Справа №751/2159/17
Провадження №2/751/806/17
Рішення

Іменем України

26 липня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Гармаш-Лящинська М. В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком,

ВСТАНОВИВ:

13.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкоди в користуванні та розпорядженні належної ОСОБА_1 7/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позову вказує, що позивач є власником 7/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1. Зазначає, що відповідач зареєстрований у вищезазначеній частині житлового будинку, проте не є членом сім»ї позивача, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в вказаній частині житла не має. У зв'язку з вищевикладеним, просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування 7/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві. (а.с. 18)

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказала, що вона не втратила право користування спірним житлом, оскільки буде оскаржувати договір дарування.

В судовому засіданні, яке відбулося 13.06.2017 року, свідок ОСОБА_4 вказав, що подарував позивачці належне йому нерухоме майно усвідомлено, добровільно та без ніякого примусу. Доповнив, що відповідачка морила його голодом, закривала в кімнаті, відбирала пенсію, комунальні платежі відповідач не сплачує, тому утворилася велика заборгованість.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, про день та час слухання справи повідомлялася у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с.25). Причини її неявки суду не відомі. Тому, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України та враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обов'язком сторони у справі, суд вважає можливим розглядати справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

23.06.2017 року через канцелярію суду від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, в зв»язку з допитом свідка ОСОБА_4

Оскільки останній вже був допитаний в якості свідка в судовому засіданні, яке відбулося 13.06.2017 року, та беручи до уваги розумні строки розгляду справи, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи без відповідачки.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 7/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 яка була подарована останній ОСОБА_4 відповідно до Договору дарування від 24.03.2017 року. (а.с.6-7).

Як вбачається з копії Довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 12.04.2017 року № 564 та Домової книги, у вказаному вище житловому будинку зареєстровані колишній власник ОСОБА_4, ОСОБА_5 та з 23.04.2013 року - ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами по справі. (а.с. 4-5, 9).

В судовому засіданні також встановлено, що позивач ОСОБА_1 ніколи не проживала однією сім»єю з відповідачкою ОСОБА_2, що визнається всіма сторонами по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім»ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім»ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок у особи, членами сім»ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім»ї. Такого правового висновку щодо застосування наведених норм права дійшов Верховний Суд України 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.

З огляду на те, що ОСОБА_2 вселилася та проживала у спірному житлі як член сім»ї ОСОБА_4 і після прийняття цього нерухомого майна у дар ОСОБА_1, відповідач продовжує проживати на правах члена сім»ї колишнього власника, суд приходить до висновку, що з припиненням права власності ОСОБА_4 у ОСОБА_2 також втрачається право користування спірною частиною житла.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком.

Керуючись ст. ст. 10-11, 57-61, 213, 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування 7/20 часткою житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Г. Деркач