Справа № 370/2727/14-ц Головуючий у І інстанції Тандир О. В.
Провадження № 22-ц/780/82/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 22.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді Білоконь О.В.,

суддів: Гуль В.В., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Макарівська районна державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно , -

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на таке.

В період з 1985 по 2011 роки вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , проживаючи у будинку із господарськими спорудами по вул. Шевченка, 48 у с. Бишів Макарівського району Київської області, який з 1991 року успадкував її чоловік ОСОБА_4 після смерті своєї матері.

Станом на 1991 рік зазначений житловий будинок був дерев'яний, критий шифером, загальною площею 22,3 кв. м, існували 2 сараї, прибудова, що розташовані на земельній ділянці площею 0,42 га.

Зазначала, що у вказаному будинку постійно проживали вона та ОСОБА_4, спільно працювали, з метою поліпшення технічного стану житлового будинку витрачали спільні сімейні грошові кошти. Зокрема, зробили стрічковий бетонний фундамент, укріпили старі та побудували нові стіни, встановили додаткові дерев»яні перегородки, балки, двері та вікна, відремонтували підлогу та покрівлю, збудували надвірні та будівлі та споруди, встановили інженерне обладнання: електропостачання, водопостачання, газопостачання, каналізацію, опалення , внаслідок чого вартість будинку істотно збільшилась, що підтверджено висновком оціночно-будівельного дослідження від 30 липня 2014 року.

Після смерті 1 листопада 2011 року ОСОБА_4 відкрилася спадщина на вищезазначений житловий будинок

Позивач вважала, що вказане особисте майно чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат подружжя, тому, на підставі до ст. 62 СК України просила визнати вказане майно об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за позивачем право власності на ? його частину.

Рішенням Макарівського міськрайонного суду Київської області від

2 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано житловий будинок № 18 по вул. Шевченка у с. Бишів Макарівського району Київської області, загальною площею 53,2 кв. м, житловою 22,3 кв. м, веранда «а» та господарські споруди: прибудова

літ. «а1»; сарай літ. «Б»; сарай літ. «Г»; душ літ. «В»; вбиральня літ. «Д»; навіс літ. «Е»; споруди №1-№5 - спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_4А та ОСОБА_3 Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину вказаного житлового будинку.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_2, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зазначає, що судом першої інстанції при ухвалені рішення не взято до уваги відсутність достовірних доказів того, що спірне майно за час шлюбу істотно збільшилось у вартості внаслідок спільних грошових чи трудових затрат. Також позивачем не надано жодного доказу виконання будівельних робіт, не надано чеків та квитанцій на придбання будівельних матеріалів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того,

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

За змістом ст. 24 КпШС України та п.2 ч.1 ст. 57 СК України , набуте кожним з подружжя під час шлюбу в порядку спадкування, є особистою приватною власністю кожного з них.

Відповідно до ч.1 ст. 62 СК України ( аналогічні положення містились у ст. 25 КпШС України) якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п.п. 5,12 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства про, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 04 жовтня 1991 року № 7, будинок, що належав одному з подружжя, може бути визнаний за ст. 25 КпШС України (яка аналогічна ст. 62 СК України) спільним майном подружжя якщо в період шлюбу істотно збільшилась його цінність внаслідок трудових чи грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. При цьому, на суму вартості будинку до його поліпшення збільшується частка сторони, якій він належав, в тому числі і в тому випадку, якщо суд відступає від рівності часток подружжя. Спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів, тощо) не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру частки у праві власності на будинок.

Встановлено, що померлий 01 листопада 2011 року ОСОБА_4 з 1985 року до моменту смерті перебував у шлюбі з позивачем ОСОБА_3, проживаючи у будинку із господарськими спорудами по вул. Шевченка, 48 у с. Бишів Макарівського району Київської області, який у 1991 року ОСОБА_4 успадкував після смерті своєї матері.

Як видно із свідоцтва про право на спадщину від 21 серпня 1991 року, вказаний успадкований житловий будинок був дерев'яний, критий шифером, загальною жилою площею 22,3 кв. м, існували 2 сараї, прибудова, що розташовані на земельній ділянці площею 0,42 га ( а.с.9).

Ці обставини підтверджені матеріали справи і сторонами не оспорюються.

Станом на липень 2014 року вартість спірному будинку внаслідок трудових чи грошових затрат відносно серпня 19991 року у з урахуванням індексу споживчих цін зросла більш як у шістнадцять разів, що слідує з висновку експертного оціночно-будівельного дослідження № 30/-7-2014 від 30 липня 2014 року ( а.с.30-40, т.1).

З висновку експерта № 446/05-2017 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 5 травня 2017 року вбачається, що в період з серпня 1991 року по даний час були виконані наступні покращання у спірному будинковолодіння:

підведено трубопровід центральне газопостачання та влаштовано га-о-пічне опалення житлового будинку; замінено покрівля з азбестоцементних хвилястих листів на ондулінове покриття; виконано утеплення зовнішніх стін житлового будинку з наступним обшиванням сайди гном; влаштовано криницю із залізобетонних збірних кілець; здійснено будівництво споруди літнього душу (літера В), навісу ( літера Е); металевих воріт та хвіртки ( №№1-3); здійснено прибудову до житлового будинку у вигляді допоміжного приміщення 1-4 (площею14,2 кв.м.), в результаті чого площа житлового будинку збільшилась з 39, 0 кв.м. до 53,2 кв.м.

Дійсна ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Шевченка, 35 в с. Бишів Макарівського району Київської області ( без урахування земельної ділянки), з урахуванням об»ємно-планувального рішення та технічного стану об»єкта дослідження станом на дату дослідження становить 320195 грн.

Вартість будинковолодіння ( без врахування вартості земельної ділянки) в період із серпня 1991 року по дату проведення дослідження збільшилась за рахунок вкладання в нього трудових та матеріальних затрат ( без урахування фактора часу - інфляційних змін), більш ніж втри рази та в грошовому еквіваленті на 223895 грн. ( а.с.3-51, т.2).

Враховуючи наведені обставини справи, суд дійшов вірного висновку про те, що в період шлюбу істотно збільшилась цінність будинку внаслідок трудових чи грошових затрат кожного з подружжя та обґрунтовано визнав цей будинок спільним майном подружжя, і визнав за позивачем право власності на його ? частину як половину майна подружжя.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірний будинок був особистою приватною власністю померлого ОСОБА_4, є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи, зокрема висновками наведених дослідження та експертизи про те, що за час проживання ОСОБА_3 з 1991 року у спірному будинку його вартість зросла більш ніж втри рази ( в грошовому еквіваленті на 223895 грн. ), чим підтверджується факт істотного збільшення його цінності внаслідок трудових та грошових затрат подружжя.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність обставин істотного збільшення спірного будинку саме внаслідок трудових та матеріальних затрат позивача, а не попереднього власника будинку - ОСОБА_5 спростовуються висновками експертизи та дослідження про те, що істотні поліпшення були зроблені у будинку після 1991 року. Враховуючи, що попередній власник будинку ОСОБА_5 померла 20 жовтня 1990 року, позивач ОСОБА_3 почала проживати у ньому з 1991 року крадені доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Відсутність у позивача чеків та квитанцій на придбання будівельних матеріалів як доказу виконання будівельних робіт у спірному будинку, на думку колегії суддів, не спростовують висновків суду про істотну збільшення вартості будинку саме внаслідок трудових та матеріальних позивача та її померлого чоловіка, оскільки належних та допустимих доказів про те, що вказані буд вільні роботи проводили інші особи, відповідач не надала.

Доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки повністю спростовуються зазначеними належними та допустимими доказами по справі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :