Провадження № 6/521/390/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

при секретарі Бурдейному В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівника ТОВ «Софора Юг» ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з поданням про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України керівника ТОВ «Софора Юг» ОСОБА_2.

Подання мотивоване тим, що в провадженні відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 49261952 з примусового виконання наказу № 916/3558/15 від 02.11.2015 року, виданого Господарським судом Одеської області про стягнення з ТОВ «Софора Юг» на користь ТОВ «Інрайс Девелопмент» заборгованості у розмірі 6087564,40 грн. та витрат на оплату судового збору у розмірі 73080 грн.

10.11.2015р. держвиконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного рішення.

Як вказував державний виконавець, згідно детальної інформації про юридичну особу, керівником ТОВ «Софора ЮГ» є ОСОБА_2.

Оскільки, боржник тривалий час не виконує наказ суду, що свідчить про його ухилення від виконання наказу, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника - керівника ТОВ «Софора Юг» ОСОБА_2.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про час та місце розгляду подання повідомлений, його неявка не перешкоджає розгляду подання.

Виходячи з обставин справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні даного подання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Про ухилення від виконання зобов'язань свідчать будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, підлягає з'ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання у повному обсязі або частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи наказом господарського суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року, який набрав чинності 02.11.2015р., стягнуто з ТОВ «СОФОРА ЮГ» на користь ТОВ « Інрайс Девелопмент» суму боргу в розмірі 6 087 564, 40 грн. - заборгованості та 73 080 грн. - витрат судового збору.

На виконання рішення суду, 02 листопада 2015 року господарським судом Одеської області видано судовий наказ, на підставі якого постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області від 10 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження (а.с. 4, 5).

В обґрунтування подання державним виконавцем надано детальну інформацію про юридичну особу, без зазначення дати отримання цієї інформації, згідно якої ОСОБА_2 є керівником ТОВ «Софора Юг» (а.с. 36).

Однак відповідно до наказу № 01-п від 02.03.2015р., вбачається, що 02.03.2015 року ОСОБА_2 був звільнений з посади керівника ТОВ «Софора Юг» (а.с.58, 59).

Згідно відомостей єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 05.07.2017р., керівником ТОВ «Софора Юг» зазначена ОСОБА_3 (а.с. 89-92).

Аналізуючи зазначене, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця щодо обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Крім цього суд зазначає, що ОСОБА_2 не являється керівником ТОВ «Софора Юг» протягом тривалого часу, а саме ще до винесення Господарським судом Одеської області наказу № 916/3558/15 від 02.11.2015р., тому подання державного виконавця щодо обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 є безпідставним та таким що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівника ТОВ «Софора Юг» ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А.Мазун