ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/846/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого судді: ЛЕОНТЮК Л.К.,

за участю секретаря : ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В:.

У липні 2016 року позивачка в особі свого представника ОСОБА_2 за довіреністю, звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з моменту реєстрації шлюбу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство з грудня 2015 року . Позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Від шлюбу не мають спільних дітей .

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2, який діє за довіреністю НАІ 712328 від 24.06. 2016 року ( а.с.6) позовні вимоги підтримав та наполягав на розірванні шлюбу, оскільки збереження сім'ї та примирення між ними не можливе , пояснивши, що основною причиною розірвання шлюбу є психологічна несумісність подружжя і вони до розірвання шлюбу підійшли виважено, оскільки з грудня 2015 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 4 500 гривень за адвокатські послуги, при цьому повідомив, що не може підтвердити фіскальними чеками про отримання даної суми та квитанції про перерахування податку на вказану суму.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє за довіреністю НВА 983136 від 30.11. 2016 року ( а.с. 35-36) не заперечувала проти розірвання шлюбу, пояснивши суду, що дійсно з грудня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, при цьому надала письмові заперечення які і підтримала у судовому засіданні ( а.с.32-34). Разом з тим , вважає, що відсутні законні підстави для стягнення судових витрат у вигляді надання правової допомоги у розмірі 4500 гривень, зазначаючи, що позивач є інвалідом 11 групи, звільнена від сплати судового збору, а також має право та всі законні права отримати правову допомогу безкоштовно, оскільки договір про адвокатські послуги не може слугувати належним доказом оплати праці адвоката, а представник позивача не надав жодних доказів, які б підтвердили факт сплати позивачем 4500 гривень за отримання таких послуг, а тому в цій частині просила відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом.

Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, письмові заперечення представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем основних позовних вимог в частині розірвання шлюбу , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Як слідує із матеріалів цивільної справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2007 року, про що зроблено актовий запис № 04 у Виконавчому комітеті Морозівської сільської ради Баришівського району Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області ( а.с.2).

Від шлюбу сторони не мають спільних дітей.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки з грудня 2015 року, не ведуть спільне господарство, проживають окремо.

Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний.

Водночас, позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача правової допомоги у розмірі 4 500 грн.

Згідно з вимогами ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року № 4191-VI, згідно з якою розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

На підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" передбачено наступний розмір мінімальної заробітної плати: з 01 січня 2016 року - 1378 грн. 00 коп.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення витрат у зв"язку з оплатою правової допомоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено обсяг та витрачений час виконаної роботи, що є його обов"язком відповідно до засад змагальності процесу, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 84, 208, 212, 213, 215, 218 ЦПК України та на підставі ст.110,112 Сімейного Кодексу України, Закону України"Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року № 4191-VI,суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований 18 червня 2007 року, про що зроблено актовий запис № 04 у Виконавчому комітеті Морозівської сільської ради Баришівського району Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області між

ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

В частині стягнення судових витрат відмовити.

Копію рішення вручити сторонам в залі судового засідання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК