Справа № 587/1311/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу в розмірі 111800,00 гривень за договором позики, а також стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

В судове засідання позивач не з'явився, в письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явивсь, хоч про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2017 року ОСОБА_1 за договором позики передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 118000,00 гривень. Цю грошову суму відповідач зобов'язувався повернути позивачу до 10 травня 2017 року. На підтвердження цього, при фактичному одержанні вказаної суми, позичальником було надано позикодавцю розписку від 25 квітня 2017 року (а.с. 6).

Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується його підписом на розписці від 25 квітня 2017 року.

Станом на момент подачі позовної заяви зобов'язання перед позивачем, позичальником не виконані, грошові кошти не повернуті позикодавцю.

Статтею 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони, та підписаний його стороною.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно статті 525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач не виконав свої зобов'язання встановлені в розписці, а тому в нього виник борг перед позивачем в сумі, що складає 118000,00 гривень.

Враховуючи викладене, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 118000,00 гривень, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 та 218 ЦПК України, ст.ст. 525, 611, 625 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області 18.05.2006 р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області, 31.08.1998 р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, суму боргу в розмірі 118000 (сто вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1118 (одну тисячу сто вісімнадцять) гривень витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін