Справа № 404/7531/16-ц
Номер провадження 2/404/950/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Кіровський районний суд м.Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря- Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма Агросоюз про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма Агросоюз до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Іванову Н.Ю. для розгляду справи з єдиним унікальним номером судової справи №404/7531/16-ц, номер провадження 2/404/3712/16 про стягнення боргу. За розпорядження в.о. керівника апарату Кіровського районного суду м. Кіровограда №4 від 12.01.2017 року Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв»язку з перебуванням судді Іванової Н.Ю. на лікарняному, з можливих підстав щодо настання обставин, які унеможливлюють участь судді у розгляді судової справи, що може мати наслідком порушення строку розгляду справи встановленого ЦПК України та відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду- призначено повторний автоматичний розподіл цивільної справи №404/7531/16-ц, номер провадження 2/404/950/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма Агросоюз до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи з єдиним унікальним номером судової справи №404/7531/16-ц, номер провадження 2/404/950/17 про стягнення боргу.

В листопаді 2016 року, Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма Агросоюз звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1, яким просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість в сумі 450 000 (чотириста пятдесят тисяч) гривень, судові витрати по справі.

23 листопада 2016 року, через канцелярію суду, представником позивача подано заяву про забезпечення позову та згідно якої просить негайно накласти арешт на комплекс будівель, розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Веселівка, вул. Леніна, 7, що належить ОСОБА_1, заборонивши здійснювати будь-які дії з ним (комлексом). Вказав, що у звязку з великою сумою стягуваного боргу (450 000 грн.), з метою унеможливити подальше відчуження майна відповідача, вважає за необхідне вжити заходів попередження умисного відчуження такого майна відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, з наступного. З матеріалів справи зясовано, що позивач просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість в сумі 450 000 (чотириста пятдесят тисяч) гривень, судові витрати по справі.

Ухвалою cудді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2017 року провадження у вищевказаній справі відкрито. Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3, 4 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. У відповідності до п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. З матеріалів справи зясовано, що між сторонами виник спір про право. Зі змісту ст. ст.151, 152 ЦПК України випливає, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать саме відповідачу по справі (є власністю відповідача), тому відомості про те чи належать об'єкти нерухомого, рухомого майна на праві власності відповідачу та про вартість майна на яке накладається арешт, є необхідними для забезпечення позову. Частина перша статті 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони (ст.60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Суд вважає за необхідне відмовити представнику позивача у задоволенні заяви, оскільки останнім необгрунтовано та недоведено наявності підстав для вжиття таких заходів. Так, щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту на комплекс будівель, розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Веселівка, вул. Леніна, 7 відсутні докази, які свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, зокрема, докази належності вказаного майна ОСОБА_1, станом на час розгляду справи. Що стосується заяви в частині заборони здійснювати будь-які дії з ним (комлексом), то забезпечення позову у спосіб заборони вчиняти дії необгрунтовано необхідністю застосування такої заборони. Крім того, не вказано орган або особу, якої така заборона стосується.

Відмова в задоволенні цієї заяви не перешкоджає позивачу повторно звернутися із заявою про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи. Тому, керуючись ст. ст.27,31, 151-153, 293 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма Агросоюз про забезпечення позову -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська