Справа № 638/3487/17
Провадження № 2/638/2726/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Помазан М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності, у якій зазначає, що 04 липня 2016 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2. За свого життя заповіт він не складав. На день смерті спадкодавець проживав у квартирі 62 будинку 46-в по пр.. ОСОБА_3 у м. Харкові, власниками якої були померлий, його дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, 1/3 квартири 62 у будинку 46-в по пр.. ОСОБА_3 у м. Харкові.

У встановлений законом шестимісячний строк дружина - позивачка звернулась до Десятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Дочка ОСОБА_4 подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь своєї матері. Син ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не подавав.

У січні 2017 року представник позивачки звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи, що вказують на прийняття або відмову від прийнятті спадщини сином спадкодавця та за відсутністю правовстановлюючих документів.

У звязку з наведеним представник позивачки просить позов задовольнити.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та проси суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, надали заяву про слухання справи у їх відсутність, поклалися на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

04 липня 2016 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2. За свого життя заповіт він не складав. На день смерті спадкодавець проживав у квартирі 62 будинку 46-в по пр.. ОСОБА_3 у м. Харкові, власниками якої були померлий, його дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, 1/3 квартири 62 у будинку 46-в по пр.. ОСОБА_3 у м. Харкові.

У встановлений законом шестимісячний строк дружина - позивачка звернулась до Десятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Дочка ОСОБА_4 подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь своєї матері. Син ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не подавав.

У січні 2017 року представник позивачки звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи, що вказують на прийняття або відмову від прийнятті спадщини сином спадкодавця та за відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування в Україні здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкування за законом має місце, коли воно не змінене заповітом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, утому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності зі ст. ч.І ст 1267 ЦК України- частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч 1 ст. 1268 ЦК України за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності ч 1 ст 1278 ЦК України - частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розподілив спадщину між ними.

На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти користуватися та розпоряджатися майном.

Відповідно до ч.І ст 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підставі ст.,319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах".

На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України).

На підставі вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема з правочинів.

На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше.

Згідно з вимогами ч.І ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На підставі вимог ч 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст..1268 ЦК України року спадкоємці, які постійно мешкали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються прийнявшими спадщину, якщо під час строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»

Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК.

Спадкування за законом здійснюється почергово.

За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями, за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

У п'яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів І, II і III груп), яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст. 10, 11, 79, 88, 174, 215-218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 квартири 62 у будинку 46-в по пр.. ОСОБА_3 у м. Харкові у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 04 липня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя