Ухвала

іменем україни

15 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виконання умов договору, стягнення штрафу; за позовами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання договорів неукладеними, витребування грошей з чужого незаконного володіння та відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати ОСОБА_5 у десятиденний строк виконати умови укладеного договору, стягнути з відповідача штраф у розмірі 100 % вартості виконаної роботи в сумі 13 496 грн 25 коп., мотивуючи тим, що 12 вересня 2013 року вона уклала з відповідачем як з приватним підприємцем договір з виготовлення та доставки металопластикових вікон на суму 13 496 грн 25 коп., який повинен був його виконати протягом 30 робочих днів. Оплата проведена того ж дня, шляхом оформлення кредиту в ПАТ «ОТП Банк» з перерахуванням коштів на рахунок відповідача, однак договір до цього часу не виконаний, у зв'язку із чим просила стягнути із ОСОБА_5 штраф згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

У січні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися з позовами про визнання договорів підряду від 30 серпня 2013 року неукладеними, стягнення з відповідача коштів, отриманих ним за неукладеним договором у сумі: ОСОБА_6 - 13 648 грн 56 коп., ОСОБА_7 - 11 613 грн 43 коп., ОСОБА_8 - 21 750 грн 35 коп., ОСОБА_9 - 10 978 грн 01 коп., та майнової шкоди (з урахуванням уточнених вимог) в сумі : ОСОБА_6 - 4 064 грн 05 коп., ОСОБА_7 - 3 243 грн 48 коп., ОСОБА_8 - 5 037 грн 82 коп., ОСОБА_9 - 3 112 грн 38 коп.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що відповідач запропонував їм виготовити та встановити металопластикові вікна за ціною 600 грн за 1 кв. м з розстроченням платежу, з чим вони погодилися й 30 серпня 2013 року підписали надані їм бланки договорів. Пізніше з'ясувалося, що в договір зазначена інша - значно завищена ціна, оформлено кредити в ПАТ «ОТП Банк» та кошти перераховано на рахунок відповідача.

З підстав, передбачених ч. 2 ст. 207 ЦК України вважали, що договори є неукладеними, оскільки не підписані виконавцем, й останній повинен повернути їм безпідставно отримані кредитні кошти та відшкодувати майнові збитки у розмірі нарахованих банком процентів.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь: ОСОБА_4 - збитки в сумі 13 496 грн 25 коп. за невиконані роботи; ОСОБА_7 - збитки в сумі 11 613 грн 43 коп. за невиконані роботи та 1 451 грн 44 коп. коштів, сплачених нею за користування банківським кредитом, всього: 13 064 грн 87 коп.; ОСОБА_6 - збитки в сумі 13 648 грн 56 коп. за невиконані роботи та 1 451 грн 44 коп. коштів, сплачених ним за користування банківським кредитом, всього: 15 100 грн; ОСОБА_8 - збитки в сумі 21 750 грн 35 коп. за невиконані роботи та 2 220 грн 65 коп. коштів, сплачених нею за користування банківським кредитом, всього: 23 971 грн; ОСОБА_9 - збитки в сумі 10 978 грн 01 коп. за невиконані роботи та 1 175 грн 85 коп. коштів, сплачених нею за користування банківським кредитом, всього: 12 153 грн 86 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 24 січня 2017 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 у десятиденний термін виконати умови договору від 12 вересня 2013 року, укладеного між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 на виготовлення, доставку та встановлення металопластикових конструкцій, загальною площею 7,309 кв. м, на суму 13 496 грн 25 коп.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У задоволенні позовів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про визнання договорів неукладеними, витребування грошей з чужого незаконного володіння та відшкодування шкоди відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 просять рішення апеляційного суду в частині відмови в позові до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 4, 14, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 875, 883 ЦК України, суд першої інстанції виходив із того, що ні у встановлений термін, ні до даного часу, відповідач на порушення умов договорів будь-яких робіт не виконав, незважаючи на те, що кошти за виконання робіт були перераховані на його рахунок в повному обсязі відповідно до умов укладених договорів.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в цій частині та відмовляючи в позові, зазначав, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 заявлено позов про визнання договорів неукладеними, витребування грошей з чужого незаконного володіння та відшкодування шкоди. Отже відсутність вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про визнання договорів недійсними із застосування реституції або розірвання договорів та повернення коштів за невиконаними догодами є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

При цьому апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 січня 2017 року в частині відмови в позові ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання договорів неукладеними, витребування грошей з чужого незаконного володіння та відшкодування шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

Т.Л.Ізмайлова

С.О.Карпенко