справа № 361/391/16-ц
провадження № 2-п/361/31/17
УХВАЛА

05 травня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, у якій просив переглянути та скасувати заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви зазначав, що із вказаним заочним рішенням суду він не згоден, оскільки обставини справи судом встановлені не в повному обсязі, зокрема не враховано того, що з моменту народження по даний час він постійно забезпечував свого сина ОСОБА_6 матеріально, купував йому одяг, продукти харчування, сплачував кошти на його лікування, здійснював оплату за дитячий садок та інші потреби. Після припинення спільного проживання позивач ОСОБА_4 перешкоджала йому у спілкуванні із сином, використанні його права та обовязку щодо виховання та утримання сина, у звязку з чим він змушений був звернутися до комісії з питань захисту дитини Броварської міської ради Київської області для призначення йому порядку участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 352 від 14 червня 2016 року йому встановлено дні та години побачення з сином: з 17.00 год. кожного вівторка до 08.00 год. четверга та з 10.00 год. кожної суботи до 10.00 год. кожної неділі щотижня. Решту часу син проводить з матірю. Крім того, з метою забезпечення сина житлом, місце проживання дитини зареєстровано разом із батьком у місті Києві. У звязку з тим, що син проживає разом із ним, він здійснює матеріальне утримання дитини, забезпечує сина усім необхідним, задовольняє усі його матеріальні потреби. Висновки суду про повне утримання дитини позивачем ОСОБА_4 є хибними. Також просив врахувати, що у судове засідання він не зявився з поважних причин, оскільки не був повідомлений про час і місце розгляду справи, а також перебував на лікуванні.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному вище, просив суд заяву задовольнити, заочне рішення суду скасувати та призначити справу до судового розгляду в загальному порядку.

Позивач ОСОБА_4 у суді заяву не підтримала та пояснила, що після припинення між нею і ОСОБА_3 подружніх відносин та спільного проживання, останній коштів на утримання їхнього сина ОСОБА_6 не надавав, матеріально дитину не утримував, тому вона змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину. Вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні.

Зясувавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

29 березня 2016 року заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, ухваленим у цивільній справі № 361/391/16-ц, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

За змістом положень ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення наявності двох обставин: неявки відповідача у судове засідання, у якому ухвалено заочне рішення саме з поважних причин, та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Будь-яких доказів того, що до подачі ОСОБА_4 до суду позову про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_3 утримував сина матеріально, відповідачем суду не надано.

Обставини, на які посилається відповідач ОСОБА_3 щодо утримання дитини на даний час не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду, оскільки вони є новими доказами у справі, на момент ухвалення судом заочного рішення вони не існували.

Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, відповідачем ОСОБА_3 не надано, суд дійшов висновку, що підстави для скасування заочного рішення суду від 29 березня 2016 року відсутні, тому заява ОСОБА_3 про перегляд цього заочного рішення суду задоволенню не підлягає.

У ч. 4 ст. 231 ЦПК України встановлено, що уразі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 212, 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.