Справа № 303/2263/17
судді Апеляційного суду Закарпатської області Р.Ю. Кондора
у справі № 303/2263/17-ц (апеляційне провадження № 22-ц/777/2082/17)
20 листопада 2017 р. м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області ухвалою від 20.11.2017 залишив без змін рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01.08.2017, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн щомісячно, починаючи з 24.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Із таким рішенням колегії суддів не можу погодитись, оскільки вважаю його помилковим, як необґрунтованим і помилковим є й рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_2 предявила до ОСОБА_1 вимогу про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн щомісячно, починаючи з 24.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття.
На час предявлення позову діяла редакція СК України, яка передбачала, зокрема, що:
за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 ч. 3);
при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ст. 182);
частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 ч. 1);
якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною 2 статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 184 ч.ч. 1, 2, 3).
Тобто, предявляючи відповідну вимогу, позивач ґрунтувався саме на цих і ніяких інших вимогах закону. Принагідно відзначу, що вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі визначеного позивачем розміру по суті жодним чином не обґрунтована в заяві (зокрема, щодо обставин, які мають істотне значення і підлягають врахуванню при вирішенні питання).
На час ухвалення судом першої інстанції рішення в справі діяла редакція СК України, що набрала чинності з 08.07.2017, відповідно до якої:
за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 ч. 3);
при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182);
частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 ч. 1 без змін);
суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 ч.ч. 1, 2).
Отже, підстави, умови і порядок стягнення аліментів, визначення їх розміру істотно змінилися, зокрема, межу мінімального розміру аліментів було підвищено, а можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі перестала повязуватися з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі. Загалом в інтересах дитини були створені більш сприятливі для стягувача аліментів умови, натомість для платника аліментів були створені більш жорсткі умови, був підвищений мінімальний розмір аліментів, спрощений порядок їх стягнення тощо.
У силу положень ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Ці норми закону застосовуються у відповідних випадках і при регулюванні сімейних відносин (ст. 8 та інші норми СК України).
Нова редакція СК України у відповідній частині не може розглядатися як така, що помякшує або скасовує цивільну відповідальність платника аліментів, тому виходячи з принципу недопустимості зворотної дії в часі правил, які погіршують становище особи (обмежують, обтяжують, встановлюють менш сприятливі правила, покладають нові чи додаткові обовязки тощо), ця нова редакція закону не може застосовуватися до правовідносин, що виникли до набрання чинності новим законом. У цьому контексті питання про те, є відповідний платіж разовим чи регулярним, таким, що триває, не має значення. Власне, на момент ухвалення рішення судом ніяких платежів, що тривають, не було.
Суд першої інстанції застосував у спірних правовідносинах нову редакцію закону, при цьому, стягнув аліменти, визначені відповідно до нового закону, починаючи з 24.04.2017, тобто, за період до набрання чинності цим новим законом, правових підстав для чого не мав. Суд не дав ніякої оцінки факту наявності у відповідача постійного місця роботи та регулярного заробітку (тим часом, саме ці обставини мають істотне значення при стягненні аліментів), взагалі не згадав у рішенні про докази, якими обґрунтовувалися правова позиція відповідача і всупереч дійсним обставинам справи дійшов нічим не обґрунтованого і не доведеного висновку, що відповідач має нерегулярний дохід. Такі дії суду вочевидь не відповідають вимогам ст.ст. 212-215 ЦПК України.
Поряд із цим, сама по собі необхідність стягнення аліментів на утримання дитини сумнівів не викликає і як така не заперечувалася й відповідачем, який лише ставив питання про стягнення їх відповідно до закону та з урахуванням дійсних обставин справи.
Виходячи з викладеного, вважаю, що апеляцію відповідача слід було задовольнити, рішення суду першої інстанції змінити, позов задовольнити частково і стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача відповідно до закону, що був чинним на момент звернення позивача до суду, який є часом, з якого присуджуються аліменти. При вирішенні питання слід було також мати на увазі, що 1/4 від заробітку відповідача становить 800,00 грн (3200,00 грн : 4), що є близьким до 50% встановленого у 2017 році прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років (1689,00 грн 1860,00 грн) показником, а 30% від цього прожиткового мінімуму на момент ухвалення судом рішення і на кінець року складають, відповідно, 533,10 грн і 558,00 грн, що є меншим від 1/4 заробітку відповідача. Тож на утримання дитини підлягали б стягненню аліменти у сумі 800,00 грн щомісячно.
Тому належало стягнути з ОСОБА_1 аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття.
За таких умов, права дитини та стягувача аліментів не порушуються, натомість спосіб, у який вирішив справу суд першої інстанції і з яким погодився апеляційний суд, не відповідає вимогам закону та порушує права платника аліментів. Зрештою, за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, стягувач не позбавлений права ставити в подальшому питання про збільшення розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення і т.ін.
Суддя Р.Ю. Кондор