Справа № 323/3497/16-ц
19.01.2017 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Мінаєва М.М,
при секретарі - Тахтаул А.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
У судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надіслала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.
Згідно матеріалів позовної заяви, відповідач зареєстрований та (або) проживає на території Амвросіївського району Донецької області, у зв'язку з чим за загальним правилом ст. 110 ЦПК України справа підсудна Амвросіївському районному суду Донецької області.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», та на підставі розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 2 вересня 2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», територіальна підсудність справ, підсудних, визначена Оріхівському районному суду Запорізької області.
Згідно інформації, яка неодноразово надходила з ГУДМС України в Донецькій області у відповідь на запити суду щодо підтвердження місця реєстрації фізичних осіб, останнє відоме місце проживання яких належить до Амвросіївського району Донецької області, - за наявними у ГУДМС Донецькій області дані про таких осіб відсутні, а детальніше здійснити перевірку інформації про реєстрацію місця проживання фізичних осіб в населених пунктах, які розташовані в зоні проведення антитерористичної операції, є неможливим, тому що обліки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Донецькій області знаходяться у м. Донецьку на тимчасово непідконтрольній українській владі території.
За таких обставин відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не подав.
Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 03 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області.
Дитина проживає разом з мамою позивачем, повністю знаходиться на її утриманні.
Відповідач, батько дитини не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини.
Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Між сторонами не існує домовленостей щодо надання у добровільному порядку матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини. Доказів надання такої допомоги відповідач не надав.
Відповідно до положень ст.ст.180, 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини.
Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.
За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Суд не може погодитись із заявленим позивачем розміром позовних вимог, оскільки він обґрунтований лише власними уявленнями позивача про рівень доходів відповідача, не підтверджений жодними доказами отримання відповідачем такого значного заробітку, який зазначила позивачка у позові.
Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.
Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 09 листопада 2016 року.
За таких обставин у суду є підстави для стягнення аліментів лише у мінімальному, встановленому законом, розмірі, - у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 09 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
При ухваленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач у даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст.192 СК України.
Крім того, в силу ст.88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору, при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача.
Суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10-11, 60, 88, 208-209, 212, 214-215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Антрацит Луганської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий 16 листопада 2010 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області) на користь ОСОБА_1, яка народилася НОМЕР_5 року в м. Сніжне Донецької області (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_6, виданий 01 грудня 2004 року Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09 листопада 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв