УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоВисоцької В.С.,
суддів: Гримич М.К., Мостової Г.І.,Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок торгівлі «Рязань» про визнання правочинів недійсними, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Чернівці на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок торгівлі «Рязань» (далі - ТОВ «БК «Рязань») про визнання правочинів недійсними, посилаючись на наступне.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 19 квітня 2012 року введено процедуру санації боржника. Ухвалою цього ж суду від 17 січня 2013 року затверджено план санації ТОВ «БТ «Рязань», який розроблено за участю інвестора - товариства з обмеженою відповідальністю «Рязань-Інвест».

02 грудня 2014 року арбітражний керуючий ДавидюкP.M., на зборах кредиторів ТОВ «БТ «Рязань» доповів про заборгованість боржника з виплати заробітної плати працівникам, пропозицію інвестора надати безвідсоткову звороту фінансову допомогу для погашення цієї заборгованості та необхідність у зв'язку із цим укласти відповідний договір.

Зборами було прийнято рішення надати керуючому санацією дозвіл на укладення договору безвідсоткової зворотної фінансової вимоги для погашення заборгованості із заробітної плати, яка згідно графіку погашення зобов'язань ТОВ «БТ «Рязань» перед працівниками підприємства в першу чергу становила 15 430 грн 92 коп. та відповідно до другої черги - 237 642 грн 42 коп.

Разом з тим, незважаючи на вказане, 22 грудня 2014 року між ТОВ «БТ «Рязань» та ОСОБА_6, одним із кредиторів боржника, укладено договір позики на суму 80 тис. грн. В подальшому, 23 грудня 2014 року між ТОВ «БТ «Рязань» та ОСОБА_6 укладено Угоду № 1 про внесення змін до договору позики від 22 грудня 2014 року та викладено предмет договору в новій редакції на суму 20 180 000 грн.

12 жовтня 2015 року між ТОВ «БТ «Рязань» та ОСОБА_6 укладено Угоду за № 2 до договору позики від 22 грудня 2014 року, відповідно до якої розірвано договір позики від 22 грудня 2014 року та Угоду № 1 про внесення змін до договору позики від 23 грудня 2014 року. Позичальник зобов'язався перерахувати включно до 14 жовтня 2015 року на рахунок позикодавця ОСОБА_6 20 179 931 грн 15 коп., а в разі невиконання позичальником зобов'язань - сплатити штраф в розмірі 50 % від суми невиконаного зобов'язання.

Враховуючи уточнені позовні вимоги, позивач просив суд на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 203, ст. 215 ЦК України визнати недійсними вказані вище договір позики від 22 грудня 2014 року, Угоду № 1 від 23 грудня 2014 року та Угоду № 2 від 12 жовтня 2015 року, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить скасувати рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2016 року і ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При розгляді справу судами попередніх інстанцій встановлено, що 16 листопада 2011 року Господарським судом Чернівецької області було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «БТ «Рязань».

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19 квітня 2012 року введено процедуру санації боржника. В подальшому, ухвалою Господарського суду від 17 січня 2013 року, затверджено план санації ТОВ «БТ «Рязань», який розроблено за участю інвестора товариства з обмеженою відповідальністю «Рязань-Інвест», що містить процедуру та порядок взаємодії інвестора з боржником, відповідно до інвестиційного договору часток в завершеному будівництвом об'єкті у відповідній пропорції, з подальшим або одночасним спрямуванням коштів від продажу частини частки, що відноситься до ТОВ «БТ «Рязань», на погашення вимог кредиторів.

Визначено планом санації і умови залучення інвестора, а саме п. 9.1 Плану, зокрема, з його розділу 1, затвердженого ухвалою Господарського суду Чернівецької області по справі від 17 січня 2013 року, вбачається, що арбітражним керуючим санацією підприємства є Давидюк P.M. Вищезазначене товариство має поточний рахунок № 0719, який відкрито в Чернівецькій філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України».

Із структури кредиторської заборгованості підприємства вбачається наявність заборгованості перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на загальну суму 21 489 741 грн 46 коп. Із них зокрема: сума грошових вимог банку становить 19 64 2186 грн 57 коп., сума неустойки 1 847 554 грн 89 коп.; перед ОСОБА_6 на загальну суму 12 237 817 грн 74 коп., із них: сума грошових вимог становить 9 577 920 грн 24 коп., сума неустойки - 2 659 897 грн 50 коп., а загальна заборгованість становить 34 657 870 грн 52 коп.

Заборгованість щодо виплати заробітної плати перед працівниками ТОВ «БТ «Рязань» становить 253 073 грн 34 коп.

При цьому, графіком погашення заборгованості ТОВ «БТ «Рязань» визначено, що до 19 жовтня 2013 року в першу чергу підлягає погашенню заборгованість по заробітній платі перед працівниками на суму 7 988 грн 73 коп. та в другу чергу на суму 237 642 грн 42 коп., кредитору ОСОБА_6 підлягає погашення заборгованості в четверту чергу на суму 9 577 920 грн 24 коп., в шосту чергу на суму 2 659 897 грн 50 коп., а банку в першу чергу на суму 19 642 186 грн 57 коп. та в шосту чергу на суму 1 847 554 грн 89 коп., також наявні заборгованість і перед Пенсійним Фондом, ДПІ, ВКДФССНВ, тощо.

З протоколу зборів кредиторів від 02 грудня 2014 року вбачається, що арбітражний керуючий доводив до кредиторів про те, що у боржника існує заборгованість з виплати заробітної плати працівникам, а також те, що інвестором було запропоновано надати безвідсоткову зворотну фінансову допомогу для погашення цієї заборгованості та укласти відповідний договір. Представником кредитора ОСОБА_6 було запропоновано надати керуючому санацією дозвіл на укладення договору безвідсоткової зворотної фінансової допомоги для погашення заборгованості із заробітної плати та за наслідками обговорення даного питання зборами кредиторів прийнято рішення про надання керуючому санацією дозвіл на укладення договору безвідсоткової зворотної фінансової допомоги для погашення заборгованості із заробітної плати ( п. 5 протоколу).

В подальшому, а саме 22 грудня 2014 року, між ТОВ «БТ «Рязань» в особі арбітражного керуючого Давидюка P.M. та ОСОБА_6 було укладено договір позики від 22 грудня 2014 року, за умовами якого останній надав позичальнику грошові кошти у сумі 80 тис. грн в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню позики в обумовлені даним договором терміни на умовах строковості, зворотності та інших умовах, викладених у цьому договорі.

23 грудня 2014 року між цими самими сторонами укладено Угоду № 1 про внесення змін до договору позики від 22 грудня 2014 року, за умовами якого п. 1.1 договору позики виклали в новій редакції, за яким позикодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 20 180 000 грн в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню позики в обумовлені даним договором терміни на умовах строковості, зворотності та інших умовах, викладених в цьому договорі (т. 1, а. с. 16). Також даною Угодою № 1 змінено й строк надання позики, до 14 березня 2016 року, та визначено умови відповідальності за порушення сторонами взятих зобов'язань.

Угодою № 2 до договору позики від 22 грудня 2014 року, укладеною між відповідачами 12 жовтня 2015 року, сторони прийшли до згоди розірвати договір позики від 22 грудня 2014 року та Угоду № 1 від 23 грудня 2014 року, а також визначили порядок виконання зобов'язань за даними договорами до 14 жовтня 2015 року включно.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов висновків про відсутності порушень закону та перевищення повноважень з боку арбітражного керуючого при укладенні оспорюваних правочинів, що виключає можливість визнання недійсними оспорюваних договорів з підстав зазначених у позові, враховуючи правовий механізм, передбачений ч. ч. 1, 2 ст. 203, ст. 215 ЦК України.

Такі висновки судів попередніх інстанцій є передчасними у зв'язку з наступним.

Спеціальним законом який має пріоритет перед іншим законодавством при розгляді справ про банкрутство є Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За правилами ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Судами попередніх інстанцій при розгляді даної справи не враховано, що на момент відкриття провадження у справі, а саме 25 січня 2016 року, ухвалою господарського суду Чернівецької області від 16 листопада 2011 року було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «БТ «Рязань» і за правилами ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» спір про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, має розглядатися судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені обставини мають суттєве значення і мали бути враховані судами першої та апеляційної інстанцій, чого зроблено не було.

Порушення районним та апеляційним судами норм процесуального права призвело до передчасних висновків на предмет правової кваліфікації правовідносин між сторонами у справі та ухвалення у справі судових рішень, які визнати законними та обґрунтованими не можна.

Враховуючи наведене та, керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Чернівці задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.С. Висоцька
Судді:М.К. Гримич О.В. Кафідова Г.І. Мостова І.М. Фаловська