Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Лебединської районної організації Українське товариство мисливців і рибалок про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 13 вересня 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області

від 30 листопада 2016 року,

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом до Лебединської районної організації Українське товариство мисливців і рибалок, у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо ігнорування розгляду його заяви та ненадання відповіді, такими, що порушують Закон України «Про звернення громадян» щодо прав на розгляд та отримання інформації та зобов'язати відповідача розглянути його заяву №185 від 31 грудня 2015 року з наданням інформації на поставлені питання; відшкодувати судові витрати згідно зі ст. ст. 79, 85, 88 ЦПК України до яких входять: витрати, пов'язані з переїздом на судові засідання з с. Будилка до м. Лебедин та у зворотному напрямку 30 травня 2016 року, 14 червня 2016 року, 24 червня 2016 року, 2 вересня 2016 року та 13 вересня 2016 року на загальну суму 61 грн, добові на загальну суму 150 грн та компенсація за втрачений заробіток і відрив від звичайних занять на загальну суму 189,84 грн, що разом складає 400,84 грн.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 13 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Лебединської районної організації Українське товариство мисливців і рибалок щодо ігнорування розгляду заяви ОСОБА_4 від 31 грудня 2015 року № 185 та ненадання відповіді на неї та такими, що порушили Закон України «Про доступ до публічної інформації» та право ОСОБА_4 на отримання інформації.

Зобов`язано Лебединську районну організацію Українське товариство мисливців і рибалок розглянути подану позивачем заяву 31 грудня

2015 року № 185 та надати інформацію на поставлені питання.

Стягнуто з Лебединської районної організації Українське товариство мисливців і рибалок судовий збір на користь держави 551,20 грн, не сплаченого позивачем при подачі позову та на користь ОСОБА_4 компенсацію за втрату звичайних занять в розмірі 27,09 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого суду в частині розподілу судових витрат, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 30 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення на користь ОСОБА_4 судових витрат. Стягнуто з Лебединської районної організації Українське товариство мисливців і рибалок на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 481,64 грн.

В іншій частині рішення місцевого суду не оскаржувалось, тому не перевірялось судом апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення в частині відмови у компенсації добових витрат, у цій частині ухвалити нове рішення, яким вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині ухвалені в справі судові рішення не оскаржуються, тому не переглядаються судом касаційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи позивачу у стягненні добових, у зв'язку з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 150 грн, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд виходив із того, що населений пункт, у якому проживає позивач знаходиться на незначній відстані від м. Лебедина, місця проведення судових засідань, час проведення яких був нетривалим, що не зумовлює переїзд позивача до іншого населеного пункту для розгляду справи у районному суді, а також відсутність понесених додаткових витрат позивача, зокрема щодо наймання житла, а відтак відсутні підстави для відшкодування таких сум згідно вимог ч. 2 ст.85 ЦПК України.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст. 85 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалене судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Виплата добових регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 року № 98 та від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» у разі переїзду до іншого населеного пункту.

Наявність правил підсудності цивільних справ зумовлює необхідність переїзду сторін та їхніх представників до іншого населеного пункту, в якому знаходиться суд, що розглядає справу.

Встановивши, що позивач ОСОБА_4 проживає на території, що підсудна Лебединському районному суду, яке знаходиться на незначній відстані від м. Лебедина (12 км), що не зумовлює переїзд позивача до іншого населеного пункту для розгляду справи у Лебединському районному суді, максимальний час, затрачений позивачем на розгляд справи в суді першої інстанції 1 год. 05 хв., інші засідання проводились в межах 3, 5 та 60 хв., вказані обставини не зумовлювали понесення позивачем додаткових витрат з найму житла у зв'язку з явкою в судові засідання, апеляційний суд дійшов вірного правового висновку про відсутність підстав для виплати на користь позивача добових.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано не взяв до уваги розрахунок судових витрат позивача та його доводи про можливість застосування при складенні цього розрахунку нормативних документів, які регулюють оплату витрат на відрядження, оскільки вказані документи регулюють виплату добових та оплату вартості проїзду особам, які виконують професійні обов'язки поза межами того населеного пункту, де розташоване їх місце роботи, а не їх місце проживання.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 13 вересня 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 30 листопада 2016 року в частині відмови ОСОБА_4 у компенсації добових за переїзд для участі в судових засіданнях залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька
М.К. Гримич
І.М. Фаловська