Номер провадження: 22-ц/785/6361/17
Номер справи місцевого суду: 495/4698/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.

з участю секретаря судового засідання Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2017 року,

встановила:

16.06.2016 року ПАТ «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором приєднання №1 від 22.03.2013 року, яка станом на 16.05.2016 року становить 90658,65 грн. та складається з наступного: 83003,98 грн. заборгованість по кредиту; 2285,75 грн. заборгованість по відсоткам; 5368,92 грн. прострочення платежів по кредитному договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_2 укладено договір приєднання №1 від 23.03.2013 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених в договорі кредиту грошові кошти в сумі 142400 грн. зі сплатою 19,92% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 21.03.2018 року.

Банк свої зобовязання за кредитним договором щодо надання кредиту виконав в повному обсязі, тоді як відповідач умов кредитного договору в частині сплати кредиту та процентів за користування ним не виконує, у звязку з чим виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2017 року у задоволені заявлених ПАТ «Імексбанк» позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник позивача ПАТ «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, стягнувши з ОСОБА_2 заборгованість з урахуванням сплачених ним сум за час, що минув з подачі позовної заяви.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про належне виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, оскільки ОСОБА_2 з липня 2015 року ухиляється від належного виконання своїх зобовязань за договором кредиту, що підтверджується виписками з особового рахунку відповідача та довідкою від 12.05.2017 року, яка була надана банком відповідачу на його вимогу, та йому направлялися вимога щодо сплати простроченої заборгованості та вимога про дострокове повернення кредиту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами по справі склались правовідносини, що випливають із зобовязального права, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України.

22.03.2013 року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_2 укладено договір приєднання №1, відповідно до якого позивач зобовязувався надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених у договорі, а позичальник в свою чергу зобовязується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до договору.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязувався сплачувати проценти за користування кредиту за фіксованою процентною ставкою 19,92% річних.

Згідно умов кредитного договору кредит погашається з «21» по «21» число кожного місяця. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно з 21 по 21 число місяця наступного за звітним.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК України).

В додатку №1 до договору приєднання від 22.03.2013 року обумовлена сума платежу за розрахунковий період яка становить 4050 грн.

Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону.

Згідно ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти.

Відповідач ОСОБА_2 на виконання умов договору щомісячно виконує погашення заборгованості, на вказані у договорі рахунки, а саме починаючи з 22.03.2013 року по березень 2017 року щомісячно сплачує обумовлену суму платежу 4050 грн., що підтверджується квитанціями які містяться в матеріалах справи.

Правлінням Національного банку України була прийнята постанова №50 від 26.01.2015 року «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних» на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Імексбанк», згідно з яким в ПАТ «Імексбанк» 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Імексбанк» ОСОБА_4

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 року №105 була розпочата процедура ліквідації АТ «Імексбанк». 28.04.2016 року Рішенням №638 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб процедуру ліквідації АТ «Імексбанк» продовжено до 26.05.2018 року включно.

Відповідач ОСОБА_2 щомісячно сплачував платіж на рахунки, які зазначені в договорі приєднання №1, про зміну рахунків йому було повідомлено пізніше, в звязку з чим, частина платежів ПАТ «Імексбанк» не була врахована.

На час подання позову, відповідач ОСОБА_2 продовжує виконувати умови договору та здійснює поточні платежі по договору, що підтверджується банківськими виписками, тому вимоги позивача про наявність підстав для дострокового стягнення грошових коштів по кредитному договору суд вважав передчасними за відсутності належних доказів, які підтверджують відмову відповідача від виконання договірних зобовязань позивачем до суду не надано.

Таким чином, враховуючи що відповідач вчасно та належним чином виконує свої зобовязання перед позивачем, а саме щомісячно у строки визначені умовами кредитного договору та графіку по погашенню заборгованості, не відмовляється від виконання своїх фінансових зобовязань перед позивачем, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Колегія суддів відхиляє твердження позивача-апелянта про належне виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме банківськими виписками (а.с135-183 та 205-230).

Крім того в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник апелянта підтвердив виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржене у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_5