№ 336/2576/17
провадження № 2/336/1593/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2) до Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» (третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області) про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12.05.2017 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи. В позовній заяві зазначила, що 03.10.2007 р. Шевченківським ВДВС ЗМУЮ був накладений арешт на все майно, що їй належить з метою забезпечення виконання виконавчого листа № 2-192/02, виданого 26.04.2002 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя.

21.12.2007 р. виконавче провадження було закінчене та передано до архіву, виконавчий документ повернуто стягувачу. Строк зберігання переданих до архіву документів становить три роки. Після закінчення терміну їх зберігання, вони підлягають знищенню.

Всупереч вимог ст.ст.37, 38, 40 ЗУ «Про виконавче провадження» і не зважаючи на те, що боргу на теперішній час нема, виконавче провадження закінчене, державним виконавцем ВДВС ЗМУЮ постанова про арешт не скасована і продовжує діяти.

Посилаючись на ст.ст.16, 321 ЦК України, позивач просить зняти арешт з її майна, накладений постановою державного виконавця Димитрашко Д.В. Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ № 658/8 від 03.10.2007 р.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Шевченківського ВДВС в судове засідання не з»явився, був повідомлений про розгляд даної справи у встановленому законом порядку, заяви про бажання приймати участь в судових засідання до суду не подавав.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представників сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою № 658/8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, винесеною 03.10.2007 р. державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ ОСОБА_3, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 на виконання виконавчого листа № 2-192/02, виданого 26.04.2002 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з позивача на користь ВАТ «Запорізький абразивний комбінат» заборгованості в розмірі 716,07 грн. (а.с.7).

Відомості про арешт майна ОСОБА_1 20.10.2007 р. внесені до Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна (а.с.8).

Листом № 9275 від 10.05.2017 р. Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя (а.с.11) ОСОБА_1 повідомлено, що виконавче провадження про стягнення з неї на користь ВАТ «Запорізький абразивний комбінат» суми боргу в розмірі 716,07 грн. було завершено 21.12.2007 р. на підставі ч.2 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» та передано до архіву, виконавчий документ повернуто стягувачу, повторно виконавчий документ на виконання не надходив.

У відповідності до ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження», що діяв на момент закінчення виконавчого провадження, у разі повернення виконавчого документа стягувачу згідно із ст.40 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно п.2 ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ст.391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки під час повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець не вирішив питання про скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_1, то захист прав позивача підлягає у обраний нею спосіб.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2) до Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» (третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області) про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт з всього майна ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1), накладений постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 № 658/8 від 03.10.2007 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Дмитрюк