АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1502/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення меж, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення меж.

Свої вимоги мотивувала тим, що згідно договору купівлі-продажу від 08 грудня 1989 року вона є власником 61/100 частини житлового будинку по вул. Кармелюка 15 м. Умані Черкаської області з відповідною частиною надвірних споруд.

Згідно рішення виконавчого комітету Уманської міської Ради № 316 від 30.06.1979 року за будинковолодінням 15 по вул. Кармелюка м. Умані встановлена норма землекористування 741 кв.м., частина земельної ділянки, якою вона користується не приватизована.

ОСОБА_6, який є її сусідом і проживає з нею в межу, є власником земельної ділянки по вул. Кармелюка, 13 м. Умані Черкаської області, згідно державних актів на право приватної власності на землю.

Відповідач на належній їй земельній ділянці без дозволу збудував будівлю гараж «З» з надбудовою, який згідно з документацією повинен бути на відстані від межі між земельними ділянками 13 та 15 по вулиці Кармелюка м. Умані до стіни гаража з надбудовою другого поверху 1,50 м. Проте фактична стіна вказаної будівлі знаходиться на межі земельних ділянок 13 та 15 по вулиці Кармелюка м. Умані, Черкаської області.

Уточнивши позовні вимоги ОСОБА_7 остаточно просила суд:

- зобовязати ОСОБА_6 не чинити їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою по вулиці Кармелюка, 15 м. Умані Черкаської області;

- відновити межу між земельними ділянками по вулиці Кармелюка, 13 м. Умані Черкаської області та вулиці Кармелюка, 15 м. Умані Черкаської області відповідно до державних актів серії ЯЕ № 128986 площею 0,1000 га та ЯД № 756446 площею 0,0332 га виданих на імя ОСОБА_6;

- зобовязати ОСОБА_6 привести у відповідність до ДБН будівлю гаража з надбудовою під літерою «З», шляхом демонтажу частини гаража на відстані 1 м від межі земельних ділянок 13 та 15 по вулиці Кармелюка м. Умані Черкаської області за його рахунок;

- стягнути з відповідача на її користь судові витрати відповідно до квитанцій, які будуть надані нею до суду.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 травня 2017 року позов ОСОБА_7 задоволено.

Зобовязано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_7 перешкод в користування земельною ділянкою по вулиці Кармелюка, 15 в м. Умані Черкаської області.

Відновити межу між земельними ділянками по вулиці Кармелюка, 13 м. Умані Черкаської області та вулиці Кармелюка, 15 м. Умані Черкаської області відповідно до державних актів серії ЯЕ № 128986 площею 0,1000 га та ЯД № 756446 площею 0,0332 га, виданих на імя ОСОБА_6.

Зобовязано ОСОБА_6 привести у відповідність до ДБН будівлю гаража з надбудовою під літерою З, шляхом демонтажу частини гаража на відстані 1 м від межі земельних ділянок 13 та 15 по вулиці Кармелюка м. Умані Черкаської області за його рахунок.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 сплачений судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, витрати за проведення експертизи у розмірі 4332 гривні 60 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції були неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, при розгляді справи були порушені норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_7 відмовити повністю.

Заслухавши осіб, які зявились в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Тобто, порушення, невизнання або оспорювання права власності або права користування на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу передбаченого ст. 152 ЗК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08 грудня 1989 року ОСОБА_7 є власником 61/100 частини житлового будинку по вул. Кармелюка 15 м. Умані Черкаської області з відповідною частиною надвірних споруд (а.с.12-13).

Згідно рішення виконавчого комітету Уманської міської Ради № 316 від 30.06.1979 року за будинковолодінням 15 по вул. Кармелюка м. Умані встановлена норма землекористування 741 кв.м., та зобовязано Черкаське обєднане бюро технічної інвертаризації провести реєстрацію земельної ділянки (а.с.11).

Ч. 1 ст. 16 Земельного Кодексу УРСР (1970 року) відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад депутатів трудящих в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до ст. 88 Земельного Кодексу УРСР (1970 року) розміри земельних ділянок для об'єктів цивільного і житлового будівництва визначаються виконавчими комітетами міських Рад депутатів трудящих у відповідності з будівельними нормами і правилами.

В містах, де допускається індивідуальне житлове будівництво, виконавчими комітетами міських Рад депутатів трудящих можуть надаватися громадянам для цієї мети земельні ділянки в розмірах від 0,03 до 0,06 гектара, з врахуванням місцевих умов, незалежно від кількості членів сім'ї.

Розміри земельних ділянок для будівництва жилих будинків житлово-будівельних колективів і спарених будинків громадян встановлюються Радою Міністрів Української РСР.

На земельну ділянку, що розташована по вул. Кармелюка, 13 в м. Умані, Черкаської області, на імя ОСОБА_6 було видано державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯЕ № 128986 площею 0,1000 га від 27.04.2007 року та ЯД № 756446 площею 0,0332 га від 25.02.2008 року (а.с. 6,7).

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 126 ЗК України).

Тобто, вбачається, що ОСОБА_7 є користувачем земельної ділянки, що розташована по вул. Кармелюка 15 м. Умані Черкаської області, а ОСОБА_6 є власником земельної ділянки по вул. Кармелюка, 13 в м. Умані, Черкаської області.

Суд першої інстанції при задоволенні позову ОСОБА_7 виходив з того, що ОСОБА_6 фактично користується частиною земельною ділянкою, яка перебуває в користуванні позивачки, а частина гаража побудована на її земельній ділянці. При побудові гаража ОСОБА_6 порушив межі земельних ділянок та норми ДБН України.

Із матеріалів справи, а саме, із висновку № 06/10-11/БУД будівельно-технічного дослідження по узгодженню меж земельної ділянки по вул. Кармелюка 15 м. Умані від 15.11.2011 року площа земельної ділянки по вулиці Кармелюка 15 м. Умані зменшилась на 49,10 кв.м. Згідно документації відстань від межі між земельними ділянками № 13 та № 15 по вулиці Кармелюка м. Умані до стіни гаража з надбудовою другого поверху під літ. «З» становить 1,50м, але фактично стіна будівлі «З» знаходиться на межі ділянок. Це є порушеннями Державним будівельних норм ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень» (а.с. 14-18).

Згідно висновку експерта № 2-08/2016, складеного 12.08.2016 року, лінійні розміри межі Б-В (між поворотними точками № 3 та № 4) земельної ділянки по вулиці Кармелюка, 13 в м. Умань, що належить ОСОБА_6 та її конфігурація не відповідає копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 128986. Межа Б-В (між поворотними точками № 3 та № 4) земельної ділянки по вулиці Кармелюка, 13 має зміщення в бік земельної ділянки по вулиці Кармелюка, 15, що належить ОСОБА_8. Вказане зміщення відбулося в передній частині двору із відступом від 0,43 м до 0,45 м біля підїзду в двір та до 0,68 м біля стін гаражу з надбудовою. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки ОСОБА_6 внаслідок зміщення межі в бік земельної ділянки, що знаходилася у користуванні ОСОБА_9 становить 10,7 кв.м. На плані меж копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 128986 вказано розміщення гаражу розмірами 2,70 х 4,35 м, що в експлікації значиться під № 3 як господарська споруда, згідно якого відступ від межі Б-В (між поворотними точками № 3 та № 4) до вказаного гаража становить від 0,73 в передній до 0,83 м в задній частині. Встановлено, що гараж розмірами 2,70 х 4,35 м ліквідовано, а на його місці збудовано гараж розмірами 5,10 х 10,0 м із надбудовою на ІІ поверсі. Вказана будівля має зміщення в бік земельної ділянки № 15 по вулиці Кармелюка, що не передбачено ні копією генплану виданого забудовнику ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 14.06.2007 року № 262, ні планом погодження будівництва. Слід зазначити, що вказаний гараж довгою стороною, що межує із ділянкою № 15 побудовано по їх спільній межі та частково заступає за нею в передній частині до 0,18 м (а.с. 110-131).

Відповідно до ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право:

а) самостійно господарювати на землі;

б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію;

в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі;

г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом;

ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Частина 2 ст. 152 ЗК України встановлює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 зводяться до того, що експертний висновок не відповідає дійним обставинам та не може бути взятий до уваги при вирішенні спору. Проте апелянтом ні в ході розгляду справи судом першої інстанції, ні при поданні апеляційної скарги не заявлялася клопотання про проведення повторної чи додаткової експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що було проведено дві експертизи (одна з яких за ухвалою суду), в судовому засіданні допитані спеціалісти, та відповідно до ч. ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, що і використовувалися при проведені експертизи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним у справі доказам дав належну оцінку та дійшов правильного висновку, про порушення меж сусідніх земельних ділянок по вул. Кармелюка будинковолодінь 13 та 15 в м. Умані, що підлягають відновленню відповідно до земельно-кадастрової документації.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження апелянта про те, що позивачка в 2007 році дала свій дозвіл на будівництво гаража саме в таких розмірах та в такому місці, оскільки не заперечувала в блокуванні гаража з житловим приміщенням на 2-му поверсі з її гаражом та на відстані 0, 1 м. /а.с. 207/, оскільки з висновку експерта вбачається, що частина спірного гаража знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні позивачки /а.с. 129-130, 174-175/, а дозволу чи своєї згоди на це позивачка не давала.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення меж залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :