Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 2 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 7 липня 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік

ОСОБА_6 Після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді автомобіля Volvo740, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. Згідно із розпискою від 20 серпня 2014 року даний автомобіль перебував у тимчасовому користування відповідач ОСОБА_5 У грудні 2014 року позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 8 серпня 2015 року на зазначений автомобіль нею було отримано свідоцтво на право спадщини за законом. 11 серпня 2015 року позивач направила на адресу відповідача претензію про повернення їй транспортного засобу, із зазначенням строку виконання претензії у добровільному порядку до 17 серпня 2015 року. Однак, отримавши 12 серпня 2015 року претензію, відповідач автомобіль не повернула, на неї не відреагувала.

Ураховуючи наведене, просила витребувати у ОСОБА_5 із її незаконного володіння належний позивачу автомобіль Volvo 740, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області

від 2 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 7 липня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За положенням ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Встановивши, що після проведення всіх необхідних дій по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 2 лютого 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, спірний автомобіль повернуто під збережну розписку власнику, а саме позивачу у справі ОСОБА_4, суди вірно застосували положення ст. ст. 386, 387 ЦК України та прийшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки спірний автомобіль не перебуває у фактичному володінні відповідача.

Доводи касаційної скарги аналогічні доводам апеляційної скарги, які перевірені апеляційним судом відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Димитровського міського суду Донецької області від 2 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 7 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

О.М.Ситнік