Провадження № 22-ц/780/88/17 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 29 12.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Приходька К.П.,

при секретарі: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, Головного територіального управління юстиції у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Державної казначейської служби України, третя особа: Печерське відділення № 3715 ПАТ «Державний ощадний банк України», про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що 12 травня 2014 року відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого Міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_3, у вигляді квартири АДРЕСА_1, на примусове виконання виконавчого листа №2-937, виданого 22 лютого 2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Печерського відділення №3715 боргу в сумі 351 536,74 грн.

В результаті проведених торгів з реалізації арештованого майна ОСОБА_3 позивача ОСОБА_2 оголошено переможцем торгів.

Торги проводилися спеціалізованою організацією Філією 11 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» за дорученням відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області на підставі укладеного між ними Договору №1114020 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 21 лютого 2014 року.

За результатом реалізації арештованого майна, оформленого протоколом №1114020 від 12 травня 2014 року, № 1114020/1 від 19 червня 2014 року про проведення прилюдних торгів предмета іпотеки в рахунок придбання квартири АДРЕСА_1 позивачем було сплачено 290 000 грн.

В липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання результатів прилюдних торгів недійсними, в задоволенні якого рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2014 року було відмовлено. Однак, рішенням Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2015 року вищевказане рішення суду першої інстанції було скасоване та ухвалене нове рішення про задоволення позову ОСОБА_3 та визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - квартири АДРЕСА_1, оформлені протоколом №1114020 від 12 травня 2014 року, №1114020/1 від 19 червня 2014 року про проведення прилюдних торгів та актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. Дане рішення залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання судових рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Згідно п. 1.2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №42/5 від 15 липня 1999 року, реалізація арештованого майна здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні. Пунктом 3.1. вищевказаного Порядку передбачено, що орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

Виходячи з аналізу правової процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, складання за їх результатами акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, тобто є правочином.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, до наслідків визнання прилюдних торгів недійсними застосовуються наслідки визнання правочинів недійсними згідно ст.216 ЦК України, відповідно до якої у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Позивачем ОСОБА_2, як переможцем торгів, 01 липня 2014 року перераховано на рахунок міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області як оплату за лот №1 згідно протоколу № 1114020/1 від 19 червня 2014 року кошти у розмірі 246 790,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 01 липня 2014 року та винагороду організатору прилюдних торгів за цим лотом в сумі 43 210,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2 від 01 липня 2014 року. Кошти у розмірі 246 790,00 грн. розпорядженням начальника міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 10 липня 2014 року були призначені до перерахування, а саме: 223 985 грн. 93 коп. на користь Філії ТВБВ №10026/0187 АТ «Ощадбанк», 22 398 грн. 59 коп. - виконавчого збору на рахунок ГУ ДКСУ у Київській області, 405 грн. 48 коп. - витрати на проведення виконавчих дій на спеціальний реєстраційний рахунок Головного управління юстиції у Київській області.

Як вбачається з Договору №1114020 від 21 лютого 2014 року, укладеного між міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області та Філією №11 ПП «Нива-В.Ш.», відділ передає спеціалізованій організації майно, арештоване державним виконавцем, а спеціалізована організація за відповідну плату надає послуги по організації і проведенню аукціону з реалізації майна - квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, Філія №11 ПП «Нива-В.Ш.» на підставі вищевказаного договору лише надавала послуги по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а сторонами при відчуженні майна з прилюдних торгів є міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції (продавець) та ОСОБА_2 (покупець).

Оскільки сторонами при відчуженні майна з прилюдних торгів є позивач ОСОБА_2, як покупець, та міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, як продавець, то саме з нього на користь позивача в зв»язку з визнанням недійсними результатів прилюдних торгів підлягають стягненню сплачені позивачем, як переможцем торгів, кошти.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив суд застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути на його користь з міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області кошти у розмірі 223 985,93 грн. шляхом списання цих коштів Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень з рахунків міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Також просив зобов»язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути йому грошові кошти в сумі 22 398,59 грн., перераховані за платіжним дорученням №1214 від 07 липня 2014 року міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайоного управління юстиції у Київській області на користь Головного Управління Державної казначейської служби України у Київській області в якості виконавчого збору на користь держави; стягнути з міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області кошти у розмірі 405 грн. 48 коп., що є витратами за проведення виконавчих дій по проведенню прилюдних торгів шляхом списання цих коштів Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень з рахунків міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області; стягнути з міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області на його користь завдану шкоду в розмірі 43 210,00 грн. шляхом списання коштів Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень з рахунків міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Під час слухання справи позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_2 просив суд грошові кошти у розмірі 223 985,93 грн. стягнути з Головного територіального управління юстиції у Київській області на свою користь; грошові кошти в розмірі 43 210 грн. в якості завданої шкоди просив стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку; виконавчий збір в розмірі 22 398,59 грн. просив стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Київській області; витрати за проведення виконавчих дій в розмірі 405 грн. 48 коп. просив стягнути на свою користь з Головного територіального управління юстиції у Київській області.

В подальшому позивачем було збільшено розмір позовних вимог в частині розміру шкоди до 383 930,00 грн., які він просив стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у міському відділі державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області знаходиться виконавчий лист № 2-937, виданий 22.02.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Печерського відділення № 3715 боргу в розмірі 351 536,74 грн. В порядку виконання вказаного виконавчого документа державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 та в подальшому прийнято рішення про реалізацію вказаного майна.

Згідно протоколу № 1114020 від 12 травня 2014 року, в цей день, 12 травня 2014 року відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого МВ ДВС БЦ МРУЮ нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_3, а саме: квартири АДРЕСА_1, переможцем яких став ОСОБА_4, який запропонував найвищу ціну з п'яти учасників торгів, однак від нього, як від переможця торгів, на депозитний рахунок міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського МРУЮ кошти не надійшли.

24 червня 2014 року від організатора торгів ПП «Нива - В.Ш.» надійшов протокол № 1114020/1 від 19 червня 2014 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, згідно якого переможцем торгів було визнано ОСОБА_2 за його ціновою пропозицією в розмірі 290 000,00 грн., який вніс кошти за придбане майно в повному обсязі 02 липня 2014 року.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року (том 1, а.с.21-27), визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, що відбулися 12 травня 2014 року, оформлені протоколом № 1114020 від 12.05.2014 року, № 1114020/1 від 19.06.2014 року про проведення прилюдних торгів та актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

Також встановлено, що 21 лютого 2014 року між міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області та Філією 11 ПП «Нива - В.Ш.», яка діє від імені та в інтересах ПП «Нива - В.Ш.» було укладено договір № 1114020 від 21.02.2014 року (том 1, а.с.6-7), предметом якого є здійснення сторонами дій, пов'язаних з виконанням умов Генерального договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень № 4 від 23.01.2012 року, з наданням послуг з реалізації арештованого нерухомого майна шляхом його продажу на прилюдних торгах, на яке звернено стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб).

За цим Договором відділ передає Організатору прилюдних торгів нерухоме майно, арештоване державним виконавцем, а Організатор прилюдних торгів надає послуги з організації проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку», іншими законами, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року за № 68/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 745/4038 ( п.1.2. Договору).

Згідно умов вищевказаного Договору міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції було передано Філії 11 ПП «Нива-В.Ш.» нерухоме майно (предмет іпотеки) - квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3

Відповідно до п. 1.4 Договору стартова (початкова) ціна становить 302 000 грн. без ПДВ.

Згідно із п. 3.4 Договору Покупець перераховує на депозитний рахунок Відділу зазначену в затвердженому протоколі прилюдних торгів суму грошових коштів, яка дорівнює різниці між продажною ціною придбаного ним майна і сумою винагороди Організатора прилюдних торгів за цим лотом сплаченої на поточний рахунок Організатора прилюдних торгів.

Згідно з п. 5.3 Договору по решті умов, не зазначених в цьому договорі, сторони зобов'язані керуватись Генеральним договором N 4, укладеним з Міністерством юстиції України 23.01.2012 року про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень, Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року N 606-XIV, Законом України "Про іпотеку" від 05.06.2003 року N 898-IV, іншими законами України, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року N 68/5 та іншими нормативно-правовими актами.

З наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень (том 1, а.с.11, 12) вбачається, що ОСОБА_2, як переможець торгів, сплатив на депозитний рахунок міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області вартість лоту в розмірі 246 790,00 грн. та 43 210,00 грн. на рахунок ПП «Нива-В.Ш.» за надані послуги по організації та проведенню прилюдних торгів.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, однак з такими висновками суду в повній мірі погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог про застосування наслідків недійсності правочину, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, при цьому судовим рішенням визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, можливе в даному випадку застосування наслідків недійсності правочину у вигляді реституції до сторін правочину, якими в даному випадку є переможець торгів ОСОБА_2 та міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції. При цьому, оскільки ОСОБА_2 вимогу про повернення коштів в порядку ч. 1 ст. 216 ЦК України заявив до Головного територіального управління юстиції, яке не було стороною правочину, визнаного в судовому порядку недійсним, то і підстави для задоволення такої вимоги відсутні.

Разом з тим, дійшовши правильного висновку про відмову в задоволенні цієї вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції припустився помилки у визначенні сторони правочину, яка виступає відчужувачем за ним, що полягає в наступному.

Згідно з п. 4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5 та зареєстрованого в зазначеному міністерстві 02 листопада 1999 року за № 745/4038, торги закінчуються підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору.

Отже, прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу. Такий договір як правочин можна визнати недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК (ч. 1 ст.215 ЦК).

Покупцем за таким договором виступає переможець торгів, який і підписав протокол про їх результати.

Щодо відчужувача, то, оскільки відповідно до п. 3.1. Тимчасового положення відділ ДВС укладає зі спеціалізованою організацією договір, яким доручає їй за визначену комісійну винагороду реалізацію майна, то йдеться про укладення між ними договору комісії (статті 1011 - 1013 ЦК). Договори комісії, як свідчить практика, укладаються фактично між відділами ДВС та спеціалізованими організаціями. За цими договорами відчужувачем за укладеним на торгах договором є спеціалізована організація як комісіонер. Разом з тим, оскільки відносини між відділом ДВС та спеціалізованою організацією регулюються саме укладеним між ними договором, то в кожному конкретному випадку, виходячи з його умов, слід визначати, хто саме є відчужувачем за укладеним на торгах договором.

Отже, якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом ДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу ДВС, то стороною такого договору є останній. Якщо ж, що буває практично завжди, спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом ДВС договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору є спеціалізована організація.

Зі змісту укладеного між міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області та Філією 11 ПП «Нива - В.Ш.», яка діє від імені та в інтересах ПП «Нива - В.Ш.», договору за № 1114020 від 21.02.2014 року (том 1, а.с.6-7) вбачається, що Відділ передає Організатору прилюдних торгів нерухоме майно, арештоване державним виконавцем, а Організатор прилюдних торгів надає послуги з організації проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку», іншими законами, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року за № 68/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 745/4038 ( п.1.2. Договору).

Таким чином, оскільки в Договорі не зазначено, що спеціалізована організація діє на прилюдних торгах від імені Відділу ДВС в якості представника останнього, ця організація виступає на торгах від власного імені, в зв»язку з чим саме вона являється продавцем за договором купівлі-продажу, укладеним за результатами проведення прилюдних торгів.

Цивільно-правовим наслідком визнання недійсним укладеного на торгах договору відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України є реституція - повернення сторін договору до первісного стану. В такому разі відчужене майно повертається організатору торгів для повторної організації і проведення торгів. При вирішенні питання про те, хто саме має повертати одержані від переможця торгів гроші, слід зважати на те, що оскільки реституція регулює відносини лише між сторонами визнаного недійсним договору, повертати кошти повинен продавець за договором, яким майже завжди, на підставі укладеного з відділом ДВС договору комісії є спеціалізована організація - організатор торгів.

Оскільки продавцем за договором купівлі-продажу, на підставі якого ОСОБА_2, як покупець, набув право власності на квартиру, виступає спеціалізована організація ПП «Нива-В.Ш.», то вимога про застосування положень ч. 1 ст. 216 ЦК України щодо повернення сторін недійсного правочину до первісного стану повинна бути заявлена до неї, а не до відділу державної виконавчої служби чи Головного територіального управління юстиції.

Враховуючи те, що вимога ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину заявлена до неналежного відповідача, підстави для її задоволення відсутні.

Враховуючи викладене, рішення суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 в частині вимоги про застосування наслідків недійсності правочину підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги.

Разом з тим, рішення суду в частині відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_2 про стягнення завданої йому неправомірними діями виконавчої служби шкоди скасуванню не підлягає, що вбачається з наступного.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Вказана стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб'єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб'єктів та характері їх дій (владно-адміністративний, юридично-обов'язковий, односторонній).

Крім того, як зрозуміло зі змісту Закону України «Про державну виконавчу службу», остання не наділена функціями та повноваженнями у сфері управління, а здійснює лише функції з виконання судових рішень, тому правові підстави для відповідальності на підставі статті 1173 ЦК України відсутні.

В даному випадку дії державного виконавця з приводу оцінки майна стосуються правил проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, оформлених протоколом № 1114020/1 від 19.06.2014 року, який належить до угод купівлі - продажу, і по суті своїй є договірними правовідносинами.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином, необхідною умовою стягнення збитків є наявність протиправного діяння (дії чи бездіяльність), наявність збитків (документально доведеного їх розміру) та наявність причинного зв'язку між збитками і їх розміром.

Отже, відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб'єкта - правопорушника, для стягнення яких потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.

Позивач в позові посилається на те, що йому заподіяно реальні збитки, оскільки він змушений зробити дії для відновлення свого порушеного права, які полягають у придбанні квартири за ціною значно вищою, ніж була встановлена на прилюдних торгах, визнаних недійсними внаслідок протиправних дій державного виконавця МВ ДВС БЦ МРУЮ.

Разом з тим, достатніх доказів на підтвердження того, що саме неправомірними діями державного виконавця йому завдано збитків, ОСОБА_2 суду не надав, а його посилання на неправомірність дій державного виконавця в частині порушення порядку оцінки майна, що підлягає реалізації на прилюдних торгах, є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що державний виконавець передав майно, придбане в подальшому з прилюдних торгів позивачем, на реалізацію спеціалізованій організації 21 лютого 2014 року на підставі укладеного між ними договору в межах визначеного ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» шестимісячного строку дії звіту про оцінку майна, підписаного суб»єктом оціночної діяльності 17 вересня 2013 року. Таким чином, державним виконавцем не було допущено порушень порядку проведення прилюдних торгів, наслідком чого стало визнання їх результатів в подальшому недійсними. Крім того, обов»язок дотримання вимог законодавства, яке визначає порядок проведення прилюдних торгів, покладено згідно умов договору № 1114020 від 21 лютого 2014 року на Філію 11 ПП «Нива - В.Ш.», яка і повинна відповідати перед покупцем в разі завдання йому шкоди внаслідок порушення порядку проведення прилюдних торгів, наслідком чого стало визнання результатів торгів недійсними.

Враховуючи недоведеність позивачем факту заподіяння йому неправомірними діями державного виконавця шкоди, висновок суду про відсутність підстав до задоволення вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь шкоди в розмірі 383 930,00 грн. шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України є правильним, і доводи апеляційної скарги позивача його законності та обґрунтованості не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині відмови у задоволенні вимоги позивача про застосування наслідків недійсності правочину з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін як таке, що ухвалене з повним та всебічним встановленням обставин справи, підтверджених доказами, перевіреними судом.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_2 до міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, Головного територіального управління юстиції у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Державної казначейської служби України про застосування наслідків недійсності правочину скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні цієї вимоги ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: