Справа № 682/1922/17
Провадження № 2/682/828/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Шевчука В.В.

за участю секретаря Придачук Г.Л.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миньковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

13.07.2017 р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Миньковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 21 жовтня 2013 року померла його рідна сестра ОСОБА_3, котра проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із право на земельну частку (пай), колишнього КСП «Миньковецьке», що належить померлій. Для прийняття спадщини він в 2014 році звернувся із заявою до приватного нотаріуса Торезького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та 23.04.2014 року отримав витяг про реєстрацію звернення в спадковому реєстрі. Однак не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку прийняттям Міністерством юстиції України наказу «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» №953/5 від 17.06.2014р., відповідно до якого тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та державного реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, неможливістю доступу до архіву нотаріальних документів на території, тимчасово не підконтрольній Україні та відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові, просить суд визнати за позивачем право на земельну частку (пай), колишнього КСП «Миньковецьке», розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Миньковецької сільської ради в порядку спадкування після смерті сестри ОСОБА_3

Відповідач в судове засідання не прибув, проте подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, здійснивши системний аналіз правових норм, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Керуючись ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 22.10.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції в Донецькій області, серії І НО №736600, ОСОБА_3 померла 21 жовтня 2013 року в м. Торез Донецької області.

23.04.2014 року позивач звернувся в Торезьку нотаріальну контору Донецької області із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_3 Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.04.2014 року №37215821, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_4, за вказаною заявою здійснено реєстрацію спадкової справи, якій в Спадковому реєстрі присвоєно номер 56006131.

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 від 01.11.1937 року серії ІІІ УР №153012 та свідоцтвом про народження ОСОБА_3 від 22.07.1921 року, серія ІІ-АВ 505641. Згідно вказаних свідоцтв про народження батьками позивача та ОСОБА_3 мали спільних батьків.

З відповіді Міськрайонного управління Держгеокадастру у Славутському районі та м. Нетішин від 05.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно була власником сертифіката на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСГП «Миньковецьке», серії ХМ №925320, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Минковецькій сільській раді за №319, проте видача дубліката взамін втраченого є неможливою в звязку з відсутністю бланків сертифікатів.

Згідно відповіді Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 23.06.2017 року №Г-363-1097 позивача повідомлено, що доступ до матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом ОСОБА_4 відсутній, оскільки місто Торез віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2017 року №1685-р та розяснено право звернення до суду захистом права власності.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування» №189-VIII від 12.02.2015р., яким внесені зміни до Цивільного кодексу України, Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», передбачено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в країні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до ст. 34 цього Закону до повноважень нотаріусів належить видача свідоцтва про права на спадщину.

Отже, позивач не скористався своїм правом, наданим Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування № №189-VIII від 12.02.2015р. та не звернувся до нотаріуса, що знаходиться не в зоні антитерористичної операції, для отримання свідоцтва про право на спадщину. Адже, відповідно до п. 23 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Всупереч зазначеному позивачем не надано доказів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, в звязку з чим відповідно і відсутні спір про визнання права власності на спадкове майно.

Окрім цього, позивачем не надано доказів щодо відсутності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, у звязку з чим, суд позбавлений можливості визначити чи не отримали спадщину інші спадкоємці.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до Миньковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11 , 60, 212-215, 223, 294 ЦПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування», Законом України «Про нотаріат», Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Миньковецької сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) колишнього КСП «Миньковецьке» площею в 3,19 умовних кадастрових гектара, що знаходиться на території Миньковецької сільської ради відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевчук В. В.