Справа № 307/707/17
Провадження № 2/307/715/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку. В позовній заяві зазначив, що договором дарування від 07 листопада 2001 року його батько ОСОБА_3, який є відповідачем по даній справі, подарував йому незакінчений будівництвом житловий будинок, який знаходиться по вул. Митній, 3 в м.Тячів Закарпатської області. Після укладення даного договору та після укладення шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2, завдяки йому та його батьків, ступінь готовності вказаного будинку збільшилась з 37 до 88 відсотків. Земельна ділянка для обслуговування даного будинку приватизована за ним.

В січні 2007 року шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 було розірвано, а нотаріально посвідченою угодою від 08 жовтня 2007 року між ними та відповідачем ОСОБА_3 договір дарування також було розірвано.

Рішенням Тячівського районного суду від 19 грудня 2007 року було задоволено позов відповідачки ОСОБА_2 до нього про поділ спільно майна і визнано за нею право власності на ідеальну частку в розмірі 25.5% незакінченого будівництва , вартість якої складає 142755.55 гривень.

Крім того позивач вказує, що в мотивованій частині даного рішення судом також зазначено, що частина будинку в розмірі 25.5 % визнано за ним, а інша частина в розмірі 37% належить ОСОБА_3. Однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Тячівської міської ради від 01 березня 2017 року йому відмовлено в реєстрації права власності на названу частку в будинку посилаючись на те, що в резолютивній частині рішення Тячівського районного суду від 19 грудня 2007 року відсутні відомості про належність йому названої частки даного будинку.

Просить визнати за ним право власності на ідеальну частку в розмірі 25.5% в будинку № 3 по вул.. Митній в м. Тячів Закарпатської області.

Представник позивача в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю і просить позов задоволити, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився , так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності , позовні вимоги визнав , а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася , хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена , а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 19 грудня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про поділ спільного майна житлового будинку та визнання права власності на ? частину будинку позов задоволено частково та визнано право власності за ОСОБА_2 на ідеальну частку в розмірі 25.5% незакінченого будівництва будинку, вартість якої складає 142755.55 гривень. Цим же рішенням встановлено, що інша частина будинку в розмірі 25.5 % належить ОСОБА_1І, а інша частина в розмірі 37% ОСОБА_1А.( а.с.7-8).

Згідно рішення державного реєстратора на нерухоме майно Тячівської міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 01 березня за №34085233 в реєстрації частини будівництва в розмірі 25.5 % за ОСОБА_1 відмовлено в звязку з відсутністю відомості в резолютивній частині рішення Тячівського районного суду від 19 грудня 2007 року ( а.с.10).

Згідно ч. 1 ст. 15 та ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 11 цього ж Кодексу передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази, відповідно до ст..ст. 58, 59 ЦПК України, повинні бути належними і допустимими.

Частиною третьою ст.. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 19 грудня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про поділ спільного майна житлового будинку та визнання права власності на ? частину будинку позов задоволено частково та визнано право власності за ОСОБА_2 на ідеальну частку в розмірі 25.5% незакінченого будівництва будинку, вартість якої складає 142755.55 гривень і цим же рішенням встановлено, що інша частина будинку в розмірі 25.5 % належить ОСОБА_1І, а інша частина в розмірі 37% ОСОБА_3, то на підставі ст.. 61 ч.3 ЦПК України зазначені обставини додатковому доказуванню не підлягають.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 213, 215 ЦПК України , ст..ст. 60, 61, 69-71 СК України, ст..ст. 316, 328, 331, 391, 392 ЦК України, суд ,

У Х ВА Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 України, право власності на ідеальну частку в будинку в розмірі 25.5% , вартістю 142755.55 гривень, що розташований в м.Тячів по вул. Митній , 3, Тячівського району Закарпатської області України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: М.М.Розман