УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Червоноградської міської ради Львівської області, ОСОБА_3, Виконавчого комітету Червоноградської міської ради в особі державного реєстратора речових прав на нерухоме майно про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Червоноградської міської ради від 19 березня 2015 року № 775 про передачу відповідачеві ОСОБА_3 як учаснику АТО у приватну власність земельної ділянки площею 0,0698 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 30 березня 2015 року, видане відповідачеві ОСОБА_3 на підставі цього рішення, та скасувати державну реєстрацію права власності останнього на вказану земельну ділянку.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 02листопада 2010 року, прийнятою в адміністративній справі, яка набрала законної сили, Червоноградську міську раду Львівської області зобов'язано надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,070 га на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель із подальшою передачею земельної ділянки у її (позивача) власність. Однак вказане судове рішення Червоноградською міською радою не було виконано, а визначену позивачу за рішенням суду земельну ділянку незаконно передано у власність відповідача ОСОБА_3, що є порушенням ст. 118 ЗК України, оскільки земельна ділянка не була вільною у розумінні можливості передачі у власність громадянам у порядку, визначеному цією статтею ЗК України.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

За змістом ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також встановивши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

На підставі наявних у справі доказів суд установив, що на момент прийняття Червоноградською міською радою оспорюваного розпорядження позивач не була ні власником, ні користувачем спірної земельної ділянки і питання про передачу цієї земельної ділянки у власність позивача цією радою не вирішувалося.

У зв'язку з цим суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що, передавши спірну земельну ділянку у власність відповідача ОСОБА_3, який є учасником АТО (отримав поранення) і в силу закону має право на отримання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, Червоноградська міська рада розпорядилася належною позивачеві земельною ділянкою.

Наведені в касаційній скарзі позивача доводи про те, що суди попередніх інстанцій порушили її конституційне право на безоплатну приватизацію земельної ділянки є безпідставними та спростовуються змістом оскаржуваних судових рішень, згідно з якими не вбачається підстав для висновків про порушення прав позивача.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Червоноградської міської ради Львівської області, ОСОБА_3, Виконавчого комітету Червоноградської міської ради в особі державного реєстратора речових прав на нерухоме майно про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та державної реєстрації, за касаційною скаргою на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак