Справа № 524/3462/17
Провадження № 2-з/524/57/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді: Кривич Ж.О., секретаря судового засідання Коваль Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам.

У звязку з тим, що відповідач має велику суму заборгованості по сплаті по аліментам, заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на її квартиру.

Ухвалою судді від 12.06.2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам.

Суд, вивчивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У відповідності до розяснень, наведених в п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановивши, що заявник, всупереч вищевикладеному, належним чином не обґрунтував причин та необхідності застосування вибраного ним виду забезпечення позову, окрім того, не надав жодних доказів на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову з урахуванням наведених вище вимог закону, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у такий спосіб, у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя