АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 619/3778/16-ц Головуючий 1 інстанції Овсянніков В.С.
Провадження № 22ц/790/3266/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Сащенко І.С., Карімової Л.В.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 березня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 10 грудня 2013 року ОСОБА_1 за договором отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобовязання за договором відповідачка належним чином не виконала, станом на 19 жовтня 2016 року сума її заборгованості складає 27 289,07 грн.

У звязку з цим, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 27 289,07 грн., а також судові витрати у розмірі 1 378 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову в частині стягнення з неї нарахованих процентів заперечувала, оскільки вважає їх завищеними. Пояснила, що дійсно в грудні 2013 року вона отримала кредит на картку зі сплатою 30% за користування кредитом. Спочатку сплачувала заборгованість за кредитом приблизно 4 рази різними сумами. Також зазначала, що вона зверталась до банку щодо реструктуризації заборгованості усно, письмових заяв не подавала. Просила суд не стягувати з неї нараховані проценти за користування кредитом.

Рішенням Дергачівсткого районного суду Харківської області від 31 березня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 10 грудня 2013 року у розмірі 27 289,07 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2 731,81 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 19 981,59 грн.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 800 гривень; штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 гривень; штрафу (процентна складова) у розмірі 1 275,67 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким стягнути з неї 1 530 грн. боргу за кредитним договором та 1 378 грн. судового збору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вважає незаконним нарахування пені, неустойки та штрафу; визнає борг за кредитним договором у сумі 1 530 грн.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 10 грудня 2013 року ОСОБА_1 власноруч заповнила та підписала анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.5).

З тексту анкети-заяви вбачається, що відповідачка виявила бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна». Своїм підписом ОСОБА_1 погодилася з тим, що дана заява, разом з Пам'яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідачка ознайомилась та погодилась з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також з «Тарифами Банку», які були їй надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Також в зазначеній анкеті-заяві міститься пам'ятки клієнта, в якій надано роз'яснення щодо умов ознайомлення з договором та змінами тарифів банку (а.с. 5).

Крім того, ОСОБА_1 власноруч підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів льготного періоду» за договором, в якій зазначені умови, строк та порядок погашення кредиту (а.с.6).

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.1.1.2.1. «Умов та правил надання банківських послуг» з метою надання послуг банк надає клієнту картку, вид якої визначається у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування та заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Пунктом 2.1.1.2.3. «Умов та правил надання банківських послуг» встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку даних документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку.

Наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать про отримання відповідачем кредитної картки, оскільки наявність підписаної останньої довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів льготного періоду», відповідно до п. 2.1.1.2.1. «Умов та правил надання банківських послуг», свідчить про отримання нею кредитної картки «Універсальна, 55 днів льготного періоду», факт відкриття кредитної лінії та її ознайомлення з правилами користування цією кредитною карткою.

Відповідно до ст..ст.525,526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобовязань, які передбачені договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Матеріали справи свідчать, що станом на 19 жовтня 2016 року сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 10 грудня 2013 року складає 27 289,07 грн., з яких:

-2 731,81 грн. заборгованість за кредитом;

-19 981,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2 800 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи:

-500 грн. штраф (фіксована частина);

-1 275,67 грн. штраф (процентна складова).

Представником ПАТ КБ «ПриватБанк» до апеляційного суду надані письмові пояснення щодо розміру заборгованості за відсотками та пені, з яких вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за відсотками складає 2 179,95 грн., оскільки під час складання розрахунку відбувся збій в частині розміру нарахованих відсотків. Розмір пені 1 100 грн. в межах річного строку позовної давності.

Отже, колегія суддів вважає, що з відповідачки підлягають стягненню: 2 731 грн. 81 коп. - заборгованість за кредитом; 2 179 грн. 95 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 100 грн. - пеня.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому колегія суддів вважає, що вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.

За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу у вигляді 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1 275,67 грн. штраф (процентна складова), відсутні.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні, зменшивши суму стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 10 грудня 2013 року з 27 289 грн. 07 коп. до 6 011 грн. 76 коп.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 березня 2017 року змінити.

Зменшити суму стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 10 грудня 2013 року з 27 289 грн. 07 коп. до 6 011 грн. 76 коп. (шести тисячі одинадцяти гривень), що складається з: 2 731 грн. 81 коп. - заборгованість за кредитом; 2 179 грн. 95 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді