АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/9485/16-ц Головуючий в І інстанції: Гаврилов Д.В.
Номер провадження: №22-ц/791/1741/17 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Майданіка В.В.

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Цвєткова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Новікової Леніни Василівни про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

26 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: витребувати із незаконного володіння відповідачки на свою користь 58/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1; скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно; стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_5 була власником 58/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Через похилий вік та незадовільний стан здоров'я вона уклала з ОСОБА_2 спадковий договір. У зв'язку з невиконанням останньою умов зазначеного договору рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2016 року даний договір було розірвано. 18 травня 2016 року ОСОБА_5 склала заповіт на її (тобто позивачки) ім'я, в якому заповіла їй все своє рухоме і нерухоме майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. На підставі її (тобто позивачки) заяви від 04.08.2016 року було заведено спадкову справу, про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру. Отже, вважається, що вона (тобто позивачка) прийняла спадщину у вигляді 58/100 частин вказаного будинковолодіння. Їй (позивачці) стало відомо, що, не зважаючи на наявність вказаного рішення суду про розірвання спадкового договору, відповідачка звернулась до нотаріуса зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_5, в результаті чого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В. скасовано заборонну відчуження та 02.08.2016 року зареєстровано право власності на 58/100 частин спірного будинку за ОСОБА_2 згідно спадкового договору. Пославшись на ст.387 ЦК України, позивачка просила задовольнити позов.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 вересня 2017 року позов був задоволений, крім того, з відповідачки на користь позивачки було стягнуто 1102,40грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить вказане рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування судом обставин справи. Зокрема, вказала, що суд не звернув увагу на те, що рішення суду, яким був розірваний спадковий договір, набрало законної сили 26.01.2017 року, а також на те, що ухвалою суду касаційної інстанції від 14.03.2017 року зупинено виконання рішення про розірвання спадкового договору.

У своєму запереченні представник позивачки просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 15.04.1992 року за ОСОБА_5 визнано право власності на 58/100 частин будинку АДРЕСА_1 (а.с.6).

19.12.2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений спадковий договір, за яким відчужувач ОСОБА_5 передає після своєї смерті у власність ОСОБА_2 58/100 частин будинку АДРЕСА_1, що розташований на земельній ділянці розміром 793,3кв.м. Сторони оцінили вартість вказаної частини будинковолодіння в 60000грн. Згідно ст.1305 ЦК України за згодою сторін на набувача ОСОБА_2 накладаються відповідні обв'язки (а.с.7).

Того ж дня приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу на житловий будинок АДРЕСА_1 накладено заборону відчуження (а.с.8).

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2016 року у справі №766/2459/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору вказаний договір було розірвано (а.с.9).

Згідно даного рішення позивачка звернулася з вказаним позовом 05 травня 2016 року.

На копії вказаного рішення зазначено про те, що воно набрало законної сили 02.07.2016 року.

Сторонами не заперечується, що ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26.01.2017 року по вказаній справі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2016 року було відхилено, а саме рішення - залишено без змін.

Копія вказаної ухвали суду апеляційної інстанції була взята з автоматизованої системи документообігу суду.

Також з автоматизованої системи документообігу суду була взята копія ухвали судді апеляційного суду Херсонської області від 07.09.2016 року, якою було поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2016 року у справі №766/2459/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, а також було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на вказане рішення суду.

З Єдиного Державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою суду касаційної інстанції від 25 жовтня 2017 року по вказаній справі №766/2459/16-ц було відхилено касаційну скаргу ОСОБА_2 на вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій і зазначені судові рішення було залишено без змін.

18.05.2016 року ОСОБА_5 склала заповіт на ім'я ОСОБА_3, в якому заповіла все своє рухоме і нерухоме майно, і все те, на що за законом вона матиме право, ОСОБА_3 (а.с.10).

Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу бережною Інною Олексіївною.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Позивачка прийняла спадщину, подавши до нотаріуса відповідну заяву. В матеріалах справи наявний Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, за яким зареєстровано спадкову справу після смерті спадкодавця ОСОБА_5 (а.с.11).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на рухоме майно за ОСОБА_2 02.08.2016 року зареєстровано право власності на 58/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі спадкового договору від 19.12.2011 року; зазначено державним реєстратором приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Новікова Леніна Василівна - співвідповідач у справі (а.с.12).

З Єдиного Державного реєстру судових рішень вбачається і це визнається сторонами, що ухвалою суду касаційної інстанції від 14.03.2017 року по справі №766/2459/16-ц було зупинено виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2016 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26.01.2017 року до закінчення касаційного провадження (а.с.68).

Згідно із ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч.3 ст.1223 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Суд повно та всебічно дослідив обставини справи та дав належну оцінку зібраним у справі доказам, а тому прийшов до вірного висновку про те, що оскільки спадковий договір від 19.12.2011 року, на підставі якого зареєстровано право власності на частину спірного будинку за ОСОБА_2, розірвано за рішенням суду, то право власності на будинок набуто ОСОБА_2 незаконно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наявних у справі доказів.

Зокрема, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України "Захист права власності" (ст.ст.386-394).

Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст.388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.01.2013 року у справі №6-164цс12.

Отже, спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України "Захист права власності", зокрема на підставі ст.387 ЦК України.

Слід зазначити, що за заявою відповідачки ОСОБА_2 02.08.2016 року за нею зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно. При цьому рішення суду від 21.06.2016 року у справі №766/2459/16-ц, яким розірвано спадковий договір (за яким відчужувач ОСОБА_5 передає після своєї смерті у власність ОСОБА_2 58/100 частин будинку АДРЕСА_1), набуло спочатку, як зазначено на ньому, законної сили 02.07.2016 року. Таким чином, на час реєстрації за ОСОБА_2 права власності на спірне нерухоме майно вона знала про те, що підстава, за якою за нею реєструється право власності, вже відпала.

Тобто, відповідачка ОСОБА_2 є особою, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа спірним майном.

На думку колегії суддів не має вирішального значення та обставина, що у подальшому відповідне рішення суду про розірвання спадкового договору було оскаржене ОСОБА_2 в апеляційному порядку, ухвалою судді суду апеляційної інстанції від 07.09.2016 року було поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження вказаного рішення і остаточно воно набрало чинності 26.01.2017 року після постановлення ухвали апеляційного суду Херсонської області про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на наведене, не може бути прийнята до уваги на даний час ухвала суду касаційної інстанції від 14.03.2017 року, якою було зупинено до закінчення касаційного провадження виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2016 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26.01.2017 року. Адже на цей час (на час розгляду цієї апеляційної скарги), як встановлено, судом касаційної інстанції постановлено 25.10.2017 року ухвалу, якою відхилено касаційну скаргу ОСОБА_2 на вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій і зазначені судові рішення залишено без змін.

Таким чином, прийнявши після смерті ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1) спадщину, до складу якої входить 58/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, позивачка ОСОБА_3 ще до державної реєстрації права власності на вказане майно має право витребувати його від ОСОБА_2 з підстав, передбачених ст.387 ЦК України, зокрема, як від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа спірним майном.

Колегія суддів вважає, що спірне нерухоме майно вийшло з володіння позивачки поза її волею, оскільки вибуло з її володіння шляхом реєстрації 02.08.2016 року ОСОБА_2 за собою права власності на це майно на підставі спадкового договору від 19.12.2011 року та смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відчужувача та спадкодавця ОСОБА_5, не зважаючи на наявність такого, що набрало законної сили 02.07.2016 року, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2016 року про розірвання спадкового договору.

З іншого боку, слід враховувати таке.

Відповідно до абзацу першого ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За ст.10 вказаного Закону державним реєстратором є, зокрема, нотаріус.

Згідно положень ст.26 вказаного Закону: записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (ч.1); у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому пп."а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ч.2).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 27 вказаного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Таким чином, є обґрунтованим і висновок суду першої інстанції про необхідність скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на 58/100 частин вказаного житлового будинку.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновки суду не спростовують. Зокрема, посилання заявника на набрання рішенням суду першої інстанції законної сили 26.01.2017 року та на зупинення 14.03.2017 року судом касаційної інстанції виконання рішення про розірвання спадкового договору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на теперішній час вказане рішення суду першої інстанції про розірвання спадкового договору вже переглянуто судами апеляційної та касаційної інстанцій і набрало законної сили, а тому позивачці, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5, належить спірне нерухоме майно з часу відкриття спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_1), що свідчить про наявність у неї права, з урахуванням наведених обставин, на витребування майна у відповідачки.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

З урахуванням наведеного на підставі ч.ч.3 і 5 ст.154 ЦПК України підлягає задоволенню заява ОСОБА_8, діючої в інтересах позивачки, про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на спірну частину вказаного будинку, які були вжиті за заявою позивачки ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 серпня 2016 року.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 вересня 2017 року залишити без змін.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 серпня 2016 року у вигляді накладення арешту на 58/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська