Справа № 755/4352/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2017 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на частину об'єкту нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на частину об'єкту нерухомого майна.

Форма та зміст позовної заяви визначена у статті 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до положень ч.1 ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Як передбачено частиною п'ятою статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000,00 грн.).

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 04 квітня 2017 року позивачу ОСОБА_1 надано строк для виправлення недоліків, у зв'язку з відсутністю доказів сплати судового збору у розмірі, визначеному ст.4 Закону України «Про судовий збір».

18 квітня 2017 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду нову позовну заяву виходячи зі змісту якої позивачем пред'явлено позов до відповідачів - Київської міської ради та Державної казначейської служби України, з вимогою визнати право власності на частину об'єкту нерухомого майна, що дає підстави вважати, що позивачем до відкриття провадження у справі фактично подана заява про зміну як підстав, так і предмету позову.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадках, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

Як передбачено ч.2 ст.31 Цивільного процесуального кодексу України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а також до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Враховуючи той факт, що до відкриття провадження у справі позивачем подана нова позовна заява, відповідно до змісту якої позивач фактично відмовилась від позовних вимог, які пред'явлено до первісного відповідача - Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, в той же час відповідно до положень ст.ст.31, 130 Цивільного процесуального кодексу України, позивач має право подати заяву про зміну підстав та предмету позову та/або відмовитись від позову (ст.205 Цивільного процесуального кодексу України) чи залишити позов без розгляду (ст.207 Цивільного процесуального кодексу України) під час проведення попереднього судового засідання та/або розгляду справи по суті, тому наявність у справі двох позовних заяв, які містять різні за своєю правовою природою позовні вимоги, що є окремими предметом доказування, унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В свою чергу, позивач не скористалась процесуальним правом подати заяву про повернення позову в частині заявлених позовних вимог, які стосуються відшкодування моральної шкоди, як це передбачено п.1 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, у визначений судом строк, позивачем не надано доказів, які мали підтвердити виконання вимог суду, які викладено в ухвалі суду від 04 квітня 2017 року, що унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк не виконає всі перелічені в статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як передбачено у п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119-121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на частину об'єкту нерухомого майна вважати неподаною та повернути позивачу.

Копію ухвали направити представнику позивача ОСОБА_2

Роз'яснюю позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :