1Справа № 335/6480/17 2/335/1374/2017
20 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Ведмедьової В.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Регіональний сервісний центр МВС у Запорізькій області, про звільнення майна з-під арешту, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, який в ході розгляду справи було уточнено, в обґрунтування позову зазначивши наступне.
В судове засідання позивач не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду повідомив.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився суду надав письмові пояснення, за змістом яких просить розглянути справу у його відсутність.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.
Оскільки на даний час позивач не має можливості отримати будь-які відомості щодо виконавчого провадження, в рамках якого накладено арешт на майно позивача, та як наслідок, позивач не може реалізувати свої права щодо розпорядження своєю власністю, суд дійшов до висновку, що порушене право власника підлягає захисту шляхом звільнення з-під арешту майна, що належить позивачу та скасування заборони його відчуження.
З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Регіональний сервісний центр МВС у Запорізькій області про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В.Калюжна