АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 671/1051/17
Провадження № 22-ц/792/1866/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

ОСОБА_1 (головуючий)

ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Волочиського районного суду від 06 вересня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Волочиський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про зняття арешту з майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_6 вказувала, що рішенням Волочиського районного суду від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18.02.2017 року, позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення боргу задоволений. В межах цієї цивільної справи ухвалою Волочиського районного суду від 23 квітня 2015 р. було забезпечено позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення боргу шляхом накладення арешту на житловий будинок № 53 по вул. Козачій у м. Волочиську.

Проте такі заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна є незаконним, оскільки право власності ОСОБА_7 на житловий будинок № 53 по вул. Козачій у м. Волочиську було скасовано 01.12.2015 р., власником житлового будинку по вул. Козачій,53 є ОСОБА_6

Тому позивач просила суд зняти арешт з житлового будинку з господарсько-побутовими приміщеннями по вул. Козача, 53 у м. Волочиську Хмельницької області.

Також відповідно до ст. 152 ЦПК України позивач просила у якості забезпечення позову зупинити продаж арештованого майна, оскільки на даний час є ризик, що належне ОСОБА_6 майно житловий будинок по вул. Козачій,53 у м. Волочиську може бути продано з прилюдних торгів.

Ухвалою Волочиського районного суду від 08 серпня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна.

Рішенням Волочиського районного суду від 06 вересня 2017 року в позові ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про зняття арешту з майна відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вказане рішення суду та постановити нове рішення про задоволення позову.

На підтвердження незаконності рішення суду зазначається, що заходи забезпечення позову, а саме арешт житлового будинку по вул. Козачій,53 у м. Волочиську, накладені ухвалою Волочиського районного суду від 23.04.2015 р., є незаконними і майно підлягає звільненню з-під такого арешту, оскільки право власності на житловий будинок по вул. Козачій,53 зареєстровано за іншою особою ОСОБА_6

Відмовляючи у задоволенні позову суд прийшов до помилкового висновку, що укладенням мирової угоди відповідач ОСОБА_7 фактично відчужив житловий будинок, на який було накладено арешт, не повідомивши суд про те, що на вказаний будинок ухвалою суду від 23.04.2015 р. накладено арешт та встановлено заборону його відчуження будь-яким способом. Суд не врахував, що мирова угода не є правочином, який вчиняється за загальними правилами цивільного законодавства, а є різновидом зобовязання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням. Крім того, ухвала Апеляційного суду Хмельницької області від 17.11.2015 року, якою визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо розподілу спільного майна подружжя, залишена без змін судом касаційної інстанції.

В засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_6 ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів.

Представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнав, у її задоволенні просив відмовити.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 представник третьої особи Волочиського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не зявилися, про день, час і місце слухання справи повідомленні у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Волочиського районного суду від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18.02.2016 року, позов ОСОБА_8 задоволений, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 370500 грн боргу за договором позики та 3775 грн 80 коп. судових витрат, а всього 374 275 грн 80 коп.

Ухвалою Волочиського районного суду від 23 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики з метою забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок з господарсько-побутовими приміщеннями по вул. Козача, 53 в м. Волочиськ, який належить відповідачу ОСОБА_7, з забороною їх відчуження будь-яким способом.

На виконанні Волочиського РВ ДВС перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 374275 грн 80 коп., який виданий на підставі рішення Волочиського районного суду від 26 травня 2015 року.

Відповідно до довідки від 04.08.2017 року № 11778, виданої головним державним виконавцем Волочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, станом на 04 серпня 2017 року у виконавчому провадженні № 50403972 про стягнення з боржника ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 боргу, залишок несплаченого боргу становить 372717 грн 42 коп.

Також судом встановлено, що в липні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Волочиського районного суду від 2 жовтня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено частково, вирішено питання про поділ спільного майна подружжя.

Під час перегляду вказаного рішення суду в апеляційному порядку ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 листопада 2015 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 та визнано мирову угоду між сторонами, а саме виділено в особисту власність ОСОБА_6 домоволодіння № 53 з надвірними спорудами по вул. Козачій у м. Волочиськ та припинено право власності ОСОБА_7 на 1/2 частину даного домоволодіння.

На підставі вказаної ухвали суду від 17.11.2015 р. за ОСОБА_6 1 грудня 2015 року було зареєстровано право приватної власності на житловий будинок з господарсько-побутовими приміщеннями по вул. Козача, 53 в м. Волочиськ, загальною площею 223,2 кв. м., житловою площею 144,5 кв. м.

Вказані обставини судом встановлені правильно і підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

Враховуючи, що відчуження ОСОБА_7 будинку по вул. Козачій,53 у м. Волочиську на користь ОСОБА_6 відбулося під час дії арешту та заборони на його відчуження; відповідачу ОСОБА_7 під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розподіл майна подружжя та під час постановлення Апеляційним судом Хмельницької області 17.11.2015 р. ухвали про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, було відомо про арешт житлового будинку з господарсько-побутовими приміщеннями по вул. Козача, 53 в м. Волочиськ, накладений ухвалою Волочиського районного від 23 квітня 2015 р. з забороною їх відчуження будь-яким способом; ОСОБА_7 не повідомив суд про накладений арешт на будинковолодіння по вул. Козачій,53 та заборону його відчуження, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відчуження спірного будинковолодіння на користь позивача ОСОБА_6 відбулося з метою унеможливити звернення стягнення на нього в порядку виконання судового рішення про стягнення заборгованості за договором позики, а тому відсутні підстави для зняття арешту з житлового будинку по вул. Козачій,53 в м. Волочиську.

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги що заходи забезпечення позову, а саме арешт житлового будинку по вул. Козачій,53 у м. Волочиську, накладені ухвалою Волочиського районного суду від 23.04.2015 р., є незаконними і майно підлягає звільненню з-під такого арешту, оскільки право власності на житловий будинок по вул. Козачій,53 у м. Волочиську зареєстровано за іншою особою ОСОБА_6, є безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За п. 1 ч. 1 ст. ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Суд першої інстанції правильно встановив, що ухвалою Волочиського районного суду від 23 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики з метою забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок з господарсько-побутовими приміщеннями по вул. Козача, 53 в м. Волочиськ, який належить відповідачу ОСОБА_7, з забороною їх відчуження будь-яким способом.

Під час укладення між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мирової угоди щодо розподілу майна подружжя, яка визнана ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17.11.2015 р., заходи забезпечення позову накладені ухвалою Волочиського районного суду від 23.04.2015 р., а саме арешт та заборона відчуження будинковолодіння по вул. Козачій,53 не скасовувалися.

Про арешт та заборону відчуження спірного будинковолодіння ОСОБА_7 суд не повідомив.

Таким чином, відчуження ОСОБА_7 будинковолодіння по вул. Козачій,53 у м. Волочиську на користь ОСОБА_6 може унеможливити звернення на нього стягнення в порядку виконання судового рішення про стягнення боргу за договором позики.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою суду від 23.04.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно вказав у рішенні, що укладенням мирової угоди між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, останній фактично відчужив належний йому будинок по вул. Козачій,53 у м. Волочиську.

Тому безпідставними є доводи апеляційної скарги, що суд не врахував природу мирової угоди.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Волочиського районного суду від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий підпис

Судді підписи

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду М.М. Пастощук

==================================================================

Головуючий у І інстанції Ныколова С.В.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 58