Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/116/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Лях М. М.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

17.01.2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого судді - Дуковського О.Л

суддів - Єгорової С.М., Письменного О.А.

за участю секретаря - Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Знам'янської місцевої прокуратури Кіровоградської області, державного підприємства «Світловодське лісове господарство», Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства, Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Управління Держгеокадастру у Світловодському районі Кіровоградської області, Головного управління Державної казначейської служби у Кіровоградській області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дій протиправними та відшкодування матеріальних збитків,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому після уточнення позовних вимог просив визнати неправомірними дії посадових осіб Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області, управління Держгеокадастру у Світловодському районі Кіровоградської області, державного підприємства «Світловодське лісове господарство», Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства, Знам'янської місцевої прокуратури Кіровоградської області, стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного казначейського рахунку Головного управління Держказначейства Кіровоградської області на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 6774, 54 гривень, завдану неправомірними діями посадових осіб відповідачів по справі: Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області, управління Держгеокадастру у Світловодському районі Кіровоградської області, державного підприємства «Світловодське лісове господарство», Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства, Знам'янської місцевої прокуратури Кіровоградської області.

Обґрунтував свої вимоги тим, що 15.01.2009 року він, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 ОСОБА_6 звернулись до суду позовом до голови Світловодської РДА Кіровоградської області про визнання за ними права спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 98310 кв.м, яка знаходиться на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, масив «Лісозаводський» АДРЕСА_1, на якій розташовано належний їм комплекс будівель та зобов'язання Світловодську районну державну адміністрацію передати цю земельну ділянку їм у власність.

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.02.2009 року визнано право спільної сумісної власності позивачів на вказану земельну ділянку та зобов'язано Світловодську РДА Кіровоградської області оформити та передати у спільну сумісну власність позивачів земельну ділянку розташовану в Лісозаводському масиві в АДРЕСА_1, площею 98310 кв.м., на якій розташований комплекс будівель, згідно державного акту та цільового призначення від 2001 року. Відповідно до рішення суду їм був виданий державний акт про право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку Світловодською РДА та Світловодським управлінням Держкомзему. Право власності було зареєстровано та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

03.12.2014 року апеляційним судом Кіровоградської області встановлено, що Світловодським міськрайсудом невірно застосовано норми матеріального права, зазначено, що суд не являється органом, який наділений повноваженнями здійснювати безоплатну приватизацію земельних ділянок, а позивачі обрали способи захисту, які не відповідають змісту порушеного права і встановленому порядку набуття права власності на земельну ділянку із земель державної власності, скасовано заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.02.2009 року і ухвалив нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду залишено в силі.

В подальшому Світловодський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, договору купівлі - продажу земельної ділянки, скасування рішення Державного реєстратора, зобов'язання вчинити дії до ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_9 Рішенням Світловодського міськрайсуду від 24.11.2014 року в задоволенні позовних вимог Світловодського міжрайонного прокурора в інтересах Державного підприємства «Світловодське лісове господарство», Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства - відмовлено в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 19.03.2015 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.11.2014 року в частині відмови у задоволенні вимог прокурора про визнання недійсним державного акту та скасування реєстрації державного акту скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (кадастровий номер НОМЕР_2), виданий 21.11.2011 року на ім'я ОСОБА_2 на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду від 11.02.2009 року. Скасовано реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №00532.

На думку позивача Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, постановляючи рішення 11.02.2009 року про визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_9 на вказану земельну ділянку, на якій розташовано належний їм комплекс будівель та зобов'язуючи Світловодську районну державну адміністрацію передати цю земельну ділянку їм у власність, діяв завідомо протиправно, так як, не міг не розуміти, що суд не являється органом, який наділений повноваженнями здійснювати безоплатну приватизацію земельних ділянок. Світловодський міжрайонний прокурор, у відповідності до своїх повноважень, здійснюючи нагляд за станом законності, відповідачі по справі Державне підприємство «Світловодське лісове господарство», Кіровоградська обласна державна адміністрація, Кіровоградське обласне управління лісового та мисливського господарства, Світловодська районна державна адміністрація Кіровоградської області, управління Держземагенства у Світловодському районі в межах своїх повноважень не оскаржили рішення Світловодського міськрайсуду щодо визнання їх права спільної власності на земельну ділянку, видали державний акт та провели державну реєстрацію цього акту з видачею документів на право власності на земельну ділянку і таким чином нанесли позивачу матеріальні збитки, які складаються: з упущеної вигоди, так як по даний час позивач не може повноцінно використовувати земельну ділянку, здати її в оренду чи продати нерухомість, яка на ній знаходиться.

З 2013 року в цивільних судах розглядаються справи по вказаній земельній ділянці, що нанесло позивачу збитки у вигляді необхідності присутності в судах, участі в справах, поїздках на суди та зверненням до юристів за наданням правової допомоги, з 2009 року позивач сплачує земельний податок, страховий поліс та несе затрати по утриманню земельної ділянки.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2016 року суду в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в апеляційній скарзі позивач зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Просив рішення суду скасувати та задовольнити позов.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора та представника Управління Держгеокадастру у Світловодському районі Кіровоградської області, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції на підставі досліджених доказів вірно встановлено, що заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.02.2009 року було визнано право спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на земельну ділянку, що розташована в Лісозаводському масиві АДРЕСА_1 площею 98310 кв.м, на якій розташований комплекс будівель, згідно державного акту та цільового призначення від 2001 року.

25.11.2011 року на підставі заочного рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.03.2012 року у задоволенні заяви Світловодського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Світловодської районної державної адміністрації про перегляд заочного рішення Світловодського міськрайонного суду від 11.02.2009 року відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2012 року ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2012 року залишено без змін.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 3 грудня 2013 року заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2009 року скасоване. Відмовлено повністю в задоволенні позову ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_2, до голови Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку, зобов'язання передати її у власність.

Світловодський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, договору купівлі- продажу земельної ділянки, скасування рішення Державного реєстратора, зобов'язання вчинити дії до ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_9 Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 24.11.2014 року в задоволенні даних позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 19.03.2015 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.11.2014 року в частині відмови у задоволенні вимог прокурора про визнання недійсним державного акту та скасування реєстрації державного акту скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, а саме : визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (кадастровий номер НОМЕР_2), виданий 21.11.2011 року на ім'я ОСОБА_2 на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду від 11.02.2009 року; скасовано реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №00532.

10.02.2016 року рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області позов Знам'янської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Державного підприємства «Світловодське лісове господарство» Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 9.8310 га 25.07.2013 року, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_9 з іншої сторони, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Остаховою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 1941. Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Остахової Н.П. про реєстрацію речових прав на нерухоме майно індексний номер 4321832 від 25.07.2013 року та зобов'язано ОСОБА_9 повернути у власність держави в особі постійного землекористувача - Державного підприємства «Світловодське лісове господарство» земельну ділянку площею 9,8310 га. вартістю 280184 грн.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно вимог частин 1 та 2 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Способом захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно постанови Верховного Суду України від 18 травня 2016 року № 6-237цс, відповідно до пункту 2 частини другої тієї ж статті збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Отже, поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Відмовляючи в позові суд дійшов правильного висновку, що під час розгляду справи позивачем не доведено, чим саме підтверджується факт заподіяння матеріальних збитків, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями або бездіяльністю відповідачів йому заподіяно шкоду, наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та нанесеною шкодою. Крім того, той факт, що позивач змушений був тривалий час відстоювати свої права шляхом звернення до суду з позовом до органів влади, до відповідачів, брати участь у судових засіданнях у судах першої та апеляційної інстанцій, звертатись до юристів за юридичною допомогою, сплачував земельний податок, тощо не може бути підставою для відшкодування йому відповідачем Головним управлінням Державної казначейської служби у Кіровоградській області матеріальної шкоди, яка складається з сплати земельного податку, втрати на виготовлення технічної документації, державного акту та посвідчення договору купівлі-продажу.

Суд першої інстанції повно та правильно встановив обставини справи і визначив відповідні їм правовідносини, вирішив спір відповідно до норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: