Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/5437/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Жупанова І.Б.
Провадження № 22-ц/778/1210/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, третя особа: Запорізька міська рада, орган опіки та піклування районної адміністрації по Шевченківському району Запорізької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10, Запорізька міська рада, про вселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, третя особа: Запорізька міська рада, орган опіки та піклування районної адміністрації по Шевченківському району Запорізької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що кв. № 101 в буд.№ 6 по вул. Бочарова в м. Запоріжжі належить Запорізькій міській Раді та була надана згідно ордеру її матері ОСОБА_11

На теперішній час в квартирі зареєстровані вона, як відповідальний наймач та її племінниці ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також неповнолітній син ОСОБА_6 ОСОБА_7

ОСОБА_5, ОСОБА_6, з 2007 року не проживають в квартирі, у звязку із хворобою ОСОБА_11

Вона самостійно доглядала за ОСОБА_11, а пізніше рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2009 року вона була призначена опікуном над недієздатною ОСОБА_11

Зберігання права користування житлом за ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також неповнолітнім ОСОБА_7, перешкоджає їй в оформленні субсидії на квартиру, крім того, щомісячно на них нараховуються всі комунальні послуги, витрати по яким несе вона, що ставить її у скрутне матеріальне становище.

Враховуючи вищевикладене просила суд ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1.

У вересні 2016 року ОСОБА_12 та ОСОБА_6 звернулись до суду із зустрічним позовом про вселення.

В обґрунтування позову зазначали, що АДРЕСА_2 на праві комунальної власності належить територіальній громаді в особі Запорізької міської ради, на підставі ордеру № 545 була надана ОСОБА_11 для проживання родини із 6 чоловік. Після смерті ОСОБА_11 відповідальним квартиронаймачем з урахуванням письмової згоди всіх зареєстрованих у квартирі повнолітніх осіб 15.01.2014 року була визначена ОСОБА_3

Вказували, що вони періодично сплачували комунальні платежі, що підтверджується копіями квитанцій.

Зазначали, що вони не втрачали інтерес до спірної квартири, як до єдиного житла, в квартирі знаходяться майно, яке перейшло до них в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_11

Враховуючи вищевикладене просили суд вселити їх та неповнолітнього ОСОБА_7 до АДРЕСА_2.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2017 року в задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено.

Вселено ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 в АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернувшись з позовом до суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, стверджує про тривалу відсутність в місці проживання спірній квартирі - відповідачів, крім показів зазначених нею і допитаних в суді свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14, послалася на письмовий докази, серед яких акт обстеження комісією РО ЦОА від 22.06.2015 р. квартири на предмет фактичного не проживання в ній мешканців, в якому зазначено про не проживання відповідачів в квартирі з 2007 року зі слів сусідів ОСОБА_15 і ОСОБА_16

Проте позивач погодилася і нею не спростовувалися протилежні, що спростовують пояснення свідків в цій частині, а також засвідчений в акті факт обставини, що були встановлені судовим рішенням 31.08.2015 р., (судовий наказ про солідарне стягнення заборгованості по комунальним послугам з усіх мешканців спірної квартири, в тому числі і відповідачів, що утворилася станом на 1.08.2015 року) щодо обставин проживання в спірній квартирі відповідачів станом на 1.08.2015 р., а до суду з вказаним позовом позивач звернулася 6.08.2015 р., тобто менш, ніж через 6 місяців від кінцевої встановленої судовим рішенням дати проживання відповідачів в квартирі.

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що стягненню підлягає заборгованість з комунальних послуг з осіб, «які зареєстровані і проживають» в квартирі, тобто, факт проживання відповідачів в квартирі станом на 1.08.2015 року встановлений судовим рішення і не підлягає доказуванню відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Позивачем вказане судове рішення не оскаржувалося, вона з ним погодилася, більш того, нею стверджувалось, що відповідачі повинні сплачувати борги за комунальні послуги, що утворилися в той період, в який, за її твердженнями, вони не проживали в квартирі, за час слухання справи в суді відповідачами частково виконане це судове рішення добровільно.

З огляду наведеного та приймаючи до уваги, що факт відсутності в спірній квартирі відповідачів не доведено позивачем, а позивачем підтверджено факт того, що вона змінила вхідні замки, за її твердженнями, після звернення до суду з позовом, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про визнання відповідачів такими,що втратили право користування жилим приміщенням та вселив їх у спірну квартиру.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апеляційної скарги на порушення судом правил сплати судового збору, та розподіл судових витрат не впливає на розгляд справи по суту, а вирішується в окремому процесуальному порядку.

Посилання скарги на те, що вступна та мотивувальна частини неп містять зазначення органу опіки та піклування, МКП «Основаніє» не впливають на суть спору, встановлену природу спірних правовідносин, залучених до розгляду справи цих осіб.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: