У Х В А Л А

23 червня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

31 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду України із клопотанням про визначення підсудності справи за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначала, що вона зареєстрована та постійно проживає на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Бахчисарай Автономної Республіки Крим, що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Відповідач, з яким 4 січня 2014 року вона зареєструвала шлюб, є громадянином Республіки Італія, проживає в Італії, що підтверджується відповідними доказами.

Посилаючись на те, що вона має намір звернутися до місцевого суду із вищезазначеним позовом, просить визначити підсудність даної справи за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на підставі положень статті 111 ЦПК України.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 111 ЦПК України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, за клопотанням позивача визначається ухвалою судді Верховного Суду України. У такому самому порядку визначається підсудність справи про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України.

За змістом зазначених положень підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається ухвалою Верховного Суду України у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 є громадянкою України та проживає в Україні, що підтверджується штампом реєстрації її місця проживання у паспорті, відсутні правові підстави для визначення підсудності справи за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відповідно до статті 111 ЦПК України.

Разом з тим згідно з положеннями частини другої статті 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, зокрема, у разі неможливості позивача з поважних причин виїхати до місця проживання відповідача (що повинно бути підтверджено відповідними доказами).

При цьому частиною першою статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII передбачено у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

За змістом зазначеного положення саме Апеляційний суд м. Києва наділений повноваженнями визначити місцевий загальний суд для забезпечення розгляду цивільної справи, яка за загальними правилами підсудності підсудна відповідному місцевому загальному суду Автономної Республіки Крим.

На підставі викладеного, керуючись статтею 111 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Клопотання разом з доданими до нього матеріалами повернути ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук