РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

12 червня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Шаповаловій С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ОСОБА_1звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

У січні 2017 року позивачу стало відомо, що на підставі постанови Державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Запоріжжя № 35/6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 423492 від 26.01.2007 року, зареєстрованого в реєстрі від 03.02.2008 року за № 4447282, на все майно позивача накладено арешт.

Звернувшись до відповідача із заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_1 було відмовлено в знятті арешту, оскільки за результатами перевірки встановлено, що на теперішній час постанова № 35/6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 423492 від 26.01.2007 року, зареєстрованого в реєстрі від 03.02.2008 року за № 4447282 на виконанні у відділі не перебуває, у базі АСВП не обліковується, а первинні документи виконавчої служби, на підставі яких накладався арешт, знищені за строком зберігання.

Посилаючись на ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 321, 391 ЦК України, просить суд зняти арешт майна, яке належить позивачу накладений на підставі постанови Державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Запоріжжя № 35/6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 423492 від 26.01.2007 року.

В судове засідання позивач не з*явився, його представником адвокатом ОСОБА_2 подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав визначених в ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

В судове засідання представник Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області не з*явився,про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про отримання судової повістки, позову з додатками.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази в сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 3-198 виданого 11.02.2017 року П*ятою Запорізькою Державною нотаріальною конторою Запорізького міського нотаріального округу, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна щодо об*акта нерухомого майна, на все майно ОСОБА_1 накладено арешт на підставі постанови Державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Запоріжжя № 35/6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 423492 від 26.01.2007 року, зареєстрованого в реєстрі від 03.02.2008 року за № 4447282.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Шевченківський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області в своєму листі від 13.02.2017 року відмовив позивачу у знятті арешту з його майна, оскільки за результатами перевірки встановлено, що на теперішній час постанова № 35/6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 423492 від 26.01.2007 року, зареєстрованого в реєстрі від 03.02.2008 року за № 4447282 на виконанні у відділі не перебуває, у базі АСВП не обліковується, а первинні документи виконавчої служби, на підставі яких накладався арешт, знищені за строком зберігання.

Позивачем було надано квитанцію № 2, 2/3кз, відповідно до яких він сплатив за вищезазначеним виконавчім документом на користь стягувача суму боргу, та суму виконавчого збору.

Тобто на теперішній час, ОСОБА_1 не має ніяких зобов*язань за виконавчим провадженням, а тому заходи забезпечення вжиті державним виконавцем під час виконання постанова № 35/6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 423492 від 26.01.2007 року підлягають скасування.

Як передбачено ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи із норм Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що при завершенні виконавчого провадження державним виконавцем не було прийнято рішення про зняття арешту, позивач в свою чергу заборгованість за виконавчими документами сплатив, а тому відсутні підстави для продовження арешту майна ОСОБА_1

Таким чином, позивач обґрунтовано звернувся із позовом за захистом свого порушеного права, а тому суд задовільняє позов в повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, 319,321,391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт накладений 03.02.2007 року за № 4447282 на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на підставі постанови Державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Запоріжжя № 35/6 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, АА № 423492 від 26.01.2007 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення,а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко