Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/348/17

Провадження №2/377/171/17

27 червня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Маряхіній І.В., за відсутності сторін, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:

29 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою стягнути суму заборгованості у розмірі 16188,07 грн. за кредитним договором б/н від 16.09.2011 р., яка складається з наступного: 1999,42 грн. - заборгованість за кредитом; 12941,60 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 747,05 грн. - штраф (процентна складова).

Позов мотивував тим, що відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішення Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі і надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, не виконавши свої зобов'язання до вказаним договором.

У зв'язку із зазначеними порушеннями відповідач станом на 31.03.2017 р. має заборгованість на зазначену суму, що складається із вказаних вище складових, яку позивач просив стягнути з відповідача.

У судове засідання представник позивача не з'явився за наявності клопотання про розгляд справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Двічі надіслані на адресу зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання відповідача судові повістки повернуті до суду за закінченням терміну зберігання, що може свідчити про відсутність відповідача за цим місцем проживання.

У такому випадку за правилами ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений належним чином.

Беручи до уваги наявність умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим і необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами згідно правил ст. 197 ЦПК України не здійснювалось.

Перевіривши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 16.09.2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладеного Договір про надання банківських послуг шляхом оформлення позичальником у банку Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.5, 6, 7-30).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2).

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга).

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним з наслідків порушення договору позичальником, який передбачений частиною 2 статті 1050 ЦК України, є право позикодавця у разі прострочення повернення чергової частини позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Також згідно п. 2.1.1.4.2 і п. 2.1.1.12.11 Умов і Правил надання банківських послуг у разі порушення Клієнтом зобов'язань з погашення заборгованості Банк вправі вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його використання, виконання інших зобов'язань за кредитом в цілому чи у визначеній Банком частині.

Згідно наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором б/н від 16.09.2011 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 31.03.2017 р., зобов'язання за кредитним договором відповідачем виконувались неналежно, платежі здійснювались не щомісячно, останній платіж зроблено у травні 2014 року на суму 440,00 грн., наслідком чого є: заборгованість за кредитом - 1999,42 грн.; заборгованість по процентам - 12941,60 грн.; в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість - 103,96 грн.; несплачені проценти на прострочену заборгованість - 12837,64 грн.; заборгованість по судовим штрафам - 1247,05 грн., всього 16188,07 грн. (а.с.4).

Відповідно до частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд погоджується з доведеністю тих обставин, які свідчать про виникнення у відповідача зобов'язання за укладеним договором про надання банківських послуг та їх неналежне виконання відповідачем, наслідком чого є наявність заборгованості у розмірі наданого Розрахунку заборгованості.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

За правилом ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача по оплаті судового збору на суму 1600 грн. необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 16188,07 грн. за кредитним договором б/н від 16.09.2011 р., яка складається з наступного: 1999,42 грн. - заборгованість за кредитом; 12941,60 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 747,05 грн. - штраф (процентна складова), судові витрати у розмірі 1600,00 грн., всього 17788 гривень 7 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено на загальних підставах до апеляційного суду Київської області. Апеляційна скарга позивачем може бути подана протягом десяти днів з дня одержання його копії, а відповідачем - у той же строк з дня постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційні скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел