Cправа № 563/1341/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року

Корецький районний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Загородько Н. А.

при секретарі Туровичу М.І.

за участю

представник позивача ОСОБА_1

представника позивача

та третьої особи ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

провівши в м. Корці судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа на стороні позивача ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він являється власником домоволодіння, що знаходиться по вул. Українських повстанців 22 в м. Корець. Поряд із його домоволодінням, за адресою вул. Українських повстанців 18-а в м. Корець проживає відповідач ОСОБА_3.

ОСОБА_3 без відповідних дозволів та погоджень із державними органами здійснив будівництво господарської будівлі (гаража) з порушенням вимог ДБН "Планування та забудова міських та сільських поселень". Відповідно до вказаного нормативно-правового акту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни має бути не меншою ніж 1,0 метр. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Зазначена споруда збудована впритул до огорожі, що розмежовує спільні земельні ділянки та паркану позивача, і складає всього кілька сантиметрів.

Збудований ОСОБА_3 з порушенням вимог нормативно-правових актів гараж створює позивачу значні незручності та перешкоджає йому здійснювати користування своєю земельною ділянкою за призначенням. При атмосферних опадах вода із гаража стікає прямо на паркан позивача та його земельну ділянку, що в свою чергу призводить до значних незручностей в користуванні земельною ділянкою. А саме, має місце пошкодження паркану, оскільки під дією вищенаведених атмосферних опадів із даху металевий паркан піддається корозії, на стінках паркану, що збудований із блоків постійно з'являється грибок.

Окрім того, на земельній ділянці неподалік гаража викопана каналізаційна вигрібна яма, і всі атмосферні опади стікають туди, це призводить до того, що позивач постійно змушений звертатися до КП «Корецьжитловодоканал» для того щоб її почистити, а це також призводить до фінансових витрат та потребує багато часу. Крім вказаних порушень, має місце затінення земельної ділянки, оскільки прибудова знаходиться на південь від домоволодіння позивача. Добровільно усунути перешкоди відповідач відмовляється, а тому позивач був змушений звернутись до суду з відповідним позовом, в якому просив ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по вул. Українських повстанців 22 в м.Корець шляхом часткового знесення самочинно збудованої господарської будівлі (гаражу) в межах норм визначених ДБН.

До початку розгляду справи по суті представником позивача подано заяву в порядку ст.31 ЦПК України де позовні вимоги викладено в такій редакції: зобов"язати ОСОБА_3 та ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою вул.Українських повстанців, 22 в м.Корець шляхом перенесення самочинно збудованої будівлі (гаража) на відстань не менше одного метра від найбільш виступної конструкції будівлі до межі земельної ділянки позивачів в межах норм визначених ДБН.

Представник позивача ОСОБА_1 та представник позивача та третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять суд зобов"язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення самочинно збудованого гаража на відстань не менше одного метра від найбільш виступної конструкції будівлі до межі земельної ділянки позивача в межах норм визначених державно-будівельними нормами. Представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що перенести необхідно одну стіну, інші позивачу не заважають.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснив, що він розпочав будівництво гаража у 2005 року. На той час претензій зі сторони позивача не було. На той час, коли стояв старий паркан, був наявний прохід між парканом та стіною гаража, однак коли при виготовленні документів на право власності на земельну ділянку, позивачем було встановлено новий паркан, то він вже розташовааний впритул до стіни будівлі. Відповідач ОСОБА_3 також пояснив, що з позивачем була домовленість про встановлення ринв для стікання дощової води. Однак, коли приїхали майстри, позивач заборонив їм заходити на свою земельну ділянку.

Представник відповідачів ОСОБА_4 вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки стороною позивача не подано доказів на підтвердження позовних вимог.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в 2013 році працював в інспекції ДАБК. В 2013 році за заявою ОСОБА_9 проводилась перевірка дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності щодо будівництва гаража по вул.Українських повстанців, 18 А. За результатами даної перевірки було встановлено, що будівництво гаража було проведено самовільно без відповідної документації та притягнуто до адмінвідповідальності ОСОБА_3. Також, винесено припис про зупинення будівельних робіт. Однак, як з"ясувалося пізніше власником будинковолодіння є батько ОСОБА_3. Між стіною гаража та парканом зі сторони ОСОБА_9 була відстань 10-15 см. де росли бур"яни.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцями ОСОБА_9, який помер 23.04.2015 року є його син ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_7 в рівних частках. Спадщина складається з земельної ділянки площею 0,1142 га, що розташована за адресою м.Корець вул.Українських повстанців, 22.

Як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57211662 від 12.04.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є власниками земельної ділянки площею 0, 1142 га в м.Корець по вул. Українськиїх повстанців 22, а саме по 1/2 частки.

Відповідно до технічного паспорта від 05 січня 2016 року інвентаризаційна справа № 1769 технічна документація на житловий будинок в м.Корець по вул. Українських повстанців, 22 виготовлена на ім"я ОСОБА_9.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Корецької районної ради від 30.03.1982 року № 95 ОСОБА_6 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку в м.Корці по вул.Маяковського (Українських Повстанців) № 18 А на виділеній земельній ділянці загальними зборами членів колгоспу "Перемога" наказу дирекції цукрокомбінату від 21.04.1977 року № 2.

Актом від 22.04.1982 року представником технічного бюро проведено відвід в натурі земельної ділянки площею 600 кв.м в користування ОСОБА_6 по вул. Маяковського (Українських Повстанців) № 18.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_6 в ПП "Геоінформсервіс" виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Як вбачається з технічного паспорта від 06.02.2017 року інвентаризаційна справа № 2006 технічна документація на житловий будинок в м.Корець по вул.Українських Повстанців, 18 а виготовлена на ім"я ОСОБА_6.

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил інспекцією ДАБК у Рівненській області від 17.07.2013 року встановлено, що будівництво гаража по вул.Українських Повстанців, 18 а в м.Корець ОСОБА_3 проведено самовільно без проектної документації. Порушень щодо відступів до сусідньої земельної ділянки не встановлено, так як межі земельної ділянки за адресою м. Корець вул.Українських Повстанців 22 та земельної ділянки за адресою м.Корець вул.Українських Повстанців 18 а не визначені.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.07.2013 року даний протокол був складений інспекцією ДАБК у Рівненській області відносно ОСОБА_3 через самовільне будівництво гаража по вул.Українських Повстанців, 18 а в м.Корець без проектної документації, чим порушено ст.9 ЗУ "Про архітектурну діяльність".

Згідно постанови інспекції ДАБК у Рівненській області № 453-ф по справі про адміністративне правопрушення від 19.07.2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.97 КУпАП та накладено штраф у розмірі 170 грн., який згідно квитанції від 23.07.2013 року був сплачений ОСОБА_3.

Відповідно до припису інспекції ДАБК у Рівненській області № 328 від 17.07.2013 року ОСОБА_3 було вказано зупинити будівництво гаража та розпочати подальше виконання будівельних робіт після реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт в інспекцію ДАБК у Рівненській області.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил інспекцією ДАБК у Рівненській області від 27.05.2015 року встановлено, що ОСОБА_3 будівельні роботи з будівництва гаража по вул. Українських Повстанців 18 а - зупинені.

Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні та допустимі докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

В обгрунтування позову , позивач посилається на ст.376 ЦК України.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пункт 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» розяснює, що позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути предявлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України.

Пунктом 3,25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» встановлено, що для догляду за будівлями і здійсненням їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,00 м.

Згідно вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В судовому засіданні стороною позивача подано договір № 53 від 02 серпня 2016 року між КП "Корецьжитловодоканал" та ОСОБА_5. Предмет договору: виконавець зобов"язується виконувати роботи згідно акту виконаних робіт, а саме: викачка та вивіз рідких нечистот на очисні споруди. Вартість одиниці послуг становить 232,40 грн.

Актів виконаних робіт стороною позивача суду не подано.

Крім цього, на підтвердження позовних вимог стороною позивача суду подано ряд фотографій та диск із зображенням начебто будівлі гаража відповідача та земельної ділянки позивача під час дощу.

Позивач посилався на те, що з гаража відповідача по даху стікають атмосферні опади, які руйнують його металеву огорожу, а саме паркан піддається корозії та на стінках паркану постійно з"являється грибок, однак позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що корозія і грибок на паркані виникають саме через наявність гаража. Враховуючи відсутність будь-яких технічних обстежень і висновків спеціалістів з даного приводу, то неможливо зробити такі висновкі на підставі візуального обстеження паркану позивачем та поданих суду фотографій та відеодиску.

Факт розташування паркану позивача впритул до стіни гаража відповідачі ніким із осіб, які беруть участь у справі не заперечувався.

Нормативно встановлена відстань від найбільш виступаючої стіни будівлі до межі сусідньої земельної ділянки забезпечує можливість саме власникам будівлі здійснювати догляд за нею та її поточний ремонт і не являється гарантією прав інших осіб, а тому недотримання цієї норми, за умови відсутності інших негативних наслідків, не свідчить про порушення прав позивача.

Позивачем не доведено факту порушення прав самочинною забудовою.

Отже, звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод користування земельною ділянкою шляхом перенесення гаражу, позивач не надав належних та допустимих доказів, про те, яким чином вказана споруда перешкоджає йому у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном, а тому не довів наявність свого порушеного права.

На підставі наведеного ст. 152 ЗК України, ст.ст. 16, 376, 391ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 59, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа на стороні позивача ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя