Справа № 625/280/16-ц
Провадження № 2/625/4/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Лосєва Д.К.,

при секретарі - Калюжної Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», приватного підприємства «Промислова компанія «Парус», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» суму страхового відшкодування у розмірі 49500 гривень 00 копійок.

Крім того, позивач просить суд стягнути із приватного підприємства «Промислова компанія «Парус» на його користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 217455 гривень 79 копійок, а також франшизу у розмірі 500 гривень 00 копійок.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 19 січня 2015 року на 400 кілометрі автодороги «Київ-Харків-Довжанський» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mersedes-Benz GL-550», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням позивача та автомобіля «DAF TE95XF380», державний номерний знак НОМЕР_2, з напівпричепом «KRONA SOP27», державний номерний знак НОМЕР_3, в результаті якої вище вказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень та згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження за №987 від 25 лютого 2016 року розмір відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових в результаті ДТП автомобіля «Mersedes-Benz GL-550», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 267455 гривень 79 копійок, а тому підлягає стягненню з відповідачів на його користь, а також просить суд стягнути 2674 гривні 55 копійок судового збору.

Позивач будучи за правилами ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомленим належним чином про час день та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, крім того в судовому засіданні приймав участь його представник.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача приватного підприємства «Промислова компанія «Парус» проти позову заперечував та просив відмовити в позові в повному обсязі.

Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» в судове засідання не зявився, просив розгляд справи провести без його участі. При цьому надав до канцелярії суду заперечення в яких проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2, будучи за правилами ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Тому обовязковою умовою для відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, а саме в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, є наявність вини водія, яка підтверджена належним чином, в даному випадку постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності водія транспортного засобу який спричинив шкоду.

Слід зазначити, що у разі відсутності преюдиційного доказу вини особи у завданні шкоди, зазначена обставина підлягає встановленню у ході розгляду цивільної справи. Непритягнення особи до адміністративної відповідальності з будь-яких причин за порушення Правил дорожнього руху, зокрема, і у зв'язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

Винність особи у вчиненні ДТП, завданні шкоди у цивільній справі повинна бути доведена у загальному порядку на підставі доказів, якими відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України є пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Постановою Коломацького районного суду Харківської області від 16.06.2015 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, а висновок щодо наявності його вини вказана постанова не містить (т. 1 а.с. 98-100).

Відповідно до висновку авто-технічної експертизу за № 2065 від 18 серпня 2017 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mercedes-Benz GL 550» ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР України. Виходячи із пояснень водія автомобіля «Mercedes-Benz GL 550» ОСОБА_1 про механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz GL 550» ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем «DAF» з напівпричепом «Krone SOP27», який рухався у зустрічному напрямку по його смузі руху, шляхом виконання ним вимог п. 12.3 ПДР України.

В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz GL 550» ОСОБА_1Г, не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які знаходились би, з технічної точки зору, у причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуацій водій автомобіля «DAF» з напівпричепом «Krone SOP27» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 ПДР України.

В даній дорожній обстановці технічна можливість попередити виникнення дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля «DAF» з напівпричепом «Krone SOP27» ОСОБА_2М, визначалася виконанням вимог п. 10.1 ПДР України. При цьому, в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «DAF» з напівпричепом «Krone SOP27» не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т. 3 а.с. 4-7).

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2М, за ст. 124 КУпАП, зокрема із прослуханого звукозапису судового засідання від 24 лютого 2015 року, вбачається, що безпосередньо перед зіткненням водій автомобіля «Mercedes-Benz GL 550» ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 90-100 км/год (відповідно до його особистих пояснень).

Однак із висновку авто-технічної експертизи за № 2065 від 18 серпня 2017 року вбачається, що під час проведення вказаної експертизи та надання висновку експерт покладався на вихідні дані, які знаходяться на аркуші справи № 227 тому № 2, на якому є інформація про те, що водій автомобіля «Mercedes-Benz GL 550» ОСОБА_1 під час ДТП рухався зі швидкістю 60 км/год.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином додаткові пояснення водія автомобіля «Mercedes-Benz GL 550» ОСОБА_1, які містяться на аркуші справи № 227 тому № 2 не можуть бути визнані судом допустимими в розумінні ст. 57 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що авто-технічна експертиза за № 2065 від 18.08.2017 року проведена на підставі сумнівних вихідних даних, щодо швидкості руху автомобіля «Mercedes-Benz GL 550» під керуванням ОСОБА_1 суд не погоджується із висновком експерта та не приймає його як доказ наявності вини водія автомобіля «DAF» з напівпричепом «Krone SOP27» ОСОБА_2 у ДТП, що мало місце 19 січня 2015 року на 400 кілометрі автодороги «Київ-Харків-Довжанський».

Відповідно до вимог статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статті 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З огляду на те, що позивачем та його представником в судовому засіданні будь яких належних та допустимих доказів наявності вини водія автомобіля «DAF» з напівпричепом «Krone SOP27» ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, що мало місце 19 січня 2015 року на 400 кілометрі автодороги «Київ-Харків-Довжанський» не надано, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення із ПАТ «Страхова компанія «Країна» суми страхового відшкодування та із ПП «Промислова компанія «Парус» різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, а також франшизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 147, 208, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», приватного підприємства «Промислова компанія «Парус», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовити в повному обсязі.

В апеляційному порядку рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Коломацький районний суд Харківської області протягом десяти днів.

Суддя: Лосєв Д.К.