Провадження № 2/760/30/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, Житлово-будівельний кооператив «Дніпровець-4» про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, яка заповіла все своє майно Позивачу. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, а саме 1-кімнатна квартири АДРЕСА_1, загальною площею 30,1 кв.м, житловою площею 15,4 кв.м, управитель ЖБК «Дніпровець-4».

15.01.2016 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО Лазарєвої Л.І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але 18.07.2016 року отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що квартира АДРЕСА_1 не має державної реєстрації права власності, що підтверджується довідкою із КМБТІ від 23.02.2016 року.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, проте суду надано заяву за підписом представника Позивача, у які просив слухати справу у їх відсутність, позов підтримав в повному обсязі.

Представник Київської міської ради у судове засідання не з'явився, проте надав суду пояснення по справі в яких просив прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів та просив слухати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3 (а.с.8).

За життя нею було складено заповіт, у відповідності до якого все майно, яке належатиме їй на день смерті заповідала ОСОБА_1 (а.с.7).

15.01.2016 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО Лазарєвої Л.І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

18.07.2016 року Позивач отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що право власності померлої на квартиру АДРЕСА_2 у м. у встановленому порядку не зареєстроване (а.с.9).

У силу ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна від 23.02.2016 року № 5996 (КВ-2016) вбачається, що кв. АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована (а.с.10).

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається, відповідно, квартира.

Як вбачається з довідки від 21 січня 2016 року № 67, виданої житлово-будівельним кооперативом «Дніпровець-4», пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 сплачено в повному обсязі (а.с.11).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи те, що у Позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину - 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,1 кв.м, житловою площею 15,4 кв.м, управитель ЖБК «Дніпровець-4».

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 392, 1216,1261, 1268 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, Житлово-будівельний кооператив «Дніпровець-4» про визнання права власності в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,1 кв.м, житловою площею 15,4 кв.м в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: