Провадження № 2/127/5080/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання права користування жилим приміщенням.

В позові позивач зазначила про те, що на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 05.04.1996 року № 241-р ОСОБА_3 було видано ордер № 1061 на право заняття разом із сімєю, яка складається з трьох чоловік, однієї кімнати загальною житловою площею 27,8 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі ОСОБА_1, як член сімї наймача, проживає з 1996 року разом з донькою ОСОБА_3, сином ОСОБА_4 та до лютого 2016 року з чоловіком ОСОБА_3 В користуванні позивачів знаходиться кімната 8 площею 24,0 кв.м., частина тамбуру 1 площею 1,3 кв.м., частина кухні 2 площею 3,1 кв.м., частина ванної 3 площею 1,9 кв.м., частина туалету 4 площею 0,6 кв.м., частина коридору 5 площею 4,6 кв.м., частина коридору 6 площею 4,2 кв.м. Суміжна кімната 7 площею 18,7 кв.м., яка значиться як квартира 74, тривалий час була вільною. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2015 року по справі № 127/10894/14-ц було визнано за ОСОБА_3 право користування ізольованим жилим приміщенням (кімнатою) 7 площею 18,7 кв.м., що звільнилося в квартирі АДРЕСА_2. На підставі наведеного рішення 29.07.2015 року та згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2711 від 17.11.2016 року «Про зміну договору найму жилих приміщень» між ОСОБА_3 та МКП «ЖЕК № 7» було укладено Договір найму житла в будинках комунальної власності, згідно якого у безстрокове користування ОСОБА_3 передано житлове приміщення 7 в квартирі № 74, вул. Пирогова, 119, загальною площею 18,7 кв.м., що складається з однієї кімнати. На житлове приміщення 7 в квартирі АДРЕСА_3 відкрито окремий особовий рахунок на імя ОСОБА_3 06.02.2016 року ОСОБА_3 помер. Позивач ОСОБА_1, як дружина наймача, звернулася до МКП «ЖЕК № 7» для укладання договору найму на житлове приміщення 7 в квартирі АДРЕСА_3 загальною площею 18,7 кв.м. замість померлого ОСОБА_3 У відповідь на таке звернення отримала лист від 05.10.2016 року з рекомендацією звертатися за дозволом щодо укладення договору найму до виконавчого комітету Вінницької міської ради. 10.02.2017 року ОСОБА_1 подала до виконавчого комітету Вінницької міської ради лист про визнання її наймачем житлового приміщення 7 в квартирі АДРЕСА_3 загальною площею 18,7 кв.м. та переукласти з нею договір найму на наведене житлове приміщення. Однак, отримала відмову з посиланням на те, що відповідно до наданих документів «ЖЕК № 7», квартиронаймачем квартири АДРЕСА_4 є інша особа. ОСОБА_1 зазначає, що вона є наймачем даного жилого приміщення. Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживають у вищезазначеному приміщенні та сплачують комунальні послуги, несуть витрати на ремонт і утримання квартири. Згідно інформації, наданої МКП «ЖЕК № 7» в квартирі АДРЕСА_5 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 Однак, впродовж 10 років ОСОБА_2 не проживає, не користується та не несе витрат на утримання житлового приміщення.

У звязку з вищевикладеним позивач звернулася до суду та просила визнати ОСОБА_2, таким що втратив право користування квартирою 74 в буд. 119 по вул. Пирогова в м. Вінниці; визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 право користування жилим приміщенням (кімнатою) 7 площею 18,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_6; зобовязати виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з ОСОБА_1 договір найму жилого приміщенням (кімнати) 7 площею 18,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_6.

В судове засідання позивач не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Судові витрати просить залишити за нею.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання також не зявились, однак подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник виконавчого комітету Вінницької міської ради до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні питання покладається на розсуд суду.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суду не повідомив.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 05.04.1996 року № 241-р ОСОБА_6 було видано ордер № 1061 на право заняття разом із сімєю, яка складається з трьох чоловік, однієї кімнати загальною житловою площею 27,8 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1.

В зазначеній квартирі ОСОБА_1, як член сімї наймача, проживає з 1996 року разом з донькою ОСОБА_3, сином ОСОБА_4 та до лютого 2016 року з чоловіком ОСОБА_3

В користуванні позивача ОСОБА_1 та третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 знаходиться кімната 8 площею 24,0 кв.м., частина тамбуру 1 площею 1,3 кв.м., частина кухні 2 площею 3,1 кв.м., частина ванної 3 площею 1,9 кв.м., частина туалету 4 площею 0,6 кв.м., частина коридору 5 площею 4,6 кв.м., частина коридору 6 площею 4,2 кв.м. Суміжна кімната 7 площею 18,7 кв.м., яка значиться як квартира 74, тривалий час була вільною.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2015 року по справі № 127/10894/14-ц було визнано за ОСОБА_6 право користування ізольованим жилим приміщенням (кімнатою) 7 площею 18,7 кв.м., що звільнилося в квартирі АДРЕСА_2.

На підставі наведеного рішення 29.07.2015 року та згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2711 від 17.11.2016 року «Про зміну договору найму жилих приміщень» між ОСОБА_6 та МКП «ЖЕК № 7» було укладено Договір найму житла в будинках комунальної власності, згідно якого у безстрокове користування ОСОБА_3 передано житлове приміщення 7 в квартирі № 74, вул. Пирогова, 119, загальною площею 18,7 кв.м., що складається з однієї кімнати.

На житлове приміщення 7 в квартирі АДРЕСА_3 відкрито окремий особовий рахунок на імя ОСОБА_6.

06.02.2016 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 336582 від 10.02.2016 року.

Позивач ОСОБА_1, як дружина наймача, звернулася до МКП «ЖЕК № 7» для укладання договору найму на житлове приміщення 7 в квартирі АДРЕСА_3 загальною площею 18,7 кв.м. замість померлого ОСОБА_6.

У відповідь на таке звернення отримала лист від 05.10.2016 року з рекомендацією звертатися за дозволом щодо укладення договору найму до виконавчого комітету Вінницької міської ради.

10.02.2017 року ОСОБА_1 подала до виконавчого комітету Вінницької міської ради лист про визнання її наймачем житлового приміщення 7 в квартирі АДРЕСА_3 загальною площею 18,7 кв.м. та переукласти з нею договір найму на наведене житлове приміщення.

Однак, отримала відмову з посиланням на те, що відповідно до наданих документів «ЖЕК № 7», квартиронаймачем квартири АДРЕСА_4 є інша особа.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 04.04.2016 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно відповіді департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 04.09.2017 року інформація про фізичну особу ОСОБА_2 в реєстрі територіальної громади м. Вінниці відсутня.

Згідно інформації, наданої МКП «ЖЕК № 7» в квартирі АДРЕСА_5 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 Однак, впродовж 10 років ОСОБА_2 не проживає, не користується та не несе витрат на утримання житлового приміщення.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.

Таким чином, якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідача за адресою: м. Вінниця вул. Пирогова, 119/74, понад 10 років, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним вище жилим приміщенням, підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 право користування жилим приміщенням (кімнатою) 7 площею 18,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_6 та зобовязання виконавчого комітету Вінницької міської ради укласти з ОСОБА_1 договір найму жилого приміщенням (кімнати) 7 площею 18,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_6 суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 05.04.1996 року № 241-р ОСОБА_6 було видано ордер № 1061 на право заняття разом із сімєю, яка складається з трьох чоловік, однієї кімнати загальною житловою площею 27,8 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1.

В зазначеній квартирі ОСОБА_1, як член сімї наймача, проживає з 1996 року разом з донькою ОСОБА_3, сином ОСОБА_4 та до лютого 2016 року з чоловіком ОСОБА_3

06.02.2016 року ОСОБА_6 помер.

Факт проживання позивача з ОСОБА_6, з донькою ОСОБА_3, сином ОСОБА_4 однією сімєю підтверджується копією особового рахунку № 181444 від 26.12.2016 року, в якій зазначено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною квартиронаймача наймача ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 1 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За приписом ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року роз'яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як розяснив Пленум Верховного суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відсутність письмової згоди членів сімї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Згідно з ч. 1 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Враховуючи викладене, та те, що позивач та треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 постійно проживають у спірній квартирі по теперішній час як член сім'ї наймача свого чоловіка та батька, і сплачують за користування житлом та комунальні послуги, то на підставі ст. 64 ЖК України набули права користування цією квартирою.

Відповідно ст. 47 Конституції України та ст. 1 ЖК України, кожний має право на житло.

Згідно із ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Частиною третьою ст. 64 ЖК України передбачено, що якщо особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному житловому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї.

Оскільки ОСОБА_6 - наймач спірної квартири помер, то договір найму на спірну квартиру, відповідно до вимог ч. 1 ст. 106 ЖК України, повинен бути укладений з членом сімї наймача, тобто з ОСОБА_1

Таким чином, вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладено, згідно ст. ст. 391, 405 ЦК Укаїни, ст. ст. 61, 63, 64, 106 ЖК України, ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким що втратив право користування квартирою 74 в буд. 119 по вул. Пирогова в м. Вінниці.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 право користування жилим приміщенням (кімнатою) 7 площею 18,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_6.

Зобовязати виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з ОСОБА_1 договір найму жилого приміщенням (кімнати) 7 площею 18,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_6.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, у відсутність яких воно ухвалене, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.О. Жмудь