Справа № 567/1255/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Самолюк А.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Рівненської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Рівненської області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, визнання недійсним в частині рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Рівненської області, рішення ОСОБА_3 міської ради Рівненської області, визнання недійсним Державного акта про право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право на спадщину

встановив:

В Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 міської ради Рівненської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Рівненської області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, визнання недійсним в частині рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Рівненської області, рішення ОСОБА_3 міської ради Рівненської області, визнання недійсним Державного акта про право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право на спадщину звернувся ОСОБА_2

Свою позовну заяву мотивує тим, що його батькові ОСОБА_5 належав житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в м.Острог Рівненської області по вул. Дулебів,11, який розташований на земельній ділянці площею 600 м кв, яка була виділена виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_5 для будівництва житлового будинку 13.07.1972 року. ОСОБА_5 помер 20 серпня 1995 року. Спадкоємцями за заповітом після його смерті були він та його матір ОСОБА_6 12.03.1996 року ОСОБА_3 ДНК було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 2-373 та в РОБТІ за № 1165, по ? частині житлового будинку для кожного. 08.10.1996 року рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 352 ОСОБА_6 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 600 кв м., на якій розташований житловий будинок. 30.05.2006 року рішенням сесії ОСОБА_3 міської ради № 18 було затверджено рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 352 від 08.10.1996 року. 17.12.2009 року ОСОБА_6 було видано Державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку серії ЯИ № 069078. В подальшому розмір земельної ділянки було уточнено який становить 0,0611 га, кадастровий номер якої :03:002:0402. 26.04.2014 року ОСОБА_6 померла. 08.04.2016 року дежавним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальноїї контори ОСОБА_7 було видано для ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0611 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована в м.Острог по вул. Дулебів.11, яке було зареєстроване в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 254 та в Державному реєстрі речових прав № 14146976 від 08.04.2016 року. Вважає, що рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 352 від 08.10.1996 року та рішення сесії ОСОБА_3 міської ради № 18 від 30 травня 2006 року в частині, Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 069078 та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.04.2006 року є незаконними та підлягають визнанню недійсними з наступних підстав.

Посилається на те, що він та ОСОБА_6, як співвласники житлового будинку мали право на ? частину на кожного земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, на якій він розташований. Приймаючи рішення № 352 від 1996 року про передачу у приватну власність для ОСОБА_6 усієї земельної ділянки виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради вказаних обставин не перевірив та в результаті прийняв незаконне рішення, яке було в подальшому затверджене рішенням сесії ОСОБА_3 міської ради № 18 від 30.05.2006 року. Таким чином, оскільки Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 069078 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.04.2016 року видані на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування, та є такими, що порушують його законні права та інтереси, тому підлягають визнанню недійсними. Зазначив, що про порушення його права він дізнався в листопаді 2016 року, коли звернувся до управління Держгеокадастру в ОСОБА_3 районі Рівненської області де 07.11.2016 року отримав витяг з Державного земельного кадастру, відповідно до якого йому стало відомо, що власником всієї земельної ділянки є його брат ОСОБА_4 Про існування рішень № 352 від 08.10.1996 року та Державного акту серії ЯИ № 069078 він нічого не знав, так як з 2001 року перебуває на постійному проживанні в Португалії. Просить позовні вимоги задовільнити в повному обсязі.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Просила визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 0611 га, яка розташована в м. Острог Рівненської області по вул. Дулібів, 11, визнати недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 352 від 08 жовтня 1996 року в частині п. 6. передачі ОСОБА_6 у приватну власність земельної ділянки площею 600 кв. м., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в м. Острог по вул. Дулібів, 11, визнати недійсним рішення ОСОБА_3 міської ради № 18 від 30 травня 2006 року в частині затвердження рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 352 від 08 жовтня 1996 року, визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 069078 площею 0, 0611 га, розташовану в м. Острог Рівненської області по вул. Дулібів, 11, виданий на імя ОСОБА_6, визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_7, зареєстроване в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 254 та в Державному реєстрі речових прав за № 14146976 від 08 квітня 2016 року. Також просила суд судові витрати по справі залишити за позивачем.

В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Рівненської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2, справу просив розглядати у відсутності представника ОСОБА_3 міської ради .

Відповідач ОСОБА_4 в зал судового засідання не зявився, подав до суду заяву в якій не заперечує проти її задоволення, заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 визнає в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Просив справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Рівненської області в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про день та розгляду справи в суді.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, рахує, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 158796, ОСОБА_6 померла 26 квітня 2014 року. ( а.с.13).

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.1996 року, виданого ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою, на підставі заповіту від 12.01.1995 року зареєстрованого в реєстрі № 1-38, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5, померлого 20.08.1995 року в рівних долях є його дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_2І.( а.с.14).

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 01.04.1996 року Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації, жилий будинок в м. Острог по вул. Дулеби 11, зареєстрований за ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.03.1996 року рн. 2-373 та записаний в реєстрову книгу № 8-16 та зареєстрований № 1165. ( а.с.15).

Відповідно архівного витягу ОСОБА_3 РДА № Ю-3/04-01 від 06.05.2016 року, 08.10.1996 року рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 352,ОСОБА_6 передано в приватну власність для будівництва та обслуговування приватного житлового будинку та господарських споруд земельну ділянку площею 600,0 в м. Острог по вул. Дулібів,11. ( а.с.16).

Відповідно архівного витягу ОСОБА_3 РДА № Ю-4/04-01 від 06.05.2016 року, 30.05.2006 року, рішенням ОСОБА_3 міської ради № 18 затверджено рішення № 352 від 08.10.1996 року про передачу ОСОБА_6 в приватну власність для будівництва та обслуговування приватного житлового будинку та господарських споруд земельну ділянку площею 600,0 в м. Острог по вул. Дулібів,11. ( а.с.17).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, № 75836614, за ОСОБА_4 зареєстрована земельна ділянка 0,0611 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою м. Острог вулиця Братів Дулебів,11.( а.с.19).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, № 72561500, згідно відомостей реєстру за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрований житловий будинок загальною площею 79,7 кв. м, за адресою м. Острог вулиця Братів Дулебів,11, по ? спільної часткової власності за кожним. ( а.с.20-21).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № витягу НВ-016 за ОСОБА_4 зареєстрована земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0402 за адресою м. Острог вул. Дулебів,11, загальною площею 0,0611 га. ( а.с.22-24).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 069078 ОСОБА_6 є власником земельної ділянки за адресою м. Острог вул.Дулебів,11, на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради від 08.10.1996 року № 352, рішення ОСОБА_3 міської ради від 09.12.2009 року № 704. ( а.с. 65).

Відповідно до заповіту ОСОБА_6 від 05.04.1996 року, ОСОБА_6Г заповіла все своє майно де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті за законом заповіла своєму синові ОСОБА_4 ( а.с.55).

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 08.04.2016 року, виданого державним нотаріусом острозької ДНК Рівненської області, про те, що ОСОБА_4 є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6, померлої 26.04.2014 року яке складається з ? частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Острог по вул. Братів Дулебів буд.11, Рівненської області, зареєстроване в реєстрі за № 253. ( ас.71).

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 08.04.2016 року, виданого державним нотаріусом ОСОБА_3 ДНК Рівненської області, про те, що ОСОБА_4 є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6, померлої 26.04.2014 року яке складається з земельної ділянки площею 0,0611 га, що знаходиться в м. Острог по вул. Братів Дулебів буд.11, Рівненської області, зареєстроване в реєстрі за № 254. ( ас.71).

Судом оглянуто матеріали спадкової справи № 201/2014 померлої 26.04.2014 року ОСОБА_6 заведеної 16.09.2014 року ( а.с.50-74).

Відповідно до ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до вимог ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України ( в редакції , яка діяла станом на момент прийняття рішення виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради № 352 від 08 жовтня 1996 року) , при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених ст.67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих обєктів.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до п. п. а, г ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, а також визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У відповідності до ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

У відповідності до ст.71 ЦК УРСР ( який діяв на час виникнення спірних правовідносин). Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено( позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до ст. 76 ЦК УРСР, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.Твердження позивача, що про порушення його права він дізнався в листопаді 2016 року, коли звернувся до управління Держгеокадастру в ОСОБА_3 районі Рівненської області, де 07.11.2016 року отримав витяг з Державного земельного кадастру, відповідно до якого йому стало відомо, що власником всієї земельної ділянки є його брат ОСОБА_4 ніким не спростовуються. Твердження позивача, що про існування рішень № 352 від 08.10.1996 року та Державного акту серії ЯИ № 069078 він нічого не знав, так як з 2001 року перебуває на постійному проживанні в Португалії відповідачами не спростовано.

Аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про існування правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, визнання недійсним в частині рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Рівненської області, рішення ОСОБА_3 міської ради Рівненської області, визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право на спадщину, так як вищеперераховані документи є такими що порушують законні права та інтереси позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 30, 67 ЗК України (1990) ст .ст. 152, 155 Земельного кодексу України, ст., 328, 377 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст. 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 0611 га, яка розташована в м. Острог Рівненської області по вул. Дулібів, 11, кадастровий номер :03:002:0402.

Визнати недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 352 від 08 жовтня 1996 року в частині п. 6. передачі ОСОБА_6 у приватну власність земельної ділянки площею 600 кв. м., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в м. Острог по вул. Дулібів, 11.

Визнати недійсним рішення ОСОБА_3 міської ради № 18 від 30 травня 2006 року в частині затвердження рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 352 від 08 жовтня 1996 року.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 069078 площею 0, 0611 га, розташовану в м. Острог Рівненської області по вул. Дулібів, 11, виданий на імя ОСОБА_6.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_7, зареєстроване в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 254 та в Державному реєстрі речових прав за № 14146976 від 08 квітня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_8