Справа № 212/1870/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі;

Головуючого судді; ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання; ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста ОСОБА_3 за участю представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, позовну заяву,- ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоровя, -

В С Т А Н О В И В ;

Позивач ОСОБА_6 звернувся до Жовтневого районного суду міста ОСОБА_3 з позовом до Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоровя.

У своїй позовній заяві ОСОБА_6 просив суд, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» на його користь у відшкодування спричиненої йому моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я 245760 гривень 00 копійок, обґрунтовуючи це тим що, він працював з 01 листопада 2001 року по 19 січня 2017 року на підприємстві Приватному акціонерному товаристві «Криворізький завод гірничого обладнання» обрубувачем, зайнятим на обробці лиття наждаком і ручним способом (молотами, зубилом, пневмоінструментом), термообрубувальної дільниці.

Працюючи обрубувачем в термообрубувальному цеху на підприємстві відповідача він постійно наражався на шкідливі та небезпечні для здоров'я фактори. Доводилось виконувати обрубки, обпилювання, зачищення і вирубки обрубним пневматичним молотком чи зубилом вручну, абразивними колами поверхні виливок від заток, припливів, пригару піску, заусенців, літників та інших нерівностей на внутрішніх поверхнях у незручних для роботи місцях у вимушеній позі, зовнішніх поверхонь відповідальних деталей для дотримання заданих розмірів, вирубки дефектів у складних деталях і виливках в особливо незручних важкодоступних місцях по шаблонах і лекалах, видалення залишків стрижнів і каркасів з виливок.

При цьому, внаслідок недосконалості технології оброблення литва, мали місце порушення режимів експлуатації ручного обрубувального інструменту, що в свою чергу призводило до підвищених параметрів виробничої локальної вібрації.

Все це призвело до того, що вже через десять років важкої праці в шкідливих умовах, почалися болі та оніміння в руках, побіління пальців рук на холоді, мерзлякуватість, судоми, ниючий біль в попереку, утруднена хода, задуха, кашель, запалення легенів.

25 серпня 2016 року йому Українськю НДІ промислової медицини міста ОСОБА_3, згідно висновку (протоколу) № 1150 від 25 серпня 2016 року даного закладу, йому були встановлені професійні захворювання, а саме: вібраційна хвороба першої-другої стадії, від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх, кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФС першого ступеня), періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого ст.); радикулопатія попереково-крижова з помірно вираженими порушеннями біомеханіки хребта, больовим і мязово-тонічним синдромами, остеоартрозом колінних суглобів(ПФ першого ст.); хронічний пиловий бронхіт ЛН першого ст.

Комісією за участі відповідача проведено розслідування причин виникнення його хронічного професійного захворювання, про що 17 жовтня 2016 року було складено акт № 5 за формою П-4. Згідно пункту 17 Акту, причиною виникнення професійного захворювання стало перевищення встановлених нормативів на 6 дБ (118 дБ при ГДР 112 дБ) згідно ДСН 3.3.6.059^59. Статичне навантаження величина навантаження за зміну, (кг/с) при утриманні вантажу двома руками - 90000, при допустимому до 70000 (Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу»), вміст пилу з вмістом оксиду кремнію менше 10% в повітрі робочої зони у рази перевищує у 2,9 рази перевищує ГДК (11.8 мг/м . при ГДК 4,0 мг/м3) згідно СанПіН 4617-88 «Предельно допустимые концентрации (ПДК) вредных веществ в воздухе рабочей зоны», шум перевищує нормативний на 23 дБа. 103 дБа при нормативному^значенні 80 дБа. згідно ДСН 3.3.6.037-99, Мікроклімат у приміщенні: швидкість руху повітря - 0,15 м/с при нормативному значенні не >0,5 м/с. (згідно ДСН 3.3.6.042-99). Таким чином, відповідачем були порушені його права на безпечні і нешкідливі умови праці.

За висновками МСЕК від 12 січня 2017 року йому встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 40% (30% - вібраційна хвороба, 5% - радикулопатія, 5% - хронічний пиловий бронхіт), що підтверджується довідкою та випискою серії 12AAA № 043497 та 3 група інвалідності.

У зв'язку із захворюванням змінився його образ життя та його якість, оскільки він змушений постійно звертатись до закладів охорони здоров'я через погіршення самопочуття в зв'язку з біллю у всьому тілі чи кінцівках, підвищену втомлюваність при незначному навантаженні, задуха, бронхіт. Такий стан потребує постійного контролю з боку лікарів та постійних фінансових затрат на придбання медикаментів, та профілактики подальших загострень, що завдає йому значних моральних страждань. Йому протипоказана важка праця, вимушена поза, довга хода, переохолодження, в умовах вібрації, виробничого пилу.

19 липня 2017 року він звільнений відповідачем на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з невідповідністю робітника виконуваній роботі внаслідок поганого стану здоров'я, який перешкоджає провадженню даної роботи.

Згідно рекомендацій лікарів, йому рекомендовано: нагляд невролога та терапевта за місцем мешкання. Амбулаторне та стаціонарне лікування в період загострення. Протипоказана робота в умовах дії вібрації, тяжкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, пилу. Станом на сьогоднішній день, він уникає зустрічей з друзями, знайомими у зв'язку з тим, що незважаючи на молодий вік - має хворобливий стан, який характерний для літніх людей, а це додає дискомфорту та моральних страждань. Постійні розпитування знайомих про обставини хвороби викликає в нього душевні страждання, почуття незручності та невпевненості в собі.

Через зміну стану здоров'я він не в змозі жити своїм звичайним життям, яке було до настання інвалідності. Йому складно допомагати дружині по господарству, менше приділяє їй уваги, перестав проводити активний відпочинок, менше буває на природі, перестав займатися риболовлею яку так дуже сильно любив.

Він зазнає внутрішніх страждань щодо неможливості ведення звичайного життя, яким він жив до захворювання, порушення стосунків з оточуючими людьми. Також, зазнає душевних та фізичних страждань в наслідок втрати здоров'я та працездатності, втрати нормальних життєвих зв'язків, постійного страху пов'язаного з неспроможністю матеріально забезпечити себе та своїх близьких.

Заподіяну моральну шкоду внаслідок ушкодження здоров'я він оцінює в розмірі 245760 гривень з урахуванням характеру й обсягу отриманих страждань, часу, мінімальної заробітної плати, погіршення фізичних здібностей (40% втрати працездатності), інфляції, витраченого часу на лікування, та подальше лікування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на зазначені вище факти.

Представник відповідача в справі Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» позовні вимоги не визнав та суду зазначив що, діючим законодавством про працю, не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадках втрати працездатності та заподіяння шкоди здоровю працівника. А норми Цивільного Кодексу України, а саме ст. 1167, 1168, не можуть бути застосовані у такому випадку, на який посилається позивач в справі.

Крім того, на думку представника відповідача, позивач сам винен у тому, що його здоровю завдано суттєвої шкоди. Так як він добровільно виконував тривалий час роботу зі шкідливими умовами праці, тому вини відповідача у завдані шкоди здоровю позивача і завдання йому моральних страждань, не має. Крім того, представник відповідача суду зазначив, що позовні вимоги не доведені позивачем та його представником. Тому представник відповідача просив суд в задоволенні позовних вимог позивача до Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» про стягнення моральної шкоди, відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_6 працював з 01 листопада 2001 року по 19 січня 2017 року на підприємстві Приватному акціонерному товаристві «Криворізький завод гірничого обладнання» обрубувачем, зайнятим на обробці лиття наждаком і ручним способом (молотами, зубилом, пневмоінструментом), термообрубувальної дільниці. 19 липня 2017 року звільнений на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України.

Висновком № 1150 від 25 серпня 2016 року Українськю НДІ промислової медицини міста ОСОБА_3, ОСОБА_6 були встановлені професійні захворювання, а саме: вібраційна хвороба першої-другої стадії, від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх, кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФС першого ступеня), періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого ст.); радикулопатія попереково-крижова з помірно вираженими порушеннями біомеханіки хребта, больовим і мязово-тонічним синдромами, остеоартрозом колінних суглобів(ПФ першого ст.); хронічний пиловий бронхіт ЛН першого ст.

Комісією за участі представників підприємства відповідача проведено розслідування причин виникнення його хронічного професійного захворювання, про що 17 жовтня 2016 року було складено акт № 5 за формою П-4.

Згідно пункту 17 Акту, причиною виникнення професійного захворювання ОСОБА_6 стало перевищення встановлених нормативів на 6 дБ (118 дБ при ГДР 112 дБ) згідно ДСН 3.3.6.039-99. Статичне навантаження величина навантаження за зміну, (кг/с) при утриманні вантажу двома руками - 90000, при допустимому до 70000 (Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу»), вміст пилу з вмістом оксиду кремнію менше 10% в повітрі робочої зони у рази перевищує у 2,9 рази перевищує ГДК (11.8 мг/м . при ГДК 4,0 мг/м3) згідно СанПіН 4617-88 «Предельно допустимые концентрации (ПДК) вредных веществ в воздухе рабочей зоны», шум перевищує нормативний на 23 дБа. 103 дБа при нормативному^значенні 80 дБа. згідно ДСН 3.3.6.037-99, Мікроклімат у приміщенні: швидкість руху повітря - 0,15 м/с при нормативному значенні не >0,5 м/с. (згідно ДСН 3.3.6.042-99). Таким чином, відповідачем були порушені його права на безпечні і нешкідливі умови праці.

За висновками МСЕК від 12 січня 2017 року ОСОБА_6 встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 40% (30% - вібраційна хвороба, 5% - радикулопатія, 5% - хронічний пиловий бронхіт), що підтверджується довідкою та випискою серії 12AAA № 043497 та 3 група інвалідності.

Таким чином, та обставина, що позивач захворів професійними захворюваннями, внаслідок того, що відповідачем не були створені належні і безпечні для здоровя працівників умови праці підтверджені такими документами, - виписками з акту огляду МСЕК та виписками з історії хвороби позивача, характеристикою санітарно-гігієнічних умов праці, медичними довідками, та копією Акту розслідування його професійного захворювання форми П-4 від 08 липня 2016 року. Суд не може погодитись з думкою представника відповідача, що сам позивач винен у тому, що його здоровю завдано шкоди, бо самостійно приймав рішення про роботу у шкідливих умовах праці, оскільки показники шкідливого впливу на здоровя значно перевищують гранично допустимі норми, про це йдеться в Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17 жовтня 2016 року форми П-4. За таких обставин суд вважає, що позивач працевлаштовуючись на роботу в шкідливих умовах ні яким чином не погоджувався на виконання роботи з значно перевищуючими, встановлених норм показниками шкідливого впливу на здоровя.

Щодо відшкодування моральної шкоди за професійним захворюванням, яке було встановлено у позивача слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці"державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності зі ст. 23, 1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні та фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_6 а у зв'язку із професійними захворюваннями, що призвели до встановлення 40 % втрати професійної працездатності до 01 лютого 2018 року та 3-тьої групи інвалідності пов'язаної з професійним захворюванням, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню, а позовні вимоги частковому задоволенню.

З огляду на вищевикладене, вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 30000 гривень 00 копійок.

На підставі ст. 88 ЦПК України, та Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України, - суд,

В И Р І Ш И В ;

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_6 - 30000 гривень 00 копійок без утримання податків, та зборів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ; ОСОБА_1