ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-о/753/30/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю

заявника ОСОБА_1;

заінтересована особи ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересованих осіб - Житлово-будівельний кооператив «Будівельник -13», ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати дружини заявника - ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3, спадкодавець). Після її смерті відкрилась спадщина. ОСОБА_1 з грудня 2004 року фактично проживав з матір'ю ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2.), в тому числі й на час відкриття спадщини, а тому вважає що має право на прийняття спадщини після померлої, як спадкоємець четвертої черги.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви, вказавши на проживання заявника з грудня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року з її матір'ю ОСОБА_3

Заінтересована особа - Житлово-будівельний кооператив «Будівельник -13» у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак його представником надано заяву про розгляд даної заяви у їх відсутність.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, надані покази допитаних в судовому засіданні свідків, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення з наступних підстав.

Згідно ч 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту. А відповідно до ч. 2 даної статті цього Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2. перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1981 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у віці 84 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Заповіт померлою не складався.

Спадкодавець перебувала у хворобливому стані, з метою нагляду за нею заявник з 01 грудня 2004 року переїхав фактично проживати до ОСОБА_3, зокрема в квартиру АДРЕСА_2 де мешкає до теперішнього часу, отже в тому числі й на час відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем, був пов'язаний з нею спільним побутом, сплачував житлово-комунальні послуги та продовжує оплачувати їх і на даний час. Однак проживаючи разом зі спадкодавцем ОСОБА_1 з грудня 2004 року зареєстрував нове місце проживання лише 01 серпня 2006 року.

Зазначені вище обставини були підтверджені у судовому засіданні показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які, будучи сусідами заявника та померлої, зазначили, що ОСОБА_1 з грудня 2004 року по день смерті проживав однією сім'єю з ОСОБА_3, вони вели спільний побут, мешкали в одній оселі за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, зазначили, що організацію поховання померлої займався саме заявник.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Так, право на спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 має її донька ОСОБА_2, яка є спадкоємцем першої черги. Проте, ОСОБА_2 у визначений законом строк не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважаючи, що саме заявник має одержати спадщину. Інших спадкоємців, що мають право на спадкування в першу чергу та інші черги за законом не має. Дане також не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судому практику у справах про спадкування №7 від 20.05.2008 року роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Беручи до уваги вищенаведене, досліджені у судовому засіданні докази, покази свідків, що з достовірністю підтверджують проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім'єю починаючи з грудня 2004 року по день її смерті, в тому числі й на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року, суд приходить до висновку про достатність підстав для встановлення даних фактів.

За таких обставин, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає за доцільне задовольнити заяву у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3 Сімейного кодексу України, стст. 1258, 1264 Цивільного кодексу України, стст. 209, 212-215, 256-259 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересованих осіб - Житлово-будівельний кооператив «Будівельник -13», ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 грудня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.