Справа № 739/1270/17 Провадження № 22-ц/795/2207/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Чепурко В. В. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ГУБАР В.С., КУЗЮРИ Л.В.
при секретарі:Бивалькевич Т.В.,
за участю:представника відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 відновити водопостачання квартири АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самовільно встановленого на ділянці мережі водопостачання будинку, яка проходить через квартиру АДРЕСА_2, шарового крану та відновлення цілісності мережі водопостачання.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування моральної шкоди 1 500,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 176,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить змінити рішення суду першої інстанції, збільшивши розмір відшкодування моральної шкоди в межах позовних вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

За доводами заявника, в даному випадку слід врахувати характер, тривалість та цинічність протиправної поведінки ОСОБА_4, що порушує моральні засади суспільства, фактично є знущанням над особою з обмеженими можливостями, незаконним позбавленням користування питною водою інваліда 2 групи та зачіпає честь та гідність позивача.

На думку заявника, розмір моральної шкоди необхідно визначати відповідно до ст.440-1 ЦК УРСР, тобто не менше п'яти розмірів мінімальних заробітних плат (16 000 грн.).

Вислухавши суддю-доповідача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що протиправні дії відповідача, які полягали в припиненні водопостачання до належної йому квартири, завдали ОСОБА_6 моральну шкоду. Враховуючи характер та обсяг страждань позивача, який є інвалідом II групи та особою з обмеженими можливостями, тривалість та тяжкість вимушених змін у його житті, які були зумовлені позбавленням користуватися водопостачанням протягом п'яти місяців, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, зменшено судом з 60 000 грн. до 1500 грн.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.55).

ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 (а.с.24), в якій з 2002 року проживає відповідачка ОСОБА_4, що визнається та не оспорюється сторонами у справі. Вказана квартира розташована поверхом нижче безпосередньо під квартирою позивача.

З пояснень відповідачки та показань свідків вбачається, що водопостачання квартири позивача здійснюється через квартиру, в якій проживає відповідачка. У 2015 році відповідачка здійснила ремонт мережі водопостачання шляхом заміни труби, що використовується для водопостачання квартири позивача, в яку було вмонтовано кран за допомогою якого можливе перекриття водопостачання вказаної квартири.

З досліджених у судовому засіданні актів від 23 листопада, 16 грудня 2016 року, 13 січня та 17 березня 2017 року і доданих до них фотознімків вбачається, що в ході обстеження квартири, в якій проживає відповідачка ОСОБА_4, встановлено наявність підтікання води зі стелі у ванній кімнаті, коридорі та кухні (а.с.37-39,41).

17 березня 2017 року після протікання води через стелю квартири відповідачки, яка сталася внаслідок виходу з ладу сифона ванної позивача, відповідачка перекрила водопостачання до квартири позивача, що визнається та не оспорюється сторонами у справі.

В подальшому, незважаючи на усунення родиною позивача несправностей мережі водовідведення, що підтверджується актом обстеження від 22 березня 2017 року (а.с.11) і його звернення до правоохоронних органів та Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, відповідачка водопостачання до квартири позивача не відновила, що підтверджується актами обстеження від 28 березня та 19 квітня 2017 року (а.с.12,14), відповіддю Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівської області від 11 квітня 2017 року, наданою на звернення позивача (а.с.9), показаннями свідка ОСОБА_11, а також показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, з яких вбачається, що водопостачання до квартири позивача було відновлене відповідачкою 01 вересня 2017 року, тобто лише після звернення позивача до суду даним позовом та погіршення стану його здоров'я.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

На підставі наведеного та зважаючи на встановлення судом протиправних дії ОСОБА_4, які полягали у припиненні водопостачання до квартири ОСОБА_6, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Апеляційний суд вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди вирішені судом першої інстанції відповідно до норм ЦК України, що регулює дані правовідносини, а стягнута з ОСОБА_4 моральна шкода в сумі 1500 грн. є такою, що відповідає характеру та обсягу страждань позивача, який є інвалідом II групи та особою з обмеженими можливостями, тривалості і тяжкості вимушених змін у його житті, засадам розумності, виваженості та справедливості. Судом враховані всі обставини справи, доводи та обґрунтування розміру шкоди самого ОСОБА_6 і надана належна оцінка всім доводам в їх сукупності.

Посилання заявника на те, що розмір моральної шкоди необхідно визначати відповідно до ст.440-1 ЦК УРСР, тобто не менше п'яти розмірів мінімальних розмірів заробітної плати (16 000 грн.) є безпідставним.

Враховуючи зазначене, а також ту обставину, що рішення в оскаржуваній частині є справедливим і правильним по суті, апеляційний суд не знаходить правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: