Справа № 21072017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

"21" липня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.

за участі секретаря Лабовкіної Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву ОСОБА_1, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи: Полтавська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним , -

в с т а н о в и в :

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся позивач ОСОБА_1 з заявою про ухвалення додаткового рішення так як в заочному рішення суду від 26.12.2016 року, яким його вимоги були задоволені, не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали свої вимоги , просили їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні, як викладені в заяві.

Відповідачка та її представник заперечили проти задоволення заяви частково, а саме: представник вказав, що не підлягають задоволення вимоги щодо оплати правової допомоги, так як представники позивача не були залучені як Фізичні особи підприємці, які надають правову допомогу, в цій частині просив відмовити в задоволені, щодо оплати судового збору та витрат на експертизу не заперечив.

Інші учасники процесу не зявилися з невідомих суду причин, що не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Враховуючи пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Судом встановлено, що 26.12.2016 року, заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області ухваленого по цивільній справі № 545/4514/14ц, провадження 2/545/4/16, - позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, рішення набрало законної сили.

Постановляючи рішення судом в резолютивні частині не було вирішено питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати повязані з розглядом справи, хоч це і було зазначено позивачем у матеріалах позову та підтверджено наступними доказами:

- розрахунком понесених витрат (а.с. 134, 135, 138-140 ТОМ 2) на правову допомогу в сумі 12 124.74 грн.;

- рахунком № 274 від 24.12.2014р. та квитанції про сплату витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи № 1172 (а.с. 193, 191,194 ТОМ 1) в сумі 3 182.00 грн.;

- квитанцією про сплату судового збору за подачу позову (а.с. 1 ТОМ 1) в сумі 243.60 грн.,

всього 15 550.34 грн. (12 124.74+3 182.00+243.60=15 550.34).

Право на правову допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 12 ЦПК України.

За приписами ст. 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Крім того, ст. 56 ЦПК України передбачений спеціальний порядок допуску особи яка надає правову допомогу, що полягає у наступному.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні.

Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Таким чином, за правилами ч. 2 ст. 56 ЦПК України особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається до участі у справі ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до п. 11 розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу, та бути її представником, і в ході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в частині другій статті 56 ЦПК.

При розгляді справи позивач ОСОБА_1, не заявляв клопотання про допуск ОСОБА_4М та ОСОБА_5 до участі у справі у якості осіб, які надають йому правову допомогу, отже вони фактично приймали участь при розгляді справи в якості представників, про , що є доручення в справі і вартість послуг не може бути стягнені з відповідача у справі.

За даних обставин, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі оскільки заочним рішенням не вирішено питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, а саме; судового збору та витрат на проведення експертизи, що підтверджується матеріалами справи, щодо вимоги про стягнення судових витрат з надання правової допомоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 220 , 292 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи: Полтавська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним, - задовольнити частково .

Доповнити резолютивну частину заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26.12.2016р. по цивільній справі за позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи: Полтавська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним, двома абзацами наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 наступні понесені судові витрати:

- 121,80 грн. витрати по сплаті судового збору;

- 1 591.00 грн. витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи,

всього - 1 712.80 грн.

«Стягнути з Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 наступні понесені судові витрати:

- 121,80 грн. витрати по сплаті судового збору;

- 1 591.00 грн. витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи,

всього - 1 712.80 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, якщо рішення було ухвалено без участі осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк