АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого - судді Кулянди М. І.

суддів: Одинак О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар: Чебуришкіна Н.О.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В позовній заяві посилався на те, що 03 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CVA0AU00041021, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 41 435 гривень на термін до 02 жовтня 2013 року, а ОСОБА_1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідач зобовязався щомісяця, в період сплати з 01 по 5 число кожного місяця, надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 887 гривень 28 коп. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії.

Згідно розрахунку заборгованості позивача останній платіж здійснено 02 серпня 2007 року, в подальшому жодного платежу не вносилося (а.с. 3-5).

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 березня 2008 року достроково стягнуто з ОСОБА_1 на користь

22ц/794/83/17 р. Головуючий у 1 інстанції Кибич І.А.

Категорія 27 Доповідач Кулянда М.І.

ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №CVA0AU00041021 від 03 жовтня 2006 року в розмірі 42 430 гривень 30 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 38 648 гривень 89 коп.; заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 2 983 гривні 84 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 82 гривні 87 коп.; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором в розмірі 714 гривень 70 коп.

Просили суд, з врахуванням заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 березня 2008 року, стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором №CVA0AU00041021 від 03 жовтня 2006 року, за період з 29 січня 2008 року по 09 березня 2016 року, в сумі 302 436 гривень 85 коп., яка складається із: 4259 гривень 76 коп. заборгованості за кредитом; 60 686 гривень 09 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом; 6 049 гривень 47 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом; 231 441 гривень 53 коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором та судові витрати.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2016 року в позові відмовлено.

На вказане рішення суду ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просять рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального на матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CVA0AU00041021.

Відповідно до п.1.1. договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 41 435 гривень, шляхом перерахування на відкритий у банку поточний рахунок №3429 на строк з 03 жовтня 2006 року по 02 жовтня 2013 року включно, у вигляді неповновлювальної кредитної лінії на купівлю автомобіля, а також у розмірі 13 839 гривень 33 коп. на оплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту.

Відповідач зобовязався щомісяця, в період сплати з 01 по 5 число кожного місяця, надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 887 гривень 28 коп. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору №CVA0AU00041021 від 03 жовтня 2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив ОСОБА_1 рахунки для зарахування коштів, спрямованих для погашення заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості позивача останній платіж здійснено 02 серпня 2007 року, в подальшому жодного платежу не вносилося (а.с. 3-5).

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 березня 2008 року достроково стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №CVA0AU00041021 від 03 жовтня 2006 року в розмірі 42 430 гривень 30 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 38 648 гривень 89 коп.; заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 2 983 гривні 84 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 82 гривні 87 коп.; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором в розмірі 714 гривень 70 коп.

З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №43190627 вбачається, що 05 травня 2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-194/08 виданого Вижницьким районним судом Чернівецької області від 29 квітня 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 42 430 гривень 30 коп. На сьогоднішній день рішення суду не виконано, що підтверджується довідкою відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області від 15 листопада 2016 року.

Згідно з ч.3 ст.254 ЦК України строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що погашення кредиту позичальник повинен здійснювати з 1 по 5 число кожного місяця в розмірі сумі 887 гривень 28 коп.

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших акті в цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1ст.530 ЦК України).

За змістом ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4ст. 267 ЦК України).

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України).

За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5ст. 261 ЦК України).

Якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15.

При цьому право вимагати повернення щомісячних прострочених платежів у кредитора виникає за обставин, якщо ним дотримано строк давності за вимогами про повернення кредиту в цілому.

Проте суд не звернув уваги на те, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобовязання, яким є строк виконання зобовязання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Кінцевим строком повернення кредиту й платежів за кредитним договором сторонами визначено 02 жовтня 2013 року.

Отже, станом на дату подання позовної заяви -31 березня 2016 року строк позовної давності до вимог банку про повернення кредиту в цілому не сплив, заявлені строки давності стосуються лише платежів, право на стягнення яких виникло поза межами трирічного строку перед зверненням до суду.

З огляду на викладене, заборгованість по відсотках та комісії підлягає стягненню за останні календарні три роки перед зверненням кредитора до суду, а стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Відповідно до уточненого розрахунку позивача та додаткових пояснень до апеляційної скарги від 19 грудня 2016 року розмір нарахованої відповідачу заборгованості за період з 31 березня 2013 року по 09 березня 2016 року становить 105 804 гривні 69 коп., яка складається із: заборгованості по відсотках - 46 828 гривень 55 коп.; заборгованості по комісії - 580 гривень 09 коп.; заборгованості по пені -58 396 гривень 05 коп., за період з 31 березня 2015 року по 09 березня 2016 року.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ КБ ,,ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 105 804 гривні 69 коп. підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 10 163 гривні 22 коп. в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2016 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CVA0AU00041021 від 03 жовтня 2006 року в розмірі 105 804 гривні 69 коп., яка складається із: заборгованості по відсотках в розмірі 42 828 гривень 55 коп.; заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 580 гривень 09 коп.; заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в розмірі 58 396 гривень 05 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 5 173 гривні 01 коп. в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 4 990 гривень 21 коп. в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: