Справа № 530/900/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

28.07.2017 року року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Водолага А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків цивільну спраувуза позовом ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа Відділ у Зіньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській облас, про визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на нерухоме майно земельну ділянку, посилаючись на те, що після смерті 24 січня 2015 року ОСОБА_2 нею успадкована земельна ділянка загальною площею 0,16 га з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована в смт. Опішня, вул. Шевченка, буд. 19, Зіньківського району Полтавської області. Вищевказана земельна ділянка належала на праві приватної власності згідно державного акту серії І-ПЛ №026998 від 09.07.1998 року ОСОБА_3, після смерті якої 20.06.1999 року спадкоємцем всього належного їй майна була її донька ОСОБА_2 - спадкодавець. Позивачка набула права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування на підставі рішення Зіньківського районного суду від 13 жовтня 2016 року, справа №530/830/16-ц, що набрало законної сили 31 жовтня 2016 року.

З метою подальшої реєстрації права власності на успадковану земельну ділянку позивачкою було замовлено комплекс робіт щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При проведенні промірів земельної ділянки з'ясувалось, що її фактична площа не відповідає, вказаній в державному акті серії І-ПЛ №026998, та є меншою. На етапі реєстрації земельної ділянки, що становить фактичну площу 0,1485 га, в Державному земельному кадастрі державним кадастровим реєстратором Відділу у Зіньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надано рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у звязку з невідповідністю електронного та паперового документу правоустановчому в частині площі земельної ділянки.

У звязку з тим, що реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі неможлива, виникла необхідність в судовому порядку вирішити спірне питання площі спадкової земельної ділянки, тим самим привести документацію у відповідність до фактичних даних. Тому позивачка звернулася до суду та просить визнати частково недійсним в частині площі земельної ділянки державний акт на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №026998, виданий Опішнянською селищною радою 09.07.1998 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №251, що посвідчує право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,16 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована на території смт. Опішня, вул. Шевченка, буд. 19, Зіньківського району Полтавської області, та визнати за нею право власності на земельну ділянку в розмірі, що відповідає фактичному землекористуванню та складає 0,1485 га.

У судове засідання позивачка не зявилась, а від неї надійшла письмова заява з проханням розгляд справи провести у її відсутність, при цьому у своїй заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, в судове засідання не зявився, а до суду подав письмове повідомлення, в якому просив розгляд справи провести в його відсутність, заперечень до суду не направив.

Представник третьої особи Відділу у Зіньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в судове засідання не зявився, заперечень проти позову від вказаної установи не надійшло.

Розглянувши матеріли справи та дослідивши наявні докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення Зіньківського районного суду від 13 жовтня 2016 року, справа №530/830/16-ц, що набрало законної сили 31 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 після померлої 24.01.2015 року ОСОБА_2 успадковане нерухоме майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,16 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована в смт. Опішня, вул. Шевченка, буд. 19, Зіньківського району Полтавської області. Право власності на вказану земельну ділянку було посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №026998, виданим Опішнянською селищною радою Зіньківського району Полтавської області 09 липня 1998 року за реєстровим №251 на імя ОСОБА_3, яка померла 20 червня 1999 року. Як встановлено у вищевказаному рішенні суду, ОСОБА_2, прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, але не оформила своїх спадкових прав.

Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої за замовленням позивачки фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, при проведенні геодезичної зйомки земельної ділянки з'ясувалось, що її фактична площа не відповідає, вказаній в державному акті серії І-ПЛ №026998, та є меншою і становить 0,1485 га. Рішенням Державного кадастрового реєстратора №РВ-017 від 20.03.2017 року позивачці ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 0,1485 га у звязку з невідповідністю електронного та паперового документу правоустановчому в частині площі земельної ділянки.

При таких розбіжностях позивачці неможливо зареєструвати земельну ділянку в Державному земельному кадастрі так як її розміри не співпадають із даними в державному акті. Вказане спричиняє порушення прав позивачки ОСОБА_1 як спадкоємця такого майна та унеможливлює дооформлення права власності на нього в позасудовому порядку.

Єдиним способом врегулювання розбіжностей, а саме визнання права власності на земельну ділянку по фактичним розмірам, які встановлені землевпорядним субєктом, є судовий порядок.

Відповідно до частини першої та другої статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площу, меж та внесення інформації про неї до державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру, передбачених цим законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. У разі якщо відомості про земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно з ч.9 ст. 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути обєктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї; ч.10 цієї статті - Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі; ч. 4 цієї статті - земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист прав на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними актів органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи. Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Зважаючи на вищевикладене, державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ПЛ №026998 не відповідає вимогам закону в частині визначення площі земельної ділянки.

На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Судові витрати покласти на позивача.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства ухвалюючи рішення на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та керуючись ст.ст. 79, 125, 155 ЗК України, ст.ст. 197, 214, 215, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати частково недійсним в частині площі земельної ділянки державний акт на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №026998, виданий Опішнянською селищною радоюЗіньківського району Полтавської області 09.07.1998 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №251, що посвідчує право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,16 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована на території смт. Опішня, вул. Шевченка, буд. 19, Зіньківського району Полтавської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,1485 га, розташовану в смт. Опішня, Зіньківського району Полтавської області вул. Шевченка, буд. 19, право власності на яку набуте згідно рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2016 року, справа №530/830/16-ц, що набрало законної сили 31 жовтня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Зіньківський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення направити сторонам.

СуддяОСОБА_5