359/102/072016 начальника Центрального ВП МВП ГУНП в Донецькій області кримінальне провадження №0002874, внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.115 КК України закрито на підставі ч.1 п.1 ст.284 КК України, підставою для закриття послугувала заява ОСОБА_5 надіслана електронною поштою, відповідно до якої остання зазначила, що жива та здорова і мешкає за іншою адресою на території Російської Федерації.

Згідно з відповіддю від 01.07.2016 року №189 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №52 неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, не навчається у вказаному закладі, згідно з наказом від 12 грудня 2014 року №140-У остатнього відраховано з п'ятого класу.

Зі змісту ч. 2 ст. 43 ЦК України вбачається, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а у разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що біля двох років відсутні відомості та дані про місце перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно з ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що вимоги заявників знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому у суду є достатні підстави для визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутніми.

За змістом ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Отже, з огляду на зміст вказаних норм матеріального та процесуального права слід дійти висновку, що факт встановлення осіб безвісно відсутніми є само по собі вже підставою для зняття зазначених осіб з реєстрації, а тому вимога заявників про зобов'язання міграційної служби Центрального району у місті Маріуполі Донецької області задоволенню не підлягає.

Оскільки останній день одержання відомостей про ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлений як вересень 2014 року, суд на підставі ч.2 ст.43 ЦК України вважає днем початку безвісної відсутності цих фізичних осіб 01 січня 2015 року.

На підставі викладеного та керуючись Цивільним кодексом України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212-215, 234, 235, 246-250, 256-259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб безвісно відсутніми та про зобов'язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: Маріупольська міська рада, відділ опіки та піклування Центральної районної адміністрації міста Маріуполя Донецької області - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутніми.

Вважати початком безвісної відсутності ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, - 01 січня 2015 року.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

У разі одержання заяви особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою, про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко

Присяжні О.А. Устинова

Н.І. Чіхіна