Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує що 03.06.2015 р. померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,18 га в межах ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району, Черкаської області. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт на користь ОСОБА_1, яким заповіла вказану земельну ділянку позивачу. ОСОБА_1 в установлений законом строк звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено в звязку з тим що в державному акті на право власності на земленьку ділянку наявні виправлення, підчистки та незастережні виправлення, а тому у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому позивач була змушена звернутися до суду та просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, але на адресу суду надала заяву, в якій просила позов задовольнити, справу слухати без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій проти задоволення позову не заперечували та просили справу слухати без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Відповідно до заповіту від 01.11.2012 року ОСОБА_3 заповіла земельну ділянку площею 1,18 га в межах ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району, Черкаської області ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 260109 ОСОБА_3 померла 03.06.2015 року у віці 76 роки.

Відповідно до довідки виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району за № 413 від 04.06.2015 року ОСОБА_1 постійно проживала разом із ОСОБА_3

Відповідно до листа нотаріуса Черкаського районного державної нотаріальної контори, свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видано в звязку з тим, що в державному акті на право власності на земленьку ділянку наявні виправлення, підчистки та незастережні виправлення, а тому у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки ОСОБА_1, є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_3, інших спадкоємців немає, спору щодо спадкового майна немає, але в позасудовому порядку позивач не може оформити на себе спадщину, та тому має право на судовий захист.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,18 га в межах ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району, Черкаської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 076267, після ОСОБА_3, яка померла 03.06.2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання у десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_4