У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2017 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Чуб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Заявник, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: скасувати заходи забезпечення позову, що були вжиті згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/16187/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державного управління справами, державного підприємства «Укржитлосервіс» Кабінету Міністрів України, третя особа ОСОБА_6 про визнання приватизації незаконною, рішення та свідоцтва про право власності на майно недійсними; скасувати арешт на належні на праві власності ОСОБА_4 ? частку квартири АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 ? частку квартири АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи № 755/16187/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державного управління справами, Державного підприємства «Укржитлосервіс», Кабінету Міністрів України, третя особа ОСОБА_6 про визнання приватизації незаконною, рішення та свідоцтва про право власності на житло недійсними, приходить до наступного.

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державного управління справами, Державного підприємства «Укржитлосервіс», Кабінету Міністрів України, третя особа ОСОБА_6 про визнання приватизації незаконною, рішення та свідоцтва про право власності на житло недійсними.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року, накладено арешт на ? частку квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_4. Накладено арешт на ? частку квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_5.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державного управління справами, Державного підприємства «Укржитлосервіс», Кабінету Міністрів України, третя особа ОСОБА_6 про визнання приватизації незаконною, рішення та свідоцтва про право власності на житло недійсними - задоволено. Визнано приватизацію квартири АДРЕСА_3, проведену 01 липня 1999 року - незаконною. Визнано розпорядження про приватизацію квартири АДРЕСА_4, прийняте Бюро приватизації виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного управління господарського управління Кабінету Міністрів України 01 липня 1999 року №2589 та видане на його підставі органом приватизації - Бюро приватизації виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного управління господарського управління Кабінету Міністрів України - свідоцтво про право власності на житло від 02 липня 1999 року на квартиру АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 - недійсним.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва м. Києва від 21 грудня 2016 року, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року було скасовано та ухвалено новее рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державного управління справами, Державного підприємства «Укржитлосервіс», Кабінету Міністрів України, третя особа ОСОБА_6 про визнання приватизації незаконною та визнання рішення і свідоцтва про право власності на житло недійсним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року, рішення апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року скасовано, залишено в силі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року.

Відповідно до ч.3 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року набрало законної сили, суд вбачає за можливе скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року в частині накладення арешту на ? частку квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_4 та на ? частку квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_5.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 154, 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року щодо накладення арешту на ? частку квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_4 та на ? частку квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: