Справа № 199/328/17-ц
УХВАЛА

16.01.2017 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_5 та Ленінський відділ ДВС м. Дніпро Головного ТУЮ в Дніпропетровській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, вчиненим щодо невиконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 організація «Дніпропетровська незалежна Правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до відповідачки про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, вчиненим щодо невиконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст.29 ЦПК України визначено поняття цивільної процесуальної дієздатності, тобто здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Крім того, згідно зі ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 45 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

Отже, громадська організація, що діє без статусу юридичної особи, відповідно до зазначених норм, не може бути позивачем в суді через відсутність належного обсягу цивільно-процесуальної дієздатності, оскільки ОСОБА_1 Організація «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» здійснює свою діяльність без статусу юридичної особи та без Статуту.

Таким чином, на момент звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_1 Організація «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» не має цивільної процесуальної дієздатності, у зв'язку з чим не може особисто здійснювати свої цивільні процесуальні права та обов'язки в суді.

Позивач зазначив, що звертається до суду в інтересах ОСОБА_2, який є членом громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація». Разом з тим Конституційний Суд України в рішенні від 28.11.2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Вказана правова позиція Конституційного Суду України повністю кореспондується з правовим змістом статей 29,30,45 ЦПК України, у звязку з чим вважаю, що звертатись до суду з позовом в порядку цивільного судочинства в інтересах інших осіб мають право лише громадські обєднання із статусом юридичної особи, оскільки ані Законом України «Про громадські обєднання» (зокрема статтею 7), ані ЦПК України іншого порядку не передбачено.

Керуючись ст.ст. 29, 30, 45, 207 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_5 та Ленінський відділ ДВС м. Дніпро Головного ТУЮ в Дніпропетровській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, вчиненим щодо невиконання рішення суду, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії ухвали.

Суддя