Справа № 591/5072/14-ц
Провадження № 6/591/145/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шелєхової Г.В.

при секретарі Бондар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поворот виконання рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Апеляційного суду Сумської області звернуто стягнення на предмет застави. На підставі вказаного рішення банк здійснив реалізацію предмета застави автомобіля DAEWOO Nexia 1.5. Ухвалою ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 15 листопада 2016 року рішення Зарічного райсуду м. Суми про відмову в задоволенні позову, залишено без змін.

Сторони, належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Представник відповідача надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 липня 2014 року банк звернувся до ОСОБА_1 з позовом про звернення стягнення на предмет застави автомобіль Daewoo Nexia 1.5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2014 року відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні його позову до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 3 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та задоволено вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Сумської області скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15 листопада 2016 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2014 року залишено без змін. При цьому в тексті ухвали Апеляційного суду Сумської області встановлені наступні факти.

08 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитно-заставний договір № SUC0AN11159174, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 61821 грн. 17 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20,04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 07 липня 2015 року (а.с.16-26, 59-64).

Для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань за вказаним договором відповідач надав в заставу банку автомобіль Daewoo Nexia 1.5, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Пунктом 13.2 вказаного кредитного договору передбачено, що банк, не застосовуючи судових процедур, має право на власний розсуд обрати процедуру позасудового звернення стягнення на предмет застави для задоволення забезпечених вимог з-поміж таких: а) передача предмета застави у власність банку для задоволення і погашення забезпечених вимог; б) продаж предмета застави банком третій особі відповідно до вимог законодавства України; в) звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса (у випадку нотаріального посвідчення договору); г) будь-яка інша процедура, дозволена законодавством України.

З метою врегулювання питання щодо погашення наявної заборгованості за кредитно-заставним договором відповідач добровільно передав банку придбаний за кредитні кошти автомобіль та доручив реалізувати його за ринковою вартістю, а виручені кошти направити на погашення заборгованості, що вбачається зі складеного представником ПАТ КБ «ПриватБанк» акта про приймання автомобіля позичальника від 26 лютого 2009 року, який був підписаний і відповідачем також (а.с.52).

Згідно із цим актом автомобіль перебуває у технічно справному стані, його передано представникам банку з оригіналом технічного паспорта та комплектом ключів.

06 березня 2009 року відповідачем видано довіреність, якою уповноважено співробітників ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснювати усі необхідні дії щодо відчуження автомобіля за ціною не нижчою 65000 грн. (а.с.53).

Як вбачається з довідки Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Сумській області від 29 вересня 2012 року, автомобіль Daewoo Nexia 1.5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 знято з обліку за заявою ОСОБА_3, який діяв за дорученням від імені ОСОБА_1, на підставі довідки банку про погашення кредиту від 03 квітня 2009 року № 179 (а.с.55).

Разом з цим, рішення Апеляційного суду Сумської області від 3 грудня 2014 року не зверталося до виконання, виконавчий лист не видавався, виконавче провадження не відкривалося.

Відповідно до ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно ст. 381 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягнення з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа.

Поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Таким чином, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Отже, за змістом наведеного поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання.

Однак, як вбачається з матеріалів справи автомобіль був добровільно переданий ОСОБА_1 банку ще до подання позову до суду, ОСОБА_1 надав згоду на його реалізацію, вчинивши ряд дій для можливості вирішення цього питання працівниками банку з метою виконання умов договору, який діяв між ним та банком, а тому вимоги заявника є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 369, 380, 381 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про поворот виконання рішення відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м.Суми протягом 5 днів з дня її проголошення. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали, можуть оскаржити її протягом 5 днів з дня отримання копії.

Суддя Г.В.Шелєхова