АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/1143/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1660/17Головуючий у 1-й інстанції Лисенко Н. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.

Суддів: Дорош А.І., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А :

08 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсними її заяви, посвідчені приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_3 №19-2016 №390 від 11.05.2016 р. про відкликання заяви про прийняття спадщини № 52 від 08.02.2016 р. та від 11.05.2016 р. про відмову від прийняття спадщини по заповіту та прийняття спадщини по закону. В обґрунтування позову вказала, що батько заповів її сестрі ОСОБА_4 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,60 га, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради. Належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і приватизованою земельною ділянкою, що знаходиться в с. Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області по вул. Польова, 113, та земельну ділянку площею 3,65 га, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради та все належне йому майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів її. Маючи намір в майбутньому укласти з сестрою договір про поділ спадкового майна, згідно якого вона ОСОБА_2 отримує два земельні паї, а ОСОБА_4 житловий будинок разом з земельною ділянкою, в звязку з чим вона написала заяву про відмову від спадщини за заповітом та про прийняття спадщини за законом. Проте сестра наміру розподіляти спадкове майно згідно домовленостей не мала. Нотаріус разом з відповідачкою, не пояснивши змісту вчинених нею правочинів ввели її в оману, тому вона була змушена звернутись до суду.

21 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом про встановлення факту прийняття спадщини за законом після померлого батька - ОСОБА_5. В обґрунтування позову вказала, що внаслідок викрадення позивачем за первісним позовом її заяви про відмову від прийняття спадщини по заповіту та прийняття спадщини за законом, приватний нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року взадоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання недійсними заяв ОСОБА_2: № 19-2016, порядковий номер 390 від 11.05.2016 року про відкликання заяви про прийняття спадщини після смерті 8 грудня 2015 року ОСОБА_5 № 52 від 08.02.2016 року, від 11.05.2016 року про відмову від прийняття спадщини по заповіту та прийняття спадщини по закону - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволено.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 за законом протягом встановленого законом шестимісячного строку після померлого 8 грудня 2015 року ОСОБА_5.

Стягнуто з ОСОБА_2на користь ОСОБА_4понесені нею документально підтверджені судові витрати (судовий збір), в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

З вказаним рішенням не погодилася позивач за первісним позовом та подала на нього апеляційну скаргу, вказуючи на порушення місцевим судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги вказала, що судом не було прийнято до уваги, що ОСОБА_4 ввела її в оману щодо намірів укладення договору про поділ спадкового майна. Крім того, вказала, що факт прийняття спадщини не може бути встановлений в судовому порядку стосовно спадщини, яка відкрилась після 2004 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 8 грудня 2015 року помер ОСОБА_5 (а.с. 4).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_6 від 20 січня 2014 року ОСОБА_5 належну йому на праві приватної власності приватизовану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,60 га, згідно Державного акта ІІ ПЛ № 057999, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради заповів ОСОБА_4, повністю. Належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і приватизованою земельною ділянкою, що знаходиться в с. Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області по вул. Польова, 113, приватизованy земельнy ділянкy для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,65 га, кадастровий номер :00:005:0061, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради та все належне йому майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_2, повністю. Даний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 3 (а.с. 6).

8 лютого 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4, кожен окремо, як спадкоємиці за заповітом подали до приватного нотаріуса ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини після померлого 8 грудня 2015 року батька ОСОБА_5, які зареєстровані в реєстрі за № 25 та № 28 (а.с.7, 8).

11 травня 2016 року сторони у справі, кожен окремо, звернулася із заявами до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 із заявами про відкликання поданих ними 8 лютого 2016 року заяв про прийняття спадщини на майно померлого ОСОБА_5 пор. № 52, пор. № 53 (а.с. 9).

З книги обліку і реєстрації спадкових справ приватного нотаріуса ОСОБА_3 з 05.01.2016 р. - 09.12.2016 року вбачається , що 11.05.2016 року в ній зареєстровані після померлого ОСОБА_5 наступні заяви: за № 388 заява ОСОБА_4 про відкликання заяви про прийняття спадщини по заповіту, під № 389 заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини за законом, під № 390 заява ОСОБА_2 про відкликання заяви про прийняття спадщини по заповіту, під № 391 заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом, спадкова справа № 19, 2016 рік.

Також, як встановлено судом першої інстанції, 16.09.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 було складено акт про викрадення та знищення документів зі спадкової справи 19 - 2016 р. ОСОБА_5, померлого 08.12.2015 року.

16 вересня 2016 року приватний нотаріус ОСОБА_3 звернулася до Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області із заявою, в якій просила притягнути до відповідальності ОСОБА_2 та її сина, посилаючись на те, що 16 вересня 2016 року, близько 10 години, під час ознайомлення з матеріалами спадкової справи, син позивачки за первісним позовом вихватив у приватного нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом від ОСОБА_2 та ОСОБА_4А, які зареєстровані в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № № 389,391, та знищив їх.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000373, внесеного до ЄРДР 16 вересня 2016 року з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України вбачається, що 16 вересня 2016 року невідома особа, перебуваючи у приміщенні Великобагачанського районного нотаріального округу, самоправно, всупереч установленному законом порядку знищила заяви гр. ОСОБА_2 та гр..ОСОБА_4А про відмову від прийняття спадщини по заповіту, (а.с. 78).

Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 свідомо підписала спірні заяви, які не суперечили її волевиявленню, оскільки були мотивовані бажанням отримати спадщину після смерті батька за законом та укласти з сестрою договір поділу спадкового майна. Крім того, звернувшись до нотаріуса 11 травня 2016 року з заявою про відкликання заяви про прийняття спадщини за заповітом та з заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом позивач мала можливість протягом усього строку, встановленого для прийняття спадщини, відкликати її, проте не скористалася цим правом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України встановлено право спадкодавця на відмову від прийняття спадщини

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 1273 Цивільного кодексу України, відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У разі, коли особа не встигла відкликати заяву про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкликання спадщини, така відмова може бути визнана недійсною судом.

В абз .5 п.25 постанови Пленуму ВСУ №7 зазначено, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених стст.225, 229231, 233 ЦК.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у неї з відповідачем була домовленість щодо укладення угоди про розподіл спадкового майна, в результаті чого вона подала до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини за заповітом та про прийняття спадщини за законом. Але укладати дану угоду ОСОБА_4 наміру не мала, чим вела її в оману, нотаріус правових наслідків написання таких заяв їй не розяснив.

В свою чергу, відповідно до п. 20. Постанові Пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо

мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок місцевого суду що належних та допустимих доказів на підтвердження навмисного введення позивача в оману щодо обставин, які впливають на вчинення позивачем за первісним позовом спірного правочину, всупереч вимогам статей 10, 57 60 ЦПК позивач не надав. Також суд вірно зазначив, що односторонній правочин не може бути оспорений на підставі ст. 230 ЦК .

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо задоволення позовних вимог в частині встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 за законом протягом встановленого законом шестимісячного строку після померлого 8 грудня 2015 року ОСОБА_5, виходячи з наступного.

Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_3 за № 1492 від 6 жовтня 2016 року, ОСОБА_4 було повідомлено, що в звязку з викраденням з спадкової справи заяви про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняття за законом та рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту прийняття спадщини відповідно до норм законодавства в звязку з відсутністю факту прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку (а.с.81-82). Аналогічне повідомлення було направлено ОСОБА_2 ( а.с.10-11)

Враховуючи те, що позивачкою за зустрічним позовом дотримано процедуру оформлення спадкових справ, факт викрадення документів зі спадкової справи підтверджується належними та допустимими доказами, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_4 є правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, і закон який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: / підпис/ ОСОБА_1

Судді : / підпис/ ОСОБА_7 / підпис/ ОСОБА_8

З оригіналом згідно:

Головуючий: ______________ Т.В. Одринська