Провадження № 2/470/101/17
Справа № 470/189/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору фермерське господарство «Щедрий колос» про визнання права власності на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Березнегуватської районної державної адміністрації, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, фермерського господарства «Щедрий колос», у якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 6.89 умовних кадастрових гектарів в землях КСП «Труд Ілліча» Березнегуватського району Миколаївської області що належало батьку на підставі сертифікату виданого 23 грудня 1996 року, який ним втрачено. На момент смерті батька він був зареєстрований та проживав разом з ним. Посилаючись на те, що нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) після смерті батька ОСОБА_4

Ухвалою суду від 21 квітня 2017 року первісного відповідача Березнегуватську районну державну адміністрацію було замінено належним відповідачем Маліївською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області.

Позивач в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував.

Третя особа по справі в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, а третя особа не з'явилась в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.

З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого повторно 08 грудня 2016 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Маліївка Березнегуватського району Миколаївської області помер ОСОБА_4 (а.с.5).

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 6,89 умовних кадастрових гектарів, у землі що перебуває у колективній власності КСП «Труд Ілліча», згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 виданого 23 грудня 1996 року на підставі розпорядження Березнегуватської районної державної адміністрації № 356 від 06.12.1996 року, зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 413 (а.с.7,9).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_4 був батьком позивача (а.с.6). З довідки виданої виконавчим комітетом Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 12.12.2016 року № 01-32/445 убачається, що на момент смерті ОСОБА_4 з ним разом проживав та був зареєстрований лише його син позивач по справі, який відповідно є спадкоємцем першої черги за законом (а.с.12).

Натомість із роз'яснення завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 14.12.2016 року № 985/01-16 убачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.10). Згідно копії спадкової справи № 227/16 заведеної після смерті ОСОБА_4 зареєстрованої у спадковому реєстрі за №59977081 із заявою про прийняття спадщини після його смерті звертався лише позивач (а.с.21-22).

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

В силу ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Таким чином, позивач проживаючи на момент смерті разом з батьком, успадкував після його смерті спадкове майно, у тому числі і право на земельну частку (пай) як спадкоємець першої черги за законом. У позові позивач зазначив що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено. Оскільки чинним законодавством не передбачено видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай) у разі втрати, пошкодження сертифікату на право на земельну частку (пай), належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай). Про вказане свідчить також частина 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» яка передбачає, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, оскільки отримавши відмову нотаріуса позивач відповідно до ст.16 ЦК України та п.23 вказаної вище постанови Пленуму Верховного суду України звернувся до суду за захистом порушеного права його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог фермерського господарства «Щедрий колос», про визнання в порядку спадкування за законом права власності на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) (по КСП «Труд Ілліча») розміром 6,89 умовних кадастрових гектарів в межах території Маліївської сільської ради, що належала померлому ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, виданого 23 грудня 1996 року на підставі розпорядження Березнегуватської районної державної адміністрації від 06.12.1996 року № 356, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 413.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Ф. Орлова