Справа № 163/2955/17
Провадження № 2/163/514/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

за участі секретаря - Голядинець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за правом представлення, після смерті її дядька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її дід - ОСОБА_5, після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема, вищевказаний житловий будинок. Спадщину після ОСОБА_5 прийняла його дружина - ОСОБА_6, яка, не оформивши своїх спадкових прав, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв її син - ОСОБА_4, який доводиться позивачу рідним дядьком. Однак, не оформивши своїх спадкових прав на даний житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є його діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які від спадщини відмовились в межах строку, передбаченого ст.1270 ЦК України. Інші спадкоємці першої черги, а також другої, третьої та четвертої черг після смерті ОСОБА_4 відсутні, тому позивач, як його племінниця має право на спадкування за правом представлення в порядку ч.3 ст.1266 ЦК України, оскільки її батько - ОСОБА_7, який є рідним братом спадкодавця ОСОБА_8, помер раніше, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Однак реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку позивач не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, про що нотаріусом їй було видано відповідну відмову, яка слугувала підставою для її звернення в суд з зазначеним позовом.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились.

Позивач у позовній заяві одночасно зазначила про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Від відповідача - Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області в канцелярію суду надійшло повідомлення від 01.12.2017 року за вих.№751/2.16 про відсутність заперечень щодо позову ОСОБА_1, підтримання позовних вимог останньої та розгляд справи у відсутності представника сільської ради.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будь-яких заяв чи клопотань з приводу розгляду справи та по суті позову суду не подали.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Радехівською сільською радою Любомльського району Волинської області ІНФОРМАЦІЯ_2 року, встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Любомль Волинської області (а.с.14).

Довідкою Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 01.08.2017 року за вих.195/1 (далі - довідка від 01.08.2017 року №195/1) та витягом з погосподарської книги №4 за 1998 рік Радехівської сільської ради Любомльського району Волинської області, виданим Вишнівською сільською радою Любомльського району Волинської області 01.08.2017 року за №193/1, стверджено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, 1967 року побудови, що знаходиться в АДРЕСА_2 належав ОСОБА_5 та увійшов до складу його спадкового майна (а.с.6, 7).

З витягу Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 01.08.2017 року №5 із архівної ксерокопії /Державного архіву Волинської області/ рішення Радехівської сільської ради від 27.12.1996 року №7/5 вбачається, що ОСОБА_5 передано безкоштовно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно до ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року), чинної на день відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

З довідки від 01.08.2017 року №195/1 та копії Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.08.2017 року №48762764 встановлено, що ОСОБА_5 заповіту за життя не складав, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом (а.с.7, 44 - на звороті).

Згідно ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Довідкою від 01.08.2017 року №195/1 та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2001 року стверджено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина - ОСОБА_6 (а.с.7, 42 - на звороті).

Не оформивши своїх спадкових прав, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Радехівської сільської ради Любомльського району Волинської області 13.06.2012 року (а.с.15).

Статтею 561 ЦК України (в ред.1963 р.) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

При цьому законом, чинним на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв. ЦК України (в редакції 1963 р.) не було встановлено граничного строку, за спливом якого спадкоємцеві не може бути видане свідоцтво про право на спадщину.

Отже, ОСОБА_6, в силу норм ст.ст. 548, 549, 561 ЦК України (в редакції 1963 року), після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5, набула майнових прав на спадкове нерухоме майно - житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1 та після її смерті дане нерухоме майно увійшло до складу спадщини.

Згідно ст.1218 ЦК України, чинної на дату смерті ОСОБА_6, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України, першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, ....той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48762846 від 15.08.2017 року встановлено, що спадкова справа на спадкодавця ОСОБА_6, в нотаріальному порядку не заводилась (а.с.46 - на звороті).

Як вбачається з довідки від 01.08.2017 року №195/1 та копії Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.08.2017 року №48762830, ОСОБА_6 заповіту за життя не укладала, тому, в силу ч.2 ст.1223 ЦК України, спадкування після її смерті здійснюється за законом. Спадщину після її смерті прийняв син - ОСОБА_4 в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем (а.с.7, 46).

Не оформивши своїх спадкових прав на спадкове майно після смерті матері, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Радехівської сільської ради Любомльського району Волинської області 22.02.2017 року (а.с.13).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з наведених норм, які регламентують спадкові правовідносини, до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 який він успадкував після смерті матері - ОСОБА_6

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48763124 від 15.08.2017 року, ОСОБА_4 за життя заповіту не укладав (а.с.47).

Матеріалами справи стверджено, що спадкоємцями першої черги за законом, згідно ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_4 є його діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які у порядку та строки, передбачені ст.ст.1270, 1273 ЦК України, від прийняття спадщини відмовились, що підтверджується їх нотаріально посвідченими заявами від 10.08.2017 року та від 27.07.2017 року, відповідно (а.с.8, 9).

Окрім цього, із заяви ОСОБА_2 вбачається, що від спадщини він відмовився в користь позивача - ОСОБА_1 (а.с.9).

З копії матеріалів спадкової справи №89/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 встановлено, що інших спадкоємців, передбачених ст.ст.1261, 1262, 1263, 1264, 1265 ЦК України, в тому числі, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадковому майні після його смерті, немає (а.с.34-48).

За змістом ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Матеріалами справи стверджено, що спадкодавець - ОСОБА_4 мав рідного брата - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області 25.04.2001 року (а.с.10).

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_7, що доводиться копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_5 виданого Любомльським відділом ЗАГСу Волинської області 12.03.1977 року, та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, відповідно до якого, після укладення шлюбу позивач взяла прізвище чоловіка «ОСОБА_1» (а.с.16, 17).

Окрім цього, та обставина, що позивач ОСОБА_1 доводиться спадкодавцю ОСОБА_4 племінницею підтверджується копією рішення Любомльського районного суду Волинської області від 04.10.2017 року, ухваленого у справі №163/2496/17 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин (заінтересовані особи - Вишнівська сільська рада Любомльського району Волинської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3), яке набрало законної сили 30.10.2017 року (а.с.18).

Оскільки ОСОБА_7 помер до смерті свого рідного брата - ОСОБА_4, тому підлягає застосуванню положення ч.3 ст.1266 ЦК України, згідно якого племінники останнього є спадкоємцями за правом представлення.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті дядька ОСОБА_4 в порядку, встановленому ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, шляхом подання 15.08.2017 року приватному нотаріусу Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Семенюк Н.М. заяви про прийняття спадщини (а.с.34-на звороті).

Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, що претендує на спадщину останнього, є позивач - ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Семенюк Н.М. від 11.09.2017 року за №389/02-14 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_4, з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна останньому, як спадкодавцю (а.с.5).

Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04.12.2017 року за №106072657, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.49).

На підставі технічного паспорта від 17.08.2017 року, встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця - ОСОБА_5 та ознак самочинного будівництва не має (а.с.20-26).

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом - за правом представлення, після смерті її дядька - ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.15, 61, ч.4 ст.174, ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1266, 1269, 1270, 1273, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом - за правом представлення, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на нерухоме майно, яке знаходиться по АДРЕСА_6 і відповідно до технічного паспорта від 17.08.2017 року, складається з: житлового будинку А-1, погріба окремо збудованого В-1, веранди а-1, літньої кухні Б-1, господарської будівлі для худоби і птиці Г-1, навісу Д-1, убиральні У, огорожі 1 та колодязя к.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук