АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/91/17 Номер провадження 22-ц/786/2061/17Головуючий у 1-й інстанції Глущенко Н. М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Абрамова П.С., Хіль Л.М.

за участю секретаря Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на заочне рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на його користь заборгованість по кредиту у сумі 24 358 грн. 51 коп., мотивуючи заявлені вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за укладеним кредитним договором.

Заочним рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2017 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 23 858 грн.51 коп. заборгованості по кредитному договору № б/н від 06.08.2012 року. Вирішено питання судового збору. Роз'яснено порядок оскарження заочного рішення.

ПАТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов банку задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції безпідставно застосував строки позовної давності та належним чином не досліджено розрахунок заборгованості, а саме: не вірно встановлено дату останнього погашення кредиту, що призвело до невірного встановлення обставин справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 06.08.2012 між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого позичальнику надані грошові кошти, в розмірі 1600 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. За користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплачувати 30% на суму залишку заборгованості. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії кредитної картки.

Договір складався з анкети заяви з пам'яткою клієнта (а.с.6), Умов та правил надання банківських послуг, тарифів у виді довідки про умови кредитування.

За умовами договору відповідач отримав кредитну картку, 55 днів пільгового періоду, на яку встановлено кредитний ліміт у сумі 1600 грн. і погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.7).

Банк зобов'язання з видачі грошових коштів виконав.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 31.01.2017 рік банком нарахована заборгованість за кредитною угодою, укладеною із ОСОБА_2, у сумі 24 358 грн. 51 коп., яка складається із 1 513 грн. 41 коп. - заборгованості за кредитом, 18 008 грн. 98 коп. - заборгованості зі сплати відсотків, 3 200 грн. 00 коп. - пеня і комісія; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 136 грн. 12 коп. - штраф (процентна ставка) (а.с.4-5).

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не здійснював погашення кредитних зобов'язань, в зв'язку з чим у останнього утворились боргові зобов'язання. Відмовляючи в стягненні штрафу (фіксована складова) у розмірі 500 грн., суд першої інстанції виходив з того, що встановлений договором позики вид забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки не відповідає правилами ст. 549 ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред'явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

Таким чином, застосування судом строків позовної давності по заявленим вимогам можливе лише у разі, якщо про це зроблена заява у суді першої інстанції до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті спору.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлений банком позов розглянутий судом в порядку глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України, тобто без участі відповідача.

Банком вимога про застосування строків давності до заявлених ним вимог не заявлена.

У заочному рішенні суду першої інстанції відсутні будь-які висновки щодо пропуску Банком строків давності.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що заочним рішенням суду першої інстанції відмовлено лише в задоволенні позовної вимоги про стягнення на користь банку 500 грн. штрафу (фіксованої складової), а інші позовні вимоги задоволені в повному обсязі. При цьому у задоволенні вимоги про стягнення штрафу судом відмовлено у зв'язку з недоведеністю цієї вимоги, а не у зв'язку із пропуском строку давності.

В апеляційній скарзі не наведено жодних засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції у цій частині.

За таких обставин, колегія суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Заочне рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: П.С.Абрамов

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов