Провадження № 2/537/829/2017
Справа № 537/2528/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона до народження свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який було розірвано в судовому порядку у 2000 році, однак офіційно розірвання шлюбу було зареєстровано у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області 21 липня 2006 року. У свідоцтві про народження дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком останнього записаний ОСОБА_2 Позивач вказує, що дитина з дня народження постійно проживає з нею, всі питання щодо її виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач з дня народження дитини проживає окремо, не піклується про сина, не спілкується з сином в необхідному обсязі, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться станом здоров'я дитини, його фізичним та духовним розвитком, не надає матеріальної допомоги. Таким чином, відповідач не виконує жодного з покладених на нього законом обов'язків батьків. 10 січня 2017 року була нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2, в якій він просить позбавити його батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач зазначає, що дії відповідача можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. 20 лютого 2017 року за номером 118 складений висновок органу опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який затверджено Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області №118 від 20 лютого 2017 року. У зв'язку із викладеним обставинами а також із наявністю підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3, позивач і вимушена звернутись до суду.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду клопотання, згідно якого просив розглянути справу без його участі та зазначив, що вимоги позову підтримує в повному обсязі з підстав, викладених в ньому, просить їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, завчасно надав до суду клопотання, згідно якого зазначив, що позов підтримує та просить розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи, Органу опіки і піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Данько А.О., в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду клопотання, згідно якого просила розглянути справу без її участі та зазначила, що проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, присутніх в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справ, приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21 липня 2006 року, що вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області.

Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області.

Як встановлено в судовому засіданні, фактично сторони не проживають разом з 2000 року, відповідач, ОСОБА_2, не займається вихованням дитини, не проявляє до нього уваги та турботи, не цікавиться розвитком сина, станом його здоров'я, не надає матеріальної допомоги на його утримання.

В судовому засіданні встановлено, що дитина, ОСОБА_3, проживає разом із матір'ю, ОСОБА_1

10 січня 2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. була посвідчена та внесена в реєстр за номером 68 заява відповідача, ОСОБА_2, згідно якої останній не заперечує проти позбавлення судом його батьківських прав у відношенні сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вихованням якого він не займається, тому в майбутньому, при досягненні сином повноліття, він не буде вимагати уваги та піклування щодо себе зі сторони сина, та просить суд вирішити дану справу при його відсутності в судовому засіданні.

Окрім того, згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №118 від 20 лютого 2017 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Конвенцією прав дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України Української РСР № 798 від 27 лютого 1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти; зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

За наведених обставин, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач не спілкується з сином, не займається його вихованням та матеріальним утриманням, не проявляє до нього уваги та турботи, не цікавиться розвитком свого неповнолітнього сина, станом його здоров'я, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, яким визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, враховуючи думку відповідача, який не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, суд вважає достовірно доведеним той факт, що відповідач, ОСОБА_2, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньго сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку із чим вимоги позивача є законним та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 82, 88, 212, 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України, статтями 141, 164, 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, Конвенцією прав дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР 27 лютого 1991 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.О. Зоріна