Справа №461/2923/17>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управляння Національної поліції у Львівській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинення дій , -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання частково незаконним рішення (протоколи) № 5 від 14.11.2011 року та № 2 від 02.03.2012 року та № 3 засідання житлово-побутової комісії ГУМВСУ у Львівській області від 17.09.2014 року та скасування їх, зобов'язавши відповідача поставити ОСОБА_1 на квартирний облік.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що він є інвалідом та потребує покращення житлових умов, проживає разом із сином у квартирі загальною площею 66 м кв., а відповідно до ст. 47 Житлового кодексу України норма жилої площі становить 13,65 м. кв. на одну особу, крім цього його син ОСОБА_2 страждає на бронхіальну астму, періодично лікується у психіатричному диспансері м. Дрогобича, у нього часті напади, які не дають йому можливості самостійно проживати, без догляду інших осіб. При винесені оскаржуваних протоколів житлово-побутова комісія не взяла до уваги ту обставину, що відповідно до довідки «Берегиня» м. Дрогобич, його сім'я відповідно до закону не є в повній мірі забезпечена житлом. Відповідно до медичного висновку № 4 комісії ЛКК його син має право на першочергове надання житлового приміщення, але так як він сам не може проживати, йому не обхідна окрема кімната в квартирі, яку через не велику житлову площу квартири в м. Дрогобичі він надати йому не може, а виконком Дрогобицької міської ради з такого приводу не може надати йому окреме житло. З даного приводу він звертався з листом до начальника ГУ МВС у Львівській області де йому було відмовлено у постановці на квартирний облік. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених вище підстав, надавши суду пояснення, аналогічні мотивам позовної заяви. Просить суд позов задовольнити повністю.

Відповідачі ГУНП у Львівській області та ГУ МВС України у Львівській області своїх представників до суду не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші матеріали справи, судом встановлено, що протокольним рішенням засідання житлово-побутової комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 14.11.2011 року ОСОБА_1 відмовлено у постановці на квартирний облік.

Протокольним рішенням № 2 засідання житлово-побутової комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 02.03.2012 року ОСОБА_1 відмовлено у постановці на квартирний облік.

Згідно із абзацом 1 пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 22 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470 (в чинній редакції, надалі - Правила обліку громадян) регулюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання.

Відповідно до ст. 34 Житлового кодексу Української РСР (у чинній редакції) та п. 13 Правил обліку громадян, на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно з пп. 1, 3 п. 13 даних Правил, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами;

які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров'я УРСР.

В силу пп. 1 п. 18 Правил обліку громадян, заява про взяття на квартирний облік подається відповідно до виконавчого комітету Ради народних депутатів за місцем проживання громадян та адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації за місцем їх роботи. Заява підписується членами сім'ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого приміщення і бажають разом стати на облік.

Відповідно до п. 19 Правил обліку громадян, попередній розгляд заяв про взяття на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів провадиться громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті, а на підприємстві, в установі, організації - комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету.

Вказані комісії перевіряють житлові умови громадян і про результати перевірки складають акт.

Заяви і матеріали перевірки житлових умов громадян розглядаються на засіданні відповідної комісії, яка вносить свої пропозиції виконавчому комітетові місцевої Ради або адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілковому комітетові. На засідання комісії при необхідності запрошується заявник.

Судом встановлено, що в квартирі ОСОБА_1 проживає шість осіб, житлова площа квартири 46,2 кв. м. (з розрахунку 6 осіб х 5 кв. м. = 30 кв. м. житлової площі, при якій були б підстави для постановки, різниця в сторону збільшення становить 16,2 кв. м).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Переліку хронічних захворювань, при яких особи, що на них страждають, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї, затвердженого указом МЗ УРСР от 08.02.1985 р. N 52 (у чинній редакції), визначено, що саме особи, що хворіють на важку форму бронхіальної астми з частими нападами, ускладненою дихальною недостатністю ІІ-ІІІ ступенів не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. При цьому, згідно п. 3 затвердженої Інструкції медичний висновок видається хворому за його заявою, а не батькам.

В даному випадку, суд вважає, що ОСОБА_1 не відноситься до переліку осіб, зазначених у ст. 34 Житлового кодексу Української РСР та п.13 Правил обліку громадян. Крім того, позивач володіє часткою нерухомого майна у м. Дрогобичі Львівської області, де постійно проживає.

В силу ст. 42 Житлового кодексу Української РСР, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першої статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відтак, на переконання суду, відповідачем ГУ МВС України у Львівській області були належним чином розглянуті звернення ОСОБА_1, і за відсутності підстав для їх задоволення, протокольними рішеннями житлово-побутової комісії відмовлено ОСОБА_1 у постановці на квартирний облік, що відповідає встановленим судом обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 21 ЦК України, ст.ст. 32, 34, 37, 42, 43 Житлового кодексу України, ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд -

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управляння Національної поліції у Львівській області, Головного управління міністерства Внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинення дій відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р.Юрків.