Провадження № 2/712/183/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 11.09.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.08.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Позивач зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору.

У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2015 р. має заборгованість - 17024,49 грн., яка складається з наступного:

- 2903,63 грн. - заборгованість за кредитом;

-10253,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2580,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина).

- 786,88 грн. - штраф (процентна складова).

Просили суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.08.2012 року в розмірі 17024,49 грн. та стягнути сплачений судовий збір.

Представник позивача Толюпа О.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд позов задоволити у повному обсязі з підстав зазначених у позові.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначив, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, так як він зазначений кредит не отримував. Оскільки працівники банку рекомендували йому сплатити 100 грн. для випуску кредитної картки, що сприяло б наданню кредиту. Проте кредит так наданий не був. Факт надання коштів, може бути підтверджений відповідним платіжним дорученням, який є єдиним та належним доказом здійснення платежу, проте позивач не надав одного доказу здійснення платежу, а тому вважає вимоги позивача необґрунтованими належними та допустимими доказами. Тому і розрахунок заборгованості також є необґрунтованим.

Також вважає, що як стверджує позивач кредит був наданий у сумі 300 грн., а просить повернути 2903,63 грн. також відповідач не згоден з розрахунком заборгованості по процентах, які обґрунтовуються від основної суми боргу під 36 % річних. Таким чином поверненню підлягає 300 грн. - тіла кредиту та 324 грн. - процентів, всього 624 грн., а заборгованість за процентами позивача складає 10 253,98 грн., що становить за 3 роки 3418 відсотків (1139% річних) замість обговорених 36% річних.

Крім того зазначив, що анкета не містить угоду про сплату комісії, а тому правові підстави для її нарахування відсутні, відповідні докази вчинення даного правочину між сторонами не надано.

Також просив суд застосувати строк позовної давності, відповідно до ст.257 ЦК України, яка складає 3 роки. Відповідно до розрахунку наданого позивачем прострочена заборгованість за кредитом виникла 28.09.2012 року. Тобто 28.09.2012 року позивач дізнався про порушення своїх прав. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Позовна давність щодо неустойки становить 1 рік ст.258 ЦК України.

Тому посилаючись на зазначене, просив суд відмовити у позові у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н від 23.08.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК).

Згідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, відповідачу був виданий кредит, однак взяті на себе кредитні зобов'язання відповідач порушив, систематично не дотримується графіку погашення кредиту та оплати відсотків за користування ним, фактично не погашає з даного часу кредит, що призвело до утворення до простроченої заборгованості за кредитним договором.

Заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору, згідно розрахунку боргу станом на 31.07.2015р. заборгованість становить 17024,49 грн., яка складається з наступного:

- 2903,63 грн. - заборгованість за кредитом;

-10253,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2580,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина).

- 786,88 грн. - штраф (процентна складова).

Як вбачається з матеріалів справи, 23 серпня 2012 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 укладено договір відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, початкова відсоткова ставка за кредитним договором складала 36 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згодом, сума кредитного ліміту була збільшена до 2900 гривень.

Позивач, на доведення своїх вимог, до суду першої інстанції надав анкету - заяву ОСОБА_1 на отримання кредиту від 23 серпня 2012 р., в якій зазначено персональні дані ОСОБА_1 та яка на другій сторінці міститься підпис особи в графі «підпис клієнта». Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідач пройшов ідентифікацію в ПАТ КБ «Приватбанк» згідно з Порядком ідентифікації клієнтів під час відкриття рахунків і випуску платіжних карток.

Також до позовної заяви долучено ксерокопію паспорта громадянина України ОСОБА_1, відповідність оригіналу якої була завірена представником позивача 23 серпня 2012 р.

При підписанні анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» від 23 серпня 2012 р., відповідач погодився з тим, що він зобов'язується виконувати та регулярно ознайомлюватися з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами Банку.

Зокрема, Пунктом 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

За умовами п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник бере на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобовязань по договору, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплаті винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.2.1 вказаних Умов та Правил визначено, що для надання послуг Банк видає клієнту карту, її вигляд визначений у Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і заяви, підписанням якої Клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, яка казана у заяві.

Вищезазначене, відповідно до ст. 634 ЦК України є підтвердженням факту укладення договору кредиту між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1, дія якого на час звернення позивача до суду з позовом, а саме 11.09.2015 р., не була припинена, що спростовує твердження відповідача про сплив строку позовної давності за кредитним зобов'язанням.

Також, на доведення розміру існуючої суми заборгованості відповідача за договором позики, позивачем надано розрахунок заборгованості за договором, з якого вбачається, що протягом періоду дії договору кредиту між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк», відповідач здійснював операцію зі зняття коштів.

Посилання відповідача на те, що позовні вимоги є не обґрунтованими, крім того, зняття коштів в місті Ватутіно ним не здійснювалося, у зв"язку із чим він подав заяву до Головного управління Національної поліції в Черкаській області не спростовують факт укладення договору та отримання кредиту відповідачем відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Приватбанк».

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. До стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 17024,49 грн., оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1218,00грн., оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст. 10, 60,88, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.16, 203, 215, 509, 526, 527, 530, 546, 553, 554, 611,612, 1050, 1054 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитом по кредитному договору № б/н від 23.08.2012 р. в сумі 17 024,49 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1218,00 грн., а всього 18 242, 49 грн. ( вісімнадцять тисяч двісті сорок дві гривні 49 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Т.Є. Троян