Справа № 569/8829/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Овдійчук О.О.

представника відповідача - Бондарчук Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачна кухня" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смачна кухня» про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 серпня 2014 року між ним як Кредитором та ТОВ «Смачна кухня» як Позичальником було підписано Договір №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги. За умовами даного договору Кредитор зобов'язувався надати Позичальнику безпроцентну позику на умовах поворотної фінансової допомоги, а останній зобов'язувався повернути позику у визначений даним Договором строк. Відповідно до п. 2.1 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року сума позики за даним Договором становить 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень. Згідно з п. п. 4.1. та 4.2 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року позика за цим Договором надається Позичальнику на строк 4 (чотири) місяці до 15 (п'ятнадцятого) грудня 2014 (дві тисячі чотирнадцятого) року. Остаточною датою повернення позики було 15 (п'ятнадцяте) грудня 2014 (дві тисячі чотирнадцятого) року. Однак, 12 грудня 2014 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року, згідно з якою внесено зміни в пункти 4.1 та 4.2 Розділу 4 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року наступного змісту: «4.1. Позика за цим Договором продовжується на строк (чотири) місяці до 15 квітня 2015 року. 4.2. Остаточною датою повернення позики є 15 квітня 2015 року». На виконання вказаного Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Смачна кухня» 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень, що підтверджується квитанцією №2000.85.1 від 13.08.2014 року. Відповідно до п. 5.1 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року Позичальник зобов'язується повернути позику шляхом передачі коштів з каси Кредитора або перерахування суми коштів на розрахунковий рахунок Кредитора одним або кількома платежами в строк, вказаний в п. 4.1 та 4.2 цього Договору. Проте Позичальник свої зобов'язання за Договором №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року не виконав та суму позики не повернув. Просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смачна кухня» на свою користь заборгованість за Договором №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року у розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень, 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) гривень штрафу, 2 235,62 (дві тисячі двісті тридцять п'ять гривень 62 копійки) гривень пені, 111, 78 (сто одинадцять гривень 78 копійок) гривень відсотків річних та 3 301,60 (три тисячі триста одну гривню 60 копійок) гривень інфляційних втрат.

У процесі розгляду справи позивач подав заяву в порядку ст. 31 ЦПК України про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смачна кухня» на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року у розмірі 20 000,00 грн., 2000,00 грн. штрафу, 16913,97 грн. пені; 1311,78 грн. відсотків річних та 8456,00 грн. інфляційних втрат.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов в межах його доводів та просив задовольнити повністю з врахуванням уточненої заяви від 21.06.2017р.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, однак до суду не з"явився, його представник подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, проти задоволення якого заперечили позивач та його представник. Судом при цьому встановлено, що відповідачем-юридичною особою повторно не забезпечено явку в судове засідання свого представника. Крім того, судом враховано твердження представника позивача, що докази поважності неприбуття в судове засідання предстаника мають бути засвідчені офіційною медичною установою, однак, представником листка тимчасової непрацездатності або медичної довідки встановленої форми, засвідченої державним або комунальним закладом надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Отже, в даному випадку відповідач не позбавлений можливості направити в судове засідання по справі будь-якого із представників органів управління.

Згідно із ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не бульше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення алміентів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Отже, виходячи із вище вказаного, судом відхилено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 07.11.2016р. були заслухані пояснення представника відповідача Бондарчук Л.П., яка позов не визнала. Пояснила, що на момент підписання Договору № 2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014р. та Додаткової угоди № 1 від 12.12.2014р. директором ТОВ «Смачна кухня» був ОСОБА_1, що діяв на підставі статуту. Вважає, що ОСОБА_1 не мав права підписувати договори, оскільки такий договір направлений на реалізацію інтересів однієї особи - ОСОБА_1, як директора ТОВ «Смачна кухня» з одного боку, так і позикодавця в особі ОСОБА_1 з другого боку.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи , та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11 серпня 2014 року між ОСОБА_1 (Кредитор) та ТОВ «Смачна кухня» (Позичальник) було підписано Договір №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги. За умовами даного договору Кредитор зобов'язувався надати Позичальнику безпроцентну позику на умовах поворотної фінансової допомоги, а останній зобов'язувався повернути позику у визначений даним Договором строк.

Відповідно до п. 2.1 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року сума позики за даним Договором становить 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень.

Згідно з п. п. 4.1. та 4.2 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року позика за цим Договором надається Позичальнику на строк 4 (чотири) місяці до 15 (п'ятнадцятого) грудня 2014 (дві тисячі чотирнадцятого) року. Остаточною датою повернення позики було 15 (п'ятнадцяте) грудня 2014 (дві тисячі чотирнадцятого) року.

Пунктом 4.3 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року було передбачено, що строк вказаний в п. 4.1 даного Договору, може бути продовжений за згодою сторін.

Тому 12 грудня 2014 року між Сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року, згідно з якою внесено зміни в пункти 4.1 та 4.2 Розділу 4 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року наступного змісту: «4.1. Позика за цим Договором продовжується на строк (чотири) місяці до 15 квітня 2015 року. 4.2. Остаточною датою повернення позики є 15 квітня 2015 року».

Згідно з п. 3.2 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року позика надається в готівковій або безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника.

На виконання вказаного Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Смачна кухня» 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень, що підтверджується квитанцією №2000.85.1 від 13.08.2014 року.

Відповідно до п. 5.1 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року Позичальник зобов'язується повернути позику шляхом передачі коштів з каси Кредитора або перерахування суми коштів на розрахунковий рахунок Кредитора одним або кількома платежами в строк, вказаний в п. 4.1 та 4.2 цього Договору.

Судом також встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання позичальником своїх зобов'язань за Договором №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року повністю або частково.

З показань, даних в ході допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що про обставини укладення та порядку виконання Договору № 2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014р. та Додаткової угоди до неї № 1 від 12.12.2014р. їм нічого не відомо.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Смачна кухня» про стягнення суми неповернутої позики у розмірі 20 000,00 гривень підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 7.2 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року за порушення термінів перерахування коштів, передбачених п.п. 4.1, 4.2, 5.1 цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню від простроченої суми за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який нараховується пеня. При цьому Позичальник зобов'язаний повернути суму позики (її неповернену частину в разі дострокового повернення частини позики), збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення, а також 3% (три відсотки) річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно з п. 7.3 Договору №2 безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2014 року при порушенні встановлених п.п. 4.1, 4.2, 5.1. цього Договору строків повернення позики Позичальник сплачує штраф у розмірі 10 % від суми несвоєчасно поверненої частини позики.

Тому суд також приходить до висновку про підставність задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) гривень в повному обсязі.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано до стягнення з відповідача 16913,97 (шістнадцять тисяч девятсот тринадцять гривень 97 копійок) пені відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вказане та те, що розмір основної заборгованості становить 20 000,00 гривень, суд приходить до висновку про необхідність у відповідності до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити суму неустойки, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до 8232,22 гривень.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунки, здійснені позивачем інфляційних втрат та 3% річних, а тому з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 1311,78 (одну тисячу триста одинадцять гривень 78 копійок) гривень відсотків річних та 8456,00 (вісім тисяч чотириста п'ятдесят шість гривень 00 копійок) гривень інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, із матеріалів справи вбачається, що кошти у розмірі 20 000,00 гривень були перераховані ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок ТОВ «Смачна кухня».

Згідно із п. 8.1 Статуту ТОВ «Смачна кухня», затвердженого Загальними зборами учасників ТОВ «Смачна кухня» (протокол №3 від 19.11.2013 року) та зареєстрованого 21.11.2013 року, органами Товариства є: Загальні збори Учасників, Директор, Ревізійна комісія. Пунктом 8.5 цього ж Статуту передбачено, що директор діє без довіреності від імені Товариства, вирішує всі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції Загальних зборів учасників.

Відповідно до п.п. 8.6.10, 8.6.13, 8.6.14 Статуту Товариства до компетенції директора належить зокрема: укладення та підпис правочинів (договорів, контрактів) від імені Товариства в межах повноважень, наданих йому Статутом товариства; втрішення питання про розпорядження майном Товариства, в тому числі грошових коштів, інше розпорядження майном Товариства (в тому числі передача майна у заставу, оренду тощо), в межах наданих йому повноважень; прийняття рішеньт з усіх інших питань, що повязані з діяльністю Товариства, крім тих, що віднесені до виключної компетенції Зборів Учасників.

В даному випадку виходячи з аналізу положень Статуту ТОВ «Смачна кухня» питання щодо укладення договорів безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги, не належало до виключної компетенції Загальних зборів учасників. Тому суд приходить до висновку про наявність у директора ТОВ «Смачна кухня» ОСОБА_1 повноважень на укладення та підписання такого роду договорів.

Згідно з ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобовязана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно і не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Таким чином, в даному випадку суд приходить до висновку, що позивач, внісши грошові кошти у сумі 20000,00 гривень на розрахунковий рахунок ТОВ «Смачна кухня» діяв не у власних інтересах, а в інтересах ТОВ «Смачна кухня», оскільки згідно з умовами договору безпроцентної позики на умовах поворотної фінансової допомоги від 11.08.2017 року він має право лише на повернення суми внесених ним грошових коштів у терміни, визначені договором, і при цьому умовами договору не передбачено отримання ним за це якихось додаткових благ чи вигод від ТОВ «Смачна кухня».

Враховуючи вище викладені обставини в їх сукупності суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення на його користь боргу з відповідача в сумі 40 000,00 грн. з розрахунку: 20000,00 грн. сума позики + 2000,00 грн. штраф + 8232,22 грн. пеня + 1311,78 грн. 3 проценти річних + 8456,00 грн. інфляційні втрати = 40000,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір згідно банківських квитанцій в сумах: 121,80грн. 276,50 грн. 363,90 грн. - судовий збір за пред'явлення зовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог; 275,60 грн. судовий збір за заяву про забезпечення позову, рішення прийнято на користь позивача, позов задоволено частково, тому понесені судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 915 (дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 60 коп. з розрахунку - 640,00 грн. + 275,60 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Смачна кухня" Код на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) грн. 00 коп. та понесені судові витрати в сумі 915 (дев'ятсот п'ятднадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас