Справа № 527/712/17
провадження 2/527/434/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

при секретареві - Папенко Л.І.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, з залученням третьої особи - Глобинської державної нотаріальної контори, про усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Глобинського районного суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, в якому прохала усунути від права на спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 його дружину ОСОБА_4. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_5. Позивачем до Глобинської державної нотаріальної контори подана заява про прийняття спадщини після померлого.Після смерті батька залишилося спадкове майно. У зв'язку з оформленням спадкових справ виявилося, що спадкоємцем майна померлого батька ОСОБА_5 є також його дружина ОСОБА_4.Позивач вражає, що дружина батька - ОСОБА_4 не має права на спадкування майна померлого чоловіка, оскільки сім'я ОСОБА_4 фактично розпалася у 1986 році та стали проживати за різними адресами. ОСОБА_4 виїхала на постійне місце проживання в село Малинівка Глобинського району, де у неї склалася нова сім'я. У ОСОБА_5 також склалася нова сім'я із матір'ю позивача - ОСОБА_6. Із 1986 року подружжя ОСОБА_5 між собою спілкувалися, цікавилися сімейним життям, в одній компанії відмічали ювілеї своїх друзів та знайомих, але сімейних відносин не підтримували.ОСОБА_5 останні три роки свого життя тяжко хворів. У 1989 році звільнився з роботи та став постійно проживати в с. Радалівка Глобинського району. Про тяжку хворобу ОСОБА_5 його законна дружина ОСОБА_4 знала, але ухилялася від утримання спадкодавця мотивуючи тим, що у батька є сім'я, в зв'язку з чим, у відповідності до вимог ст. 1224 ЦК України наявні підстави для усунення ОСОБА_4 від спадкування.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у письмових запереченнях на позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Представник Глобинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у їх відсутність, при вирішенні питання покладались на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків по справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_1 (позивач по справі) та дружина ОСОБА_4 (відповідач ), які у визначений законом строк прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 1224 ЦК України - не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов»язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Згідно ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пленум Верховного Суду України у пункті 6 Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» звернув увагу судів, що правило ч. 5 ст. 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного Кодексу не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Така правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду України від 19.03.2008 року по справі № 6-2087 св08.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, необхідно встановити чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 ( надалі інформаційний лист) зазначено, що для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебував на диспансерному обліку у лікаря терапевта з діагнозом ділатаційна міокардіопатія, недостатність ТК ст. ІІ Б (ІІІ), асцит, що підтверджується лікарською довідкою від 10.03.2017 року, проте до часу смерті не був визнаний інвалідом.

Будь-якої іншої медичної документації з приводу стану здоров'я ОСОБА_5, яка б давала підстави дійти до висновку, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та потребував постійної сторонньої допомоги матеріали справи не містять.

У судовому засіданні також не встановлено достатніх та допустимих доказів, які свідчать про те, що за життя ОСОБА_5 звертався до ОСОБА_4 про надання йому будь-якої допомоги особисто, через інших осіб або через суд.

Більш того, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повідомила, що ні вона особисто, ні її мама ОСОБА_6 не зверталися до ОСОБА_4 з приводу допомоги ОСОБА_5.

В ході судового засідання в якості свідків були допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які повідомили, що протягом останніх трьох років ОСОБА_5 хворів, на яку саме хворобу він хворів їм не відомо, періодично лікувався в лікарнях. В зв'язку з хворобою односельці позичали ОСОБА_5 та його сім'ї гроші на його лікування. Факт того, чи звертався ОСОБА_5 чи будь - яка інша особа до ОСОБА_4 з приводу допомоги ОСОБА_5 свідкам не відомий. Крім того, свідки не підтвердили того факту, що ОСОБА_4 відмовлялася надавати допомогу ОСОБА_5, тобто умисно ухилялася від виконання обов'язку щодо утримання чоловіка.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що її батько ОСОБА_5 протягом останніх трьох років до смерті періодично лікувався в лікарнях м. Полтави, м. Глобине та с. В.Кринки.

Проте, суд вважає, що сам по собі факт перебування на лікуванні не свідчить про перебування особи в безпорадному стані та потребу її в сторонній допомозі.

Не знайшли підтвердження у судовому засіданні потреба спадкодавця в допомозі саме відповідача по справі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України саме на сторони покладається обов'язок у наданні доказів по справі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 та її представником в судовому засіданні не доведено обставини, що спадкодавець ОСОБА_5 перебував в безпорадному стані, потребував допомоги відповідача, що відповідач ОСОБА_4 мала можливість надати допомогу, проте умисно ухилялася від обов'язку щодо її надання.

За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.15, 16, 29, 316, 1216, 1218, 1220, 1224, 1261,1266 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, з залученням третьої особи - Глобинської державної нотаріальної контори, про усунення від права на спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, якщо рішення було ухвалено без участі осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Т. В. Левицька