Дата документу 18.04.2017 Справа № 554/1662/17
Провадження №2/554/1612/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Гальонкіної Ю.С.,

при секретарі судового засідання Худолій Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з ПАТ «Банк Михайлівський» 196 000 грн за договором банківського вкладу.

На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що 20 травня 2016 року між нею та банком укладено договір банківського вкладу, за яким вона внесла на депозитний рахунок у банку 196 000 грн строком на 14 днів зі ставкою 5 % річних.

Однак по закінченню строку дії договору не мала змоги отримати свої грошові кошти, оскільки розпочалася процедура ліквідації банку.

На її прохання внести її до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» їй було відмовлено, оскільки договір банківського вкладу є нікчемним та не створює ніяких юридичних наслідків.

Отже, позивачка вказує, що банк всупереч вимогам закону не виконує взятих на себе зобовязань, не сплачує проценти за вкладом та не повертає їй суму вкладу, що порушує її права та умови договору, просить задовольнити позов.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позов, просили його задовольнити, зазначили, що кошти по депозитному вкладу банк не повернув, а на даний час він перебуває у процесі ліквідації, що є підставою для стягнення суми вкладу в судовому порядку.

Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання, у якому просив застосувати наслідки порушення територіальної підсудності, вказавши, що позови до юридичних осіб подаються до суду за їхнім місцезнаходженням, тому просив повернути позовну заяву позивачці.

Крім цього, додав до клопотання відомості про те, що 23 травня 2016 року банк віднесено до категорії неплатоспроможних, введено тимчасову адміністрацію, розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання відповідача потрібно залишити без задоволення, оскільки позов про захист прав споживачів подано за вибором позивача за її зареєстрованим місцем проживання, як передбачено ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

Суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 20 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-024-000243582, за яким вона внесла, а банк прийняв грошові кошти вкладника та зарахував їх на вкладний (депозитний рахунок) у гривні, що відкривається Банком на імя вкладника і зобовязався виплачувати вкладнику суму вкладу та проценти на нього в порядку та на умовах, встановлених цим договором та Умовами розміщення вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі Умовами дистанційного банківського обслуговування ПАТ «Банк Михайлівський» (п. 1.1. Договору). (а.с. 5).

Відповідно до п. 2.1. Договору, початкова сума вкладу складає 196 000 грн, вклад розміщується строком на 14 днів з дати укладення договору 20 травня 2016 року по 03 червня 2016 року зі ставкою 5% річних.

Відповідно до платіжного доручення № 5037122 від 20 травня 2016 року позивачка внесла грошові кошти на рахунок банку.

На підставі рішення НБУ від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» банк віднесено до категорії неплатоспроможних, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у банк запроваджено тимчасову адміністрацію. (а.с. 18).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 липня 2016 року № 1213 розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. (а.с. 20).

З матеріалів справи вбачається, що листом ПАТ «Банк Михайлівський» від 12 вересня 2016 року повідомило ОСОБА_1 про те, що переказ грошових коштів, який вона здійснила 20 травня 2016 року в сумі 196 000 грн з призначенням платежу «Залучення коштів на депозит згідно з договором № 980-024-000243582 від 20 травня 2016 року» на рахунок № 6303, що їй належить, є нікчемним.

Разом із цим, наголошено на тому, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які повязані з його недійсністю, і у разі нікчемності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину. (а.с. 7).

Позивачка, вказуючи на ті обставини, що по закінченню строку дії договору банківського вкладу вона не може отримати грошові кошти, які вона внесла на депозитний рахунок у банк у звязку з тим, що банк перебуває у процесі ліквідації, а на її прохання внести її до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» їй було відмовлено і розяснено, що договір є нікчемним, просила стягнути з банку суму вкладу у звязку із невиконанням ним своїх зобовязань за договором (ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України).

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини пятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що у банку було введено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації, а відтак це унеможливлює стягнення коштів з банку у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 13 червня 2016 року у справі № 6-1123цс16.

Посилання позивачки на ті обставини, що їй відмовлено у внесенні до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а договір є нікчемним, не спростовують висновків суду про відсутність підстав для стягнення суми банківського вкладу з банку у звязку з неможливістю здійснення таких дій поза межами системи гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому будь-яких інших позовних вимог чи з інших підстав, окрім стягнення суми банківського вкладу з банку у звязку з порушенням ним своїх зобовязань за договором, позивачкою не було заявлено, а згідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «Банк Михайлівський» суми банківського вкладу потрібно відмовити.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. ст. 10 11, 60, 88, 208, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України та на підставі ст.ст. 525, 526, 629, 1074 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.С. Гальонкіна