Провадження №2/359/456/2017
Справа №359/7870/16-ц
16 січня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
У судове засідання сторони не зявились.
Позивач надала через канцелярію суду заяву, якою підтримала позов та просила суд його задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також надали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують, а розгляд справи просять проводити за їхньої відсутності.
Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло за №275 від 25 грудня 1997 року (а.с.3).
23 жовтня 2010 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2
14 березня 2012 року місце проживання ОСОБА_2 було зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 07 жовтня 2016 року (а.с.5) та довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 20 жовтня 2016 року (а.с.13).
Таким чином, ОСОБА_2 набув право користування житловим будинком як член сім'ї власника.
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Крім того, згідно з ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.4).

Як розяснив Верховний Суд України в правових позиціях з приводу застосування житлового законодавства, розірвання шлюбу не припиняє право колишнього члена сімї власника квартири на користування нею. Оскільки право члена сімї власника квартири, який не є співвласником, на користування цією квартирою згідно зі ст.156 ЖК України обумовлено наявністю сімейних відносин і спільним із ним проживанням у даній квартирі. Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належній власникові квартирі, якщо вона одночасно не входить у склад сімї останнього і перейшла проживати в інше місце.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з березня 2015 року не проживає за місцем своєї реєстрації в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 07 жовтня 2016 року №158 (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Встановлено, що після розірвання шлюбу у ОСОБА_2 припинилось право на користування квартирою №9 по вул. Погребняка, буд.12 в с. Чубинське Бориспільського району.

Враховуючи викладене, суд вважає за допустиме визнати ОСОБА_2 таким, що втратила право користування вказаною квартирою.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Встановлено, що у звязку з тим, що ОСОБА_2 з березня 2015 року не проживає у вказаній квартирі, він втратив право на користування даним житловим приміщенням.

Як вбачається з довідки ГУ ДМС України в Київській області реєстрація його місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не припинена (а.с.13).

Крім цього, суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачений такий спосіб захисту цивільного права, як припинення судом реєстрації місця проживання відповідача. Для цього позивачу необхідно звернутись з відповідною заявою до Бориспільського РВ УДМС України в Київській області. Крім того, підстава для припинення реєстрації місця проживання ОСОБА_2 у вказаній квартирі виникне лише після набрання даним рішенням суду законної сили.

Зважаючи на це, у задоволенні позовної вимоги про зняття з місця реєстрації ОСОБА_2 за вказано адресою, належить відмовити.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

З дублікату квитанції за № 0.0.628220978.1 від 04 жовтня 2016 року (а.с.9) вбачається, що при предявленні позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок. Предявлений нею позов задоволений частково. З огляду на це, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч.1 та ч.2 ст.405 ЦК України, ч.1 ст.88, п.2 ч.1 та ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, ст.218, ч.1 ст.224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №9 в буд.12 по вул. Погребняка в с. Чубинське Бориспільського району Київської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої у ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, та може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський