Справа № 316/1380/16-ц
Провадження № 2/316/60/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинського М.В.,

секретаря судового засідання: Демешко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Енергодарі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» до ОСОБА_1 про розірвання договору фінансового лізингу та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач за первинним позовом), в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2, звернувся до Енергодарського міського суду 13.09.2016 року з позовною заявою до ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» (відповідача за первинним позовом), в якому зазначив наступне:

27 липня 2016 року він, перебуваючи в м. Павлоград Дніпропетровської області, звернувся до консультанта ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» з метою придбання автомобіля марки «Джиллі». Консультант Відповідача у розмові запевнив його що він має всі підстави та можливість отримати автомобіль, який йому потрібно за місцем свого проживання вже через 2-3 дні. Вартість потрібного автомобіля складає 108 000,00 грн. При ньому було заповнено договір за №005030з ТОВ «ЛК «ВАШ АВТО» на купівлю-продаж необхідного автомобіля. Піддавшись впливу, радіючи, що він нарешті придбає довгоочікуваний автомобіль та будучи впевненим, що договір заповнено правильно, оскільки його заповнювали в його присутності, він підписав з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» цей договір за № 005030. Після цього представник відповідача надав реквізити, за якими він повинен сплатити майже повну вартість авто в розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень за підписаним договором №005030. Відразу після отримання реквізитів позивач сплатив на користь відповідача 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень). В призначені платежу було зазначено «платіж за ОСОБА_1 ОСОБА_3 зг договору Фінансового лізингу №005030 від 27.07.2016 без ПДВ». Після повернення з банку з квитанцією про оплату, працівник відповідача повідомила його, що при заповненні договору №005030 сталася помилка, але вона вже заповнила інший бланк договору, який слід підписати. Він не вагаючись, навіть, не читаючи цей договір, підписав його. Додатково ним була написана заява з проханням зарахувати грошові кошти 27.07.2016 в розмірі 100 000,00 грн. за договір №005030 як оплату за договір №005031 та вважати діючим договір №005031. Лише приїхавши додому та уважно прочитавши договір, він зрозумів, що даний договір не відповідає дійсним його намірам та майже кожен пункт цього договору написано лише для ТОВ «ЛК «ВАШ АВТО» та повністю несправедливий до споживача. 07.08.2016 року ним було написано заяву до відповідача про відкликання згоди на укладання договору фінансового лізингу №005031, яка була в той же день відправлена на електронну адресу відповідача, але жодного позитивного результату він не отримав.

Посилаючись на те, що вищевказаний договір суперечить вимогам ст. 202-204, 207, 215-216,227, 509,692,799, 806-807 ЦК України, ст.ст. 18,19, 22 Закону України "Про захист прав споживачів", його умови є несправедливими, позивач просить суд визнати договір фінансового лізингу недійсним та стягнути сплачені ним кошти.

ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» (позивач за зустрічним позовом), в особі свого представника, звернувся до Енергодарського міського суду 03.11.2016 року з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 (відповідача за зустрічним позовом), в обґрунтування якої зазначив на наступне:

Відповідно до підписаної та поданої ОСОБА_1 заявки на укладення угоди фінансового лізингу від 27.07.2016р. між ТОВ «Лізингова компанія « Ваш Авто» та ОСОБА_1 укладено було договір фінансового лізингу від 27.07.2016 року № 005031. Посилаючись на вільність сторін в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, зазначають на необґрунтованість вимог ОСОБА_4 щодо визнання спірного договору недійсним.

Також зазначає на те, що пунктом 1.7 Договору визначено, що предмет Лізингу передається в користування Лізингоодержувачу протягом терміну, який становить не більше 30 (тридцяти) робочих днів з моменту сплати Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця: адміністративного платежу; авансового платежу; комісії за передачу Предмета лізингу; у разі наявності, сплати різниці до вже сплаченого Авансового платежу на умовах викладених у п. 9.4 ст.9 Договору, або різниці до вже сплаченого Авансового платежу на умовах, викладених у п.9.6 ст.9 Договору. ТОВ «Ваша Авто» зазначає на те, що договір містить детальний опис умов отримання предмета лізингу та порядку сплати за предметом лізингу. Окрім цього, Додаток № 1 містить інформацію, щодо сплати авансових платежів в розмірі 50 %, адміністративний платіж в розмірі 10%, комісія за передачу в розмірі 3%, а також графік сплати пятдесяти відсотків авансового платежу протягом одного року. Також, у положеннях п.п. 10.2, 10.3 Договору міститься детальний опис розрахунку першого лізингового платежу та зазначено попередній розмір щомісячного лізингового платежу. Відповідно до п. 8.2 Договору зазначено, що сторони погоджуються, що вартість предмету лізингу, на момент укладення Договору, становить 6 073,56 доларів США та на дату укладення Договору, згідно обмінного курсу долара США до української гривні, гривневий еквівалент вартості предмета лізингу становить 152 750, 00 грн.

На виконання умов Договору, відповідно до квитанції № ПН 14939 від 27.07.2016р., ОСОБА_4 було сплачено 100 000, 00 грн., з яких у відповідності до Договору та Додатку № 1 зараховано: адміністративний платіж у розмірі 15 275,00грн.; авансовий платіж у розмірі - 76 375,00 грн. та комісію за передачу Предмета лізингу 4 582,50 грн. Крім того, керуючись п.9.4. Договору і звязку із зміною вартості предмета лізингу з моменту укладення договору та з метою виплати Відповідачем не менше 50% від вартості Предмета лізингу на момент купівлі Предмета лізингу та його передачі, було зараховано єдиноразову доплату різниці такої вартості до вже сплачених авансових платежів, що становить 3 265,00 грн. Враховуючи сплату ОСОБА_1 необхідних платежів для передачі предмета лізингу, ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» на виконання умов Договору, було придбано, зареєстровано та застраховано предмет лізингу автомобіль ЗАЗ Sens Листом від 08.09.2016р. № 234 (ТОВ «Ваш Авто» повідомив ОСОБА_1 про місце огляду і отримання предмету лізингу та про відповідальність передбачену п. 12.14 Договору. ОСОБА_1 у встановлений вищевказаним листом термін не зявився та не отримав предмет лізингу, чим порушив вимоги п. 12.14 Договору та вважає, що у гр. ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «Лізингова компанія « Ваш Авто» через вищезазначені порушення в наступному розмірі:

-10% від вартості предмету лізингу у розмірі 15 928,00 грн.;

-понесені витрати по реєстрації предмета лізингу у розмірі 4 434,57 грн. ;

-страхування предмету лізингу у розмірі в загальному розмірір 14 579, 24 грн.

А загальна сума заборгованості складає 34941,81 грн.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 було порушено п. 12.14 Договору та ТОВ «Ваш авто» витрачено значні кошти на купівлю, реєстрацію, страховку Предмета лізингу, що в свою чергу призвело до збитків Позивача.

Посилаючись на ч.2 ст. 651 ЦК України, представник ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» просить суд: розірвати договір фінансового лізингу № 005031 від 27.07.2016р. та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» (грошову суму у розмірі 34941,81 (тридцять чотири тисячі девятсот сорок одна) грн. 81 коп. та судовий збір у розмірі 2 756 (дві тисячі сімсот пятдесят шість) грн. 00 коп.

У судове засідання позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 зявився, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить суд задовольнити його позовні вимоги, а в задоволенні позовних вимог ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» - просить суд відмовити.

Представник позивача, за письмовою довіреністю, ОСОБА_2 у судове засідання зявилась, позовні вимоги ОСОБА_1 - підтримала в повному обсязі, позовні вимоги ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» - не визнала та просить суд в їх задоволенні відмовити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що укладений правочин між сторонами передбачає несправедливі умови, оскільки всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Також зазначила на те, що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Крім того, зазначила, що недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору є підставою на визнання спірного договору недійсним. Також представник позивача надала заперечення у письмовому вигляді (а.с.174-177)

Представник ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» - у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надавши письмові заперечення проти позову ОСОБА_1 (а.с.38-44) в яких просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Вислухавши пояснення позивача, представника представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 27.07.2016р. між ТОВ «Лізингова компанія « Ваш Авто» та ОСОБА_1 укладено було договір фінансового лізингу від 27.07.2016 року № 005031 (а.с.5-16) В порядку виконання умов договору фінансового лізингу позивач сплатив відповідачу 100 000,00 (сто тисяч) гривень, з яких у відповідності до Договору та Додатку № 1 зараховано: адміністративний платіж у розмірі 15 275,00грн.; авансовий платіж у розмірі - 76 375,00 грн. та комісію за передачу Предмета лізингу 4 582,50 грн. Крім того, керуючись п. 9.4. Договору і звязку із зміною вартості предмета лізингу з моменту укладення договору та з метою виплати Відповідачем не менше 50% від вартості Предмета лізингу на момент купівлі Предмета лізингу та його передачі, було зараховано єдиноразову доплату різниці такої вартості до вже сплачених авансових платежів, що становить 3 265,00 грн. Ця обставина сторонами не заперечується. 07.08.2016 року ОСОБА_1 було написано заяву до відповідача про відкликання згоди на укладання договору фінансового лізингу №005031. Пннктом 1.7 Договору визначено, що предмет Лізингу передається в користування Лізингоодержувачу протягом терміну, який становить не більше 30 (тридцяти) робочих днів з моменту сплати Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця: адміністративного платежу; авансового платежу; комісії за передачу Предмета лізингу. Листом від 08.09.2016р. № 234 ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш Авто» повідомив ОСОБА_1 про місце огляду і отримання предмету лізингу (а.с. 53), яке останній отримав 13.09.2013 (а.с.55). При цьому, суд зазначає на те, що умовами спірного договору передбачена передача предмету Лізингу у 30-тидений строк (робочі дні), а не направлення повідомлення про місце огляду і отримання предмету Лізингу .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів (ч. 1 ст. 807 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

За приписами ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Статтею 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено права та обов'язки лізингоодержувача.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. 8 червня 2016 року Верховним Судом України у справі № 6-330цс16 висловлена правова позиція щодо визначення поняття «несправедливі умови договору» закріпленого в ч. 2 с. 18 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» ( Закон № 1023-XII). Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Аналіз змісту спірного договору фінансового лізингу, укладеного між сторонами, дає підстави прийти до висновку, що в договорі виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обовязків, передбачених договором та законом, звужені обовязки лізингодавця, які передбачені в Законі України «Про фінансовий лізинг», положеннях ЦК України, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обовязків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства. Аналогічна правова позиція викладена також в Постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року по цивільній справі № 6-2766цс15.

Відповідно до пункту 8.2. договору вартість предмета лізингу на момент укладання Договору, за цим договором становить 6073,36 (шість тисяч сімдесят три долара 36 центів) доларів США з урахуванням ПДВ, згідно обмінного курсу долара США до української гривні на фактичну дату укладання даного договору. На дату укладання цього договору, згідно обмінного курсу долара США до української гривні, гривневий еквівалент вартості предмета лізингу становить 152 750, 00 гривень.

Гривневий еквівалент вартості предмета лізингу, визначений на дату укладення договору, може змінюватися в разі зміни обмінного курсу долара США до гривні або в разі зміни відпускної ціни транспортного засобу в продавця (пункт 8.3).

Усі планові платежі здійснюються лізингоодержувачем відповідно до умов, визначених у додатках 1, 3 до договору фінансового лізингу. Планові платежі зараховуються лізингодавцем згідно з обмінним курсом долара США до гривні на дату фактичного зарахування платежу на рахунок лізингодавця (пункт 8.5).

За змістом указаних пунктів договору розмір лізингової плати може змінюватися залежно від зміни ситуації на грошовому ринку, що впливає на вартість предмета лізингу, проте формули перерахунку не передбачає.

Окрім того, за невиконання своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу лізингодавець не несе відповідальності, а, навпаки, отримує вигоду - штраф у розмірі 40 % від розміру авансового платежу та всю суму сплаченого адміністративного платежу (пункт 12.1 договору).

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 723/97-ВР істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, з огляду на юридичну природу договору фінансового лізингу та положень статті 692 ЦК України споживач послуг, укладаючи такий договір, має право знати обсяг своїх фінансових зобов'язань та ціну транспортного засобу, який лізингодавець передає йому в користування за плату з правом викупу. При цьому ціна предмета лізингу є істотною умовою такого договору згідно вимог статей 638, 655, 691 ЦК України.

Відповідно до пункту 10.4 договору в разі зміни вартості предмета лізингу з моменту укладення договору сторони домовились та беруть на себе зобов'язання до купівлі транспортного засобу підписати додаток 3 до цього договору із установленням щомісячних платежів, які розраховуються із ціни транспортного засобу на момент купівлі.

За змістом частини п'ятої статті 11 Закону № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

За змістом ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватися лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Відповідно до частини 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Судом не встановлено наявності відповідної ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу(ліцензії), та що суперечить вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню, чого не вбачається з спірного договору.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року справа № 6-2766цс15, яка відповідно до положень частини першої статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для всіх субєктів владних повноважень та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції. За правилом ч.1 ст. 360-7 ЦПК України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи все вищевикладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку:

Вимоги первинної позовної заяви ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі;

Вимоги зустрічної позовної заяви ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто», з урахуванням правових та фактичних підстав цих вимог, їх взаємовиключенності з задоволеними позовними вимогами ОСОБА_1 - задоволенню не підлягають.

Крім того згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачем ОСОБА_1, при зверненні до суду з позовною заявою 13.09.2016 року (а.с.1), судовий збір не сплачувався на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (який діяв на час звернення позивача до суду), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить 1378 гривень.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (станом на час звернення позивача до суду), за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, ставка якого становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890,00 грн.).

Позивач ОСОБА_1 у своїх вимогах, які, як зазначено вище, суд задовольнив, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 100000,00 грн., тобто розмір судового збору становить більше ніж максимальний передбачений п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року

Як зазначено вище, суд дійшов висновку про задоволення у повному обсязі вимог позивача ОСОБА_1, у звязку з чим, з урахуванням вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (станом на час звернення позивача до суду), суд вважає за необхідним стягнути з відповідача за первинним позовом ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», на користь держави, судовий збір в максимальному розмірі, що передбачений для сплати - 6890,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 292, 293, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Вимоги позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів - задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним договір фінансового лізингу №005031 від 27 липня 2016 року з додатками, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та ОСОБА_1.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1, грошові кошти в розмірі 100000 (ста тисяч) гривень 00 копійок, сплачені ним 27.07.2016 року згідно договору №005031 від 27.07.2016 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», на користь держави, судовий збір в розмірі 6890 (шести тисяч восьмиста девяноста) гривень 00 копійок.

В задоволенні вимог зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» до ОСОБА_1 про розірвання договору фінансового лізингу та стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. В. Капустинський