Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 0827/2-672/11Головуючий у 1-й інстанції Суркова В.П.
№22-ц/778/252/17Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Кримської О.М.

при секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2016 року про відмову у видачі дубліката виконавчого листа

за заявою Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит», заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу дублікатів виконавчих документів

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» (надалі - Банк) до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту

ВСТАНОВИЛА:

Банк звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в якій просив видати дублікат виконавчого листа № 0827/2-672/2011 від 18.02.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на корить Банку заборгованості за кредитним договором в розмірі 7111134,29 грн., судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1700,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

В обґрунтування своєї заяви Банк зазначав, що 18.02.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист по справі № 0827/2-672/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Банку заборгованості за кредитним договором в розмірі 7111134,29 грн., судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1700,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. Даний виконавчий лист перебував на виконанні у підрозділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції. На запит стягувача від 22.03.2016 року про стан виконання рішення суду відділ повідомив, що виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаний виконавчий лист на адресу Банку не надходив,тому був втрачений.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2016 року (т.с. 2 а.с. 105-106) в задоволенні заяви Банку про видачу дубліката виконавчого листа у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 110-112) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою заяву Банку про видачу дублікату виконавчого документу задовольнити.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області (т.с. 2 а.с. 123) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою Банку відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с. 125).

12 грудня 2016 року заінтересована особа ОСОБА_3 подав апеляційному суду через свого представника ОСОБА_6) письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу Банку (т.с. 2 а.с. 131-135).

У судове засідання 12 січня 2017 року повідомлені апеляційним судом з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України (т.с. 2 а.с. 127-130), у тому числі заінтересована особа ОСОБА_3 через свого представника за довіреністю (т.с. 2 а.с. 134-135) - ОСОБА_6, що узгоджується із вимогами ст. 76 ч. 5 ЦПК України, представник Банку та заінтересована особа ОСОБА_3 не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, письмових клопотань про відкладання розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

У судовому засіданні 12 січня 2017 року представник заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_6 заявив в усній формі клопотання про відкладення розгляду цієї справи апеляційним судом через відсутність його довірителя у даному судовому засіданні.

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажними причини неявки у дане судове засідання представника Банку та заінтересованої особи ОСОБА_3 та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_3- ОСОБА_6 про відкладення розгляду цієї справи апеляційним судом відмовити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю нез'явившихся осіб, які беруть участь у справі, за присутністю представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_6

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_6, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Банку підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи Банку в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у цій справі, керувався ст., ст. 208-210, 293-294, 370-371 ЦПК України та виходив із того, що у порушення вимог закону заявник не надав суду доказів на підтвердження факту неотримання ним оригіналу виконавчого листа, направленого виконавчою службою на його адресу, тобто його втрати; із постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувану від 24.06.2015 року видно, що виконавчий лист №0827/2-672/2011 може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 24.06.2016 року, тобто, на день розгляду заяви про видачу виконавчого листа заявником пропущено строк пред'явлення його до виконання; з вимогою про його поновлення заявник до суду не звертався; оскільки заявником не надано суду докази про втрату оригіналу виконавчого документа, строк звернення якого до виконання сплинув, суд не вбачає підстав для видачі його дубліката.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Однак, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування ухвали.

Встановлено, що Банк звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в якій просив видати дублікат виконавчого листа № 0827/2-672/2011 від 18.02.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на корить Банку заборгованості за кредитним договором в розмірі 7111134,29 грн., судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1700,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. у цій справі ЄУН 0827/2-672/11 за позовом Банку до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В силу вимог ст. 370 ч. 2 ЦПК України заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Однак, встановлено, що суд першої інстанції розглядав вищезазначену заяву Банку про видачу дубліката вищезазначеного виконавчого листа у цій справі взагалі без виклику ОСОБА_5

Крім того, доводи апеляційної скарги Банку ґрунтуються на законі, зокрема ст. 371 ЦПК України, в частині того, що Банк має право окремо від питання про видачу дубліката вищезазначеного виконавчого листа вирішувати у суді питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення останнього до виконання, а тому останнє не могло бути додатковою підставою для відмови судом першої інстанції у видачі вказаного дублікату Банку за заявою останнього від 27 травня 2016 року (т.с. 2 а.с. 2-3), яка подана Банком суду поштою 30 травня 2016 року (конверт з відміткою поштового відділення від 30.05.2016 року а.с. 10), а розглянута судом першої інстанції лише 04 жовтня 2016 року.

В силу вимог ст. 370 ч. 1 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має за заявою стягувача або державного виконавця видати його дублікат.

Суд «має видати» і суд «має право видати» - це не тотожні поняття.

Неважливо, ким був втрачений вищезазначений виконавчий лист, Банк наполягає на тому, що у Банку цього виконавчого листа немає, він втрачений і він має право на отримання дублікату останнього.

На підтвердження даного факту до заяви Банку про видачу дублікату вищезазначеного виконавчого листа у цій справі, яка подавалась до суду першої інстанції Банком поштою, Банком додавалась довідка Банку про неотримання постанов про повернення оригіналів виконавчих листів від 24.06.2015 року щодо боржника ОСОБА_3 (див. додаток: т.с. 2 а.с. 3).

У порушення вимог п. 2.6 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді АР Крим та Вищому спеціалізованому суді з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 17 грудня 2013 року № 173, у матеріалах цієї справи відсутній відповідний акт Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на підтвердження того, що ця довідка Банку була відсутня у додатку до заяви Банку у поштовому конверті при його відкритті судом першої інстанції.

Так, за змістом вищезазначеного п. 2.6 Інструкції конверти (пакети), в яких надходять документи, приєднуються до одержаних документів. У разі одержання документів у пошкодженій упаковці, або якщо при відкритті конверта (пакета) виявлено відсутність будь-якого документа чи додатка до нього, про це складається акт (Додаток 3) у двох примірниках, один з яких надсилається відправнику, а другий додається до вхідних документів.

При вищевикладених обставинах, доводи Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу, частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у справі доказах, ухвала суду першої інстанції, що оскаржується у цій справі, не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

При новому розгляді питання суд першої інстанції має врахувати вищезазначені апеляційним судом процесуальні порушення розгляду цієї справи у суді першої інстанції, усунути останні, а також на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України має сприяти повному та всебічному з'ясуванню обставин, необхідних для правильного вирішення питання.

Також встановлено, що Банком при подачі вищезазначеної апеляційної скарги понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі (т.с. 2 а.с. 121).

Згідно із ст. 37 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2016 року у цій справі скасувати.

Питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С.Кочеткова І.В.Кримська О.М.