Справа № 703/4082/16-ц
03 серпня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Васильківської Т.В.,
секретар судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом Смілянського комунального виробничого підприємства «Комунальник» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно перерахованих коштів,-
Представник позивача до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання призначене на 3 серпня 2017 року повторно не зявилась, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та дату судового засідання, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції.
Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідача, в звязку з перебуванням на лікуванні та не можливістю приймати участь в судовому засіданні.
Однак, згідно відповіді Смілянської міської поліклініки для дорослих № 01-14/236 від 27 липня 2017 року, отриманої на запит суду, відповідач ОСОБА_2 дійсно перебувала на лікуванні з 14 березня 2017 року по 14 липня 2017 року, на даний час за станом здоровя може приймати участь у судових засіданнях.
Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про необхідність розгляду справи у відсутність відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного.
Постановою господарського суду Черкаської області від 14 лютого 2015 року Смілянське комунальне виробниче підприємство «Комунальник» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого ОСОБА_3
Ухвалою господарського суду Черкаської області від 31 серпня 2016 року у справі за №01/1720 було продовжено ліквідаційну процедуру Смілянського комунального виробничого підприємства «Комунальник» та повноважень ліквідатора банкрута ОСОБА_4, на шість місяців.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном.
Згідно з ст. 1 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).
В той же час, ухвалою господарського суду Черкаської області від 01 вересня 2010 року було прийнято заяву СКВП «Комунальник» до розгляду та порушено провадження у справі № 01/1720 про банкрутство СКВП «Комунальник», введено мораторій на задоволення грошових вимог кредиторів.
Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14 вересня 2010 року по справі № 01/1720 було відкрито процедуру санації СКВП «Комунальник» строком на 12 місяців, призначено розпорядника майна та керуючого санацією.
Ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.
Відповідно до ст. 38 вказаного Закону вважається, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема: строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів)), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури; вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 вказаного Закону вимоги кожної наступної черги задовольняються у міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, установлених цим Законом.
Ч. З вище вказаної статті передбачає, що у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги.
В ч. 7 ст. 41 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобовязаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника.
Згідно ч. 8 вказаної статті кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Ч. 1 ст. 42 Закону передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.
Таким чином судом встановлено, що кошти, які з 14 лютого 2015 року перебували на рахунках та/або в касі СКВП «Комунальник» являються ліквідаційною масою банкрута.
З цієї ж дати розпорядження коштами СКВП «Комунальник», могло здійснюватись виключно ліквідатором, і виключно в порядку визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» через основний рахунок банкрута. Виконання тих або інших грошових зобовязань банкрута, починаючи з 14.02.2015 року повинно проводитись виключно в порядку визначеному розділом III цього ж Закону, а саме: погашення може відбутись лише тих грошових вимог (як конкурсних, так і поточних), які були заявлені кредитором (конкурсним чи поточним), визнані господарським судом та включені до реєстру вимог кредиторів; погашення грошових вимог здійснюється виключно в черговості встановленій в ст. 45 Закону, за принципами погашення вимог тієї чи іншої черги, за умови повного погашення грошових вимог попередньої черги, а також пропорційності погашення грошових вимог однієї і тієї ж черги (у випадку недостатності коштів для погашення усіх грошових вимог однієї черги).
Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1378 грн. судового збору.
Керуючись ст. 7,8, 38, 41, 42, 45 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 212, 215 ЦК України та ст. 10, 59, 60, 88, 209, 213, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідач може подати протягом 10 днів з дня отримання його копії до Смілянського міськрайонного суду.
В 10 денний строк з дня проголошення заочного рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд та оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий: Т.В. Васильківська