Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/99/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

11.01.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів Дуковського О.Л., Мурашка С.І.,

за участі секретаря Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Компаніївської селищної ради Компаніївського району Кіровоградській області, третя особа державний нотаріус Компаніївської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання права власності на ? частину домоволодіння

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Компаніївської селищної ради Компаніївського району Кіровоградській області, третя особа державний нотаріус Компаніївської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання права власності на ? частину домоволодіння задоволено. Скасовано п.п.2, 3 рішення виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 07.12.2009 №176 в частині визнання ОСОБА_5 єдиним власником домоволодіння за адресою: вул. Степова, 16, смт Компаніївка Кіровоградської області, правонаступником якого є ОСОБА_2. Визнано за ОСОБА_3, спадкоємцем ОСОБА_6 за заповітом, право власності на ? домоволодіння за адресою вул. Степова, 16, смт. Компаніївка Кіровоградської області. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах відмовити повністю. Зазначає, що суд не дав належної оцінки обставинам, якими обґрунтовано позов. Позивач неодноразово змінював та уточнював позовні вимоги. Проте, суд не встановив остаточну позицію позивача за позовними вимогами, які стосуються визнання права власності на будівельні матеріали, не мотивував рішення в частині скасування п.п.2, 3 рішення виконкому Компаніївської селищної ради, не прийняв до уваги того, що на час прийняття оскаржуваного рішення до виконавчого комітету звертався особисто ОСОБА_5, з яким вона на той час у шлюбі не перебувала. Судом не прийнято до уваги, що її чоловік - ОСОБА_5 після смерті дружини ОСОБА_6 за умови залишення спадкодавцем заповіту мав право на обовязкову частку у розмірі ? частини від усього спадкового майна. Крім того, рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2012 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Компаніївської селищної ради Кіровоградській області про визнання недійсним ? частини свідоцтва про право власності, скасування ? частини рішення органу місцевого самоврядування, державної реєстрації ? частини свідоцтва про право власності та визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування.

В судове засідання до апеляційного суду сторони, треті особи, їх представники, які були належним чином повідомлені, про що свідчать поштові повідомлення з підписами про одержання судових повісток, не зявились, про причину не повідомили. Відповідно до положень ст.305 ЦПК України справа розглянута без їхньої участі.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмові докази по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 16 березня 1971 року проживав в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6. Земельна ділянка під індивідуальну забудову за адресою: селище Компаніївка, вул. Степова, 10-А надана за рішенням виконкому Компаніївської селищної ради №6 від 15 квітня 1970 року ОСОБА_8. Рішенням виконкому Компаніївської селищної ради від 14 березня 1975 року №5 за заявою ОСОБА_8 документи на будівництво житлового будинку по вул. Степовій 10 переоформлено на імя ОСОБА_5, з внесенням відповідних змін до свідоцтва про забудову садиби за вказаною адресою. У 1976 році номер будинку по вул. Степовій було змінено з 10-А на 16.

Відповідно до заповіту позивач є спадкоємцем дружини ОСОБА_5 -ОСОБА_6, померлої 23.09.2007 року (т.1 а.с.18, 19).

Після її смерті ОСОБА_5 вчинив дії по прийняттю в експлуатацію спірного житлового будинку, будівництво якого було розпочато та тривало ще за життя ОСОБА_6 Рішенням виконкому Компаніївської селищної ради від 7 грудня 2009 року №176 затверджено висновок про технічний стан житлового будинку та господарських будівель по вул. Степова, №16 в смт Компаніївка, на підставі якого ОСОБА_5 видано свідоцтво про право приватної власності на зазначений будинок від 29 грудня 2009 року, що встановлено рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 12.12.2012. Вказаним рішенням суду також встановлено, що спірний будинок побудований приблизно у 1984 року, але в експлуатацію за життя ОСОБА_6 прийнятий не був (т.1 а.с.65-69, 70-72).

03.07.2013 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т.1 а.с.216). Спадкоємцем майна ОСОБА_5 є його дружина - ОСОБА_2, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку від 18.02.2014 (т.1 а.с.218)

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до чч.2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічне положення закону було закріплено й у ст. 22 КпШС України, який діяв до 1 січня 2004 року та був чинний на час набуття сторонами частини спірного майна.

Отже, право спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям у шлюбі, визначено законодавчо, тому визнання цього права у судовому порядку не потребує.

Виходячи із змісту частин 1, 2 статті 331 ЦК України, частини 1 статті 182 ЦК України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 7 лютого 2002 року (в редакції на момент виникнення спірних відносин) право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Отже, до прийняття обєкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (абзац 1 частини 3 статті 331 ЦК України).

Пунктом 6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, передбачено, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

До 1 січня 2009 року був чинним Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243, яким визначалися основні вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва; з 1 січня 2009 року механізм та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів встановлено Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 року № 923.

Відповідно до розяснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», суди повинні ураховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Частиною 3 ст.1223 та частиною 1 ст.1226 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно зі ст.ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У встановлений ст.1270 ЦК України строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 1 грудня 2010 року на ? частку земельної ділянки №164 площею 6,52 в межах згідно з планом, розташованої на території Компаніївської селищної ради, зареєстроване в реєстрі за №154 (т.1 а.с.21).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що, прийнявши спадщину та успадкувавши за заповітом все майно, яке належало ОСОБА_6 на день її смерті, позивачем було успадковано і належну спадкодавцю частину будинку та будівельних матеріалів, використаних на будівництво будинку за адресою: вул. Степова, 16 смт. Компаніївка, Кіровоградська область.

Проте, ухвалюючи рішення про визнання права власності за позивачем у розмірі ? частки домоволодіння суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_5 на час відкриття спадщини був непрацездатним, тому в силу положень ч.1 ст.1241 ЦК України мав би успадкувати незалежно від змісту заповіту половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Оскільки ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності подружжя належала ? частина домоволодіння, то у порядку спадкування за заповітом позивач та ОСОБА_5, який мав право на обовязкову частку, успадкували по ? частини спірного домоволодіння. Тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення часток у праві власності на спірне домоволодіння, а позовні вимоги в частині визнання права власності підлягають частковому задоволенню про визнання права власності за позивачем у порядку спадкування за заповітом на ? частину спірного домоволодіння.

В частині скасування п.п.2, 3 рішення виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 07.12.2009 №176 про визнання ОСОБА_5 єдиним власником домоволодіння колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки на час прийняття рішення виконкомом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області за заявою позивача було відкрито спадкову справу, приймаючи оскаржуване рішення виконавчий комітет цих обставин не зясував, порушивши таким чином права та законні інтереси позивача.

Такі висновки суду відповідають встановленим судом обставинам справи, яким суд дав належну оцінку. В цій частині доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визнання права власності за позивачем на ? частину домоволодіння з частковим задоволенням позовних вимог в цій частині та визнанням права власності за позивачем на ? частину домоволодіння за адресою вул. Степова, 16, смт Компаніївка Кіровоградської області.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2012 року змінити в частині визнання права власності.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 23 вересня 2007 року, право власності на ? домоволодіння за адресою: вул. Степова, 16, смт Компаніївка Кіровоградської області.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя О.І.Чельник

Судді: С.І.Мурашко

ОСОБА_9