Провадження № 2/643/2071/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., при секретарі Бровкіної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 06 листопада 2014 року надійшла позовна заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 927275,71 гривень. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 02.06.2008 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-702/061/2006, відповідно до умов якого та на підставі кредитної заявки відповідача ОСОБА_1 від 02.06.2006 р. банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 40000,00 доларів США.12.11.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредитні кошти у строки, зазначені у Кредитному договорі (п.1.6.), а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором (п.п.1.4., 1.5.). Згідно з п.1.5.1. ч.2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів (Додаток №1 до кредитних договорів). В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов'язання по сплаті суми кредиту та відсотків не виконує. Згідно п.3.1.1. ст. 3 ч.2 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочки. 02.06.2006 р. в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 по кредитному договору було укладено договір поруки № SML-702/061/2006 між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, відповідно до умов якого ОСОБА_2 прийняв на себе зобов'язання за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 за кредитним договором в повному обсязі зобов'язань. Внаслідок невиконання зобов'язань за кредитним договором станом на 31.10.2014 року утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 12650,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 31.10.2014 р. (1 долар США= 12,952788 грн.) становить 163864 грн. 68 коп.; по нарахованим та несплаченим відсоткам у розмірі 2744, 54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 31.10.2014 р. (1 долар США= 12,952788 грн.) становить 35549 грн. 44 коп.; та пені у розмірі 727861 грн. 59 коп.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.01.2015 року у справі № 643/17249/14-ц позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволені у повному обсязі (а.с.49-50).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.12.2016 року за заявою відповідача ОСОБА_1 заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12.01.2015 року скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.76).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності (а.с.105), позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який діє на підставі угоди та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.92-94), позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність, просив розглянути справу без його участі та без участі відповідача ОСОБА_1, про що виклав у письмовій заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд визнає його неявку неповажною та вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 02.06.2006 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-702/061/2006, відповідно до умов якого та на підставі кредитної заявки відповідача ОСОБА_1 від 02.06.2006 р. банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 40000,00 доларів США на купівлю нерухомого майна зі сплатою відсотків 11% річних - фіксована процентна ставка та фіксований відсоток + FIDR - плаваюча процентна ставка, дата остаточного повернення кредиту - 02.06.2021 р. Відповідно до п.4.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором позичальник сплачує банку пеню та штраф (а.с.5-10, 18-21).

З метою забезпечення виконання кредитного договору 02.06.2006 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № РML-702/061/2006, предметом якого є нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-13).

З метою забезпечення виконання кредитного договору 02.06.2006 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № SML-702/061/2006, відповідно до умов якого ОСОБА_2 прийняв на себе зобов'язання за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 за кредитним договором в повному обсязі зобов'язань, та є солідарним боржником (а.с.14).

В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, згідно розрахунку заборгованості, станом на 31.10.2014 року утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 12650,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 31.10.2014 р. (1 долар США= 12,952788 грн.) становить 163864 грн. 68 коп.; по нарахованим та несплаченим відсоткам у розмірі 2744, 54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 31.10.2014 р. (1 долар США= 12,952788 грн.) становить 35549 грн. 44 коп.; та пені у розмірі 727861 грн. 59 коп. (а.с.24,117).

12.11.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № ML-702/061/2006 від 02.06.2006 р. (а.с.25-32).

«Кредитний портфель» - кредитні договори, укладені між Продавцем та Боржниками, перелік яких міститься у Додатку №1 до цього Договору.

«Кредитні документи» - Кредитні договори разом з усіма та будь-якими додатками до них, а також будь-які документи, пов'язані з Кредитним портфелем, включаючи, зокрема, документи, що підтверджують розмір заборгованості.

Згідно до умов п.3.1. статті 3 «Предмет договору» Договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 12.11.2010 року, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець продає( переуступає) Покупцю права на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори ( перелік яких міститься у Додатку 1 до цього Договору), а Покупець приймає такий Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Продавця Винагороду.

Згідно до умов п.4.1. статті 4 «Виконання договору» Договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 12.11.2010 року, на підтвердження факту передачі Кредитного портфелю, в момент укладення цього Договору Продавець зобов'язується передати Покупцю Кредитні документи. Передача Кредитного портфелю (з усіма Кредитними документами) Покупцю підтверджується підписанням відповідного акту передачі документів Сторонами цього Договору.

Згідно до умов п.4.2. статті 4 «Виконання договору» Договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 12.11.2010 року , одразу після отримання Кредитних договорів та підписання відповідного Акту передачі документів Покупець зобов'язується передати Кредитні договори Продавцю для цілей подальшого обслуговування Кредитного портфелю.

Згідно до умов п.4.3. статті 4 «Виконання договору» Договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 12.11.2010 року, Продавець зобов'язується повідомити Боржників/ Поручителів протягом 20 робочих днів з дати набрання чинності.

За вимогами ч.1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, на інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ч.2 статті 58 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до вимог ч.1 ч.2 ч.3 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до вимог ч.2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вимогами ч.1 ч.2 ч.3 ч.4 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступили факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Позивачем не надані докази на підтвердження заявлених позовних вимог.

Позивач посилається на те, що за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" придбав права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору). У витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року під №366 зазначений кредитний договір № ML-702/061/2006 , згідно з яким відповідач ОСОБА_1 є боржником. Але даний витяг не містить підписів та печаток сторін правочину - покупця та продавця, а лише підписаний представником ТОВ "ОТП Факторинг Україна", тому не може вважатись належним доказом у справі в розумінні ст. 64 ЦПК України, який підтверджує перехід права вимоги. Належного доказу - додатку №1до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року,- суду надано не було. Крім того, згідно інформації, яка міститься в наданому витягу з Додатку 1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року, вбачається , що під №366 зазначений Договір поруки SR-702/061/2006 від 02.06.2006 року, згідно за яким відповідач (поручитель) ОСОБА_2 є боржником. Однак, договір поруки з нумерацією SR-702/061/2006 суду позивачем надано не було, а було надано договір поруки з нумерацією SML-702/061/2006, тобто відмінний від номеру договору поруки вказаного в витягу з Додатку 1до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року.

Крім того, позивачем не надані докази на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок отримувача, а саме, платіжне доручення, платіжна вимога-доручення, меморіальний ордер або платіжна картка.

Умовами договору купівлі-продажу кредитного портфеля (стаття 4 п.4.3.) визначено, що продавець зобов'язується повідомити боржників/поручителів про укладення цього договору протягом 20 робочих днів з дати набрання чинності. Пунктом 1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора іншою стороною внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступленні права вимоги). Згідно положень ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, відповідно до ч.2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Боржник має право не виконувати свого обов'язку перед новим кредитором до надання йому доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. При цьому, позивачем не надано суду будь-яких доказів повідомлення боржників/поручителів про укладення договору купівлі - продажу кредитного портфелю протягом 20 робочих днів з дати набрання чинності договору.

Таким чином, якщо докази стосовно повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобов'язанні відсутні, то ст.517 ЦК України дає право боржнику не виконувати свого обов'язку перед новим кредитором.

Даний висновок підтверджується правовою позицією Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, зокрема в ухвалах від 11.04.2012 у справі №6-46604св11, від 12.06.2013 у справі №6-46345св12 тощо.

Відповідно до вимог ст.4 п.4.1. Договору купівлі-продажу кредитного портфелю на підтвердження факту передачі кредитного портфелю, в момент укладення цього договору Продавець зобов'язується передати Покупцю кредитні документи. Передача Кредитного портфелю з усіма кредитними документами покупцю підтверджується підписанням відповідного акту передачі документів Сторонами цього договору.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на підтвердження виконання зазначених вимог договору купівлі-продажу кредитного портфелю, який за змістом ст. 1077 ЦК України про поняття договору факторингу, є реальним договором і тому, у даному випадку, за наведеними умовами цього договору, вважається укладеним після передачі кредитного портфелю, доказів чого, а саме відповідного акту передачі документів позивачем не надано до суду.

Позивачем не надано належних доказів щодо надання та отримання кредитних коштів згідно Кредитного договору № ML-702/061/2006.

Так, згідно до вимог Постанови Правління НБУ № 337 від 14.08.2003 р. ( ред..02.04.2007 р.), до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією інструкцією, належать: заява на переказ готівки, прибутково-видатковий касовий ордер, заява на видачу готівки, прибутковий касовий ордер, видатковий касовий ордер, грошовий чек, а також рахунки на сплату платежів та документи, установлені відповідною платіжною системою для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі.

Видача готівки іноземної валюти здійснюється за такими видатковими документами: за заявою про видачу готівки; за видатковим касовим ордером; за документами на отримання переказу в готівкової формі

Зазначених документів, як доказів, позивачем суду не надано.

Позивачем в якості доказу своєї позиції додатково було надано до суду копію Акту №9 про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду затвердженого Членом Правління АТ «ОТП Банк» ОСОБА_5 в 2012 р. Згідно інформації, що містить вказаний документ, по відділенню «Покровське» було знищено: Меморіальні документи в національній і іноземній валюті - підстава ст.674; Касові документи (прибуткові, видаткові, позабалансові ордери та документи до них в іноземній валюті - підстава ст.303; Касові документи (прибуткові, видаткові, позабалансові ордери та документи до них в національній валюті - підстава ст.303; Кредитні справи юридичних та фізичних осіб - підстава ст. 220.

Порядок зберігання, знищення документів, що утворюються в діяльності Національного банку України регулюється Постановою Правління НБУ від 08.12.2004 року № 601 якою затверджено Перелік документів, що утворюються в діяльності НБУ та банків України, із зазначенням строків зберігання.

Стаття 676 Переліку передбачає встановлення строку зберігання Меморіальних документів за довгостроковими кредитами - 5 років після погашення кредиту. Меморіальні документи які передбачені ст. 676 Переліку згідно наданого Акту не знищувалися. При цьому кредитний договір №ML-702/061/2006 є довгостроковим, однак, стороною позивача відповідних меморіальних документів, які підтверджують перерахування грошових коштів з Позичкового рахунку позичальника ( як виконання вимоги п.1.7.2. Кредитного договору) на поточний рахунок 2610, з поточного рахунку 2610 в касу банку до суду не надано.

Стаття 220 Переліку ( яка означена в Акті як кредитні справи юридичних та фізичних осіб) передбачає наступні документи: статут, кредитний договір, заяви-зобов'язання, гарантійні листи, обґрунтування, розрахунки ефективності та окупності витрат, висновки, розпорядження, дозволи, фінансові звіти, статистичні відомості про видачу й оформлення позик, кредитів, що видані банками юридичним і фізичним особам у національній та іноземних валютах.

Позивачем надано суду докази щодо знищення АТ «ОТП Банк» кредитної справи та кредитного договору №ML-702/061/2006 в 2012 році, що ставить під сумнів можливість передачі документу - кредитного договору №ML-702/061/2006 по Договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 12.11.2010 року від Продавця -АТ «ОТП банк» до Покупця ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в 2010 році. Тим більше,що акту передачі документів відповідно до вимог ст.4 п.4.1. Договору купівлі-продажу кредитного портфелю на підтвердження факту передачі кредитного портфелю,позивачем до суду не надано.

Позивач посилається на наявність факту правонаступництва, а саме, заявляє про те, що ПАТ «ОТП Банк» являється правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна», однак, доказів цього факту суду не надано.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин позивачем, не надано суду належних та допустимих доказів факту видачі, отримання кредитних коштів, розміру заборгованості, факту передачі права вимоги по договору купівлі-продажу кредитного портфелю, факту передачі права вимоги по договору № ML-702/061/2006, факту повідомлення про зміну кредитора у зобов'язанні.

За таких обставин, позовні вимоги не доведені та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 16, 512, 514, 526, 610, 625-627, 638, 1048-1050, 1077 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 209, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-702/061/2006, укладеним 02 червня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1, відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій