печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Гладун Х.А.,

при секретарі - Василевська А. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції Диких О.О. про примусовий привід боржника у виконавчому провадженні ВП № 21869559 ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

головний державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції Диких О.О. звернувся до суду з вищезазначеним поданням мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження ВП № 21869559 з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2007 по справі № 2-6204 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно з усіх видів доходу боржника, з 27.07.2007р. та до досягнення дитиною повноліття.

Посилається на те, що виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документу відкрито 12.10.2010 р., про що повідомлено боржника у встановленому законодавством порядку. Боржник достеменно обізнаний про наявність вказаного виконавчого провадження, оскільки ним періодично та частково на виконання судового рішення сплачувалися аліменти. Наразі рішення суду належним чином боржником не виконується, у нього наявна заборгованість з спати аліментів, пояснень про причини невиконання рішення до відділу не надано.

Звертає увагу суду на те, що державним виконавцем вжито ряд заходів примусового виконання рішень, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме: здійснено перевірку майнового стану боржника, зокрема зроблено запити до Фіскальної служби України, отримано витяг щодо наявності/відсутності нерухомого майна, зроблено запит до РСЦ МВС у м. Києві щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, винесено постанову про арешт майна боржника та заборону його відчуження. За результатами перевірки майнового стану боржника встановлено, що рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, за боржником немає, рухомого та нерухомого майна за боржником на праві власності не зареєстровано.

Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що вимоги державного виконавця щодо явки до нього боржником ігноруються, виходом державного виконавця за місцем проживання та реєстрації боржника останнього не розшукано.

Зазначає, що протягом тривалого часу рішення суду не виконується, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством, заходів примусового виконання рішень, оскільки боржник злісно ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 375 ЦПК України звертається з даним поданням до суду та просить застосувати примусовий привід до боржника: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн № НОМЕР_1, зареєстрованого: АДРЕСА_1 до державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження ВП № 21869559 з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2007 по справі № 2-6204 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно з усіх видів доходу боржника, з 27.07.2007р. та до досягнення дитиною повноліття.

11.10.2010 на виконання до відділу з Дарницького РВДВС ГТУЮ у м. Києві надійшов виконавчий лист Дарницького районного суду м. Києва по справі № 2-6204 від 13.12.2007 за місцем проживання боржника згідно постанови про закінчення виконавчого провадження, борг станом на 20.08.2010 становить 12415,56 грн.

12.10.2010 державним виконавцем, керуючись статтями 3, 18, 20, 24 Закону України «Про виконавче провадження», відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2007 по справі по справі № 2-6204 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно з усіх видів доходу боржника, з 27.07.2007р. та до досягнення дитиною повноліття.

Постанову про відкриття виконавчого провадження № 21869559 від 12.10.2010 направлено сторонам.

12.10.2010 з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запит до БТІ м. Києва, УДАІ м. Києва, ДПІ у Печерському районі м. Києва, АБ м. Києва.

Того ж дня на адресу боржника направлено виклик державного виконавця щодо явки боржника на прийом до державного виконавця.

Згідно відповіді УДАІ м. Києва за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно довідки АБ м. Києва боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

В матеріалах виконавчого провадження наявні квитанції про сплату боржником аліментів на виконання рішення на протязі 2009-2011 років на загальну суму 19522,46 грн. та копія трудової книги боржника згідно якої з останнього місця роботи боржник звільнений 16.08.2010.

Відповіді з БТІ та ДПІ на попередні запити в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

В квітні 2014 з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до ДПІ та УПФУ.

Згідно повідомлення УПФ та ДПІ України інформація щодо місце роботи, отримання пенсії, відкритих рахунків відсутня.

22.08.2014 направлено запити до УДАІ м Києва та АБ м. Києва, відповіді на які в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

На протязі 2014-2016 років державним виконавцем направлялись запити до УПФ та ДПІ та встановлено, що у вказаний період боржник не працював, дохід не отримував, рахунків не відкривав, пенсію не отримував.

З 26.11.2010 по 03.08.2016 до відділу від стягувача заяв та клопотань щодо надання інформації про стан виконання рішення чи інших клопотань не надходило.

03.08.2016 Стягувач звернувся до відділу з заявою про здійснення розрахунку заборгованості по аліментах, на яку надано інформацію про сплачені боржником аліменти в добровільному порядку на протязі 2011-2016 років на загальну суму 27100,00 грн.

28.10.2016 державним виконавцем направлялись запити до УПФ та ДПІ , Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, АБ м. Києва, та єдиного державного реєстру нерухомого майна.

Згідно повідомлення УПФ та ДПІ України інформація щодо місця роботи, отримання пенсії, відкритих рахунків відсутня.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація відносно боржника в реєстрі відсутня.

Згідно довідки АБ боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

03.10.2016 постановою державного виконавця на все майно боржника накладено арешт, копія якої направлено на виконання до Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві та внесено відповідний запис до реєстру обтяження рухомого та нерухомого майна.

03.10.2016 державним виконавцем повторно здійснено розрахунок заборгованості по аліментах з урахуванням індексу інфляції, який направлено на адресу стягувача.

07.11.2016 на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця щодо явки на прийом до державного виконавця на 16.11.2016 з метою надання інформації щодо невиконання рішення суду та надання інформації щодо його майнового стану.

Боржник на вимогу державного виконавця не з'явився.

25.01.2017 на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця щодо явки на прийом до державного виконавця на 03.02.2017, яку боржником проігноровано.

В той же день до Державної прикордонної служби України, Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві та Київській області, ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Держсільгоспінспекції у м. Києві та Київській області, Державіаслужби, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, ГУ Держпраці у Київській області, Укртрансбезпеки, Державної служби інтелектуальної власності, Укрпатент направлено запити державного виконавця, наслідки розгляду яких позитивних результатів не дали.

25.01.2017 виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 боржника не розшукано, про що складено відповідний Акт державного виконавця.

Відповідно до статі 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України; обов'язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Як роз'яснив Верховний Суд України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід'ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції. Невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП № 21869559 було вжито всі можливі заходи з примусового виконання рішення суду у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження», в той же час рішення суду до цього часу боржником належним чином не виконується у зв'язку з ухиленням боржника від його виконання, у боржника наявна заборгованість із сплати аліментів, що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості.

Згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

З огляду на зазначені обставини у їх сукупності, а також встановлених в судовому засіданні обставин та наданих державним виконавцем доказів, які достовірно підтверджують той факт, що ним вжито всіх можливих заходів з примусового виконання рішення в межах виконавчого провадження ВП № 21869559, однак вони не дали свого результату, а також доказів, які підтверджують факт належного виклику боржника до державного виконавця та ухилення останнього від явки до органу ДВС, а також його ухилення від виконання рішення суду, суд приходить до висновку про наявність достатніх і обґрунтованих підстав для задоволення подання державного виконавця та здійснення приводу боржника.

На підставі вищевикладеного, ст. 124 Конституції України, ст.ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 375 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

подання головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції Диких О.О. про примусовий привід боржника у виконавчому провадженні ВП № 21869559 ОСОБА_2 - задовольнити.

Застосувати примусовий привід до боржника: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн № НОМЕР_1, зареєстрованого: АДРЕСА_1 до державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Виконання ухвали доручити працівникам Печерського УП ГУНП України в м. Києві, яким направити її копію.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Х.А. Гладун