печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р. суддя Печерського районного суду міста Києва Васильєва Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія х управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, -

В С Т А Н О В И В :

07.07.2015 до приміщення Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку 11.07.2017 передано судді.

Як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 пред'являє вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія х управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст. 4 ЦПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 122 ЦПК України, при надходженні позову суд має вирішити питання про відкриття провадження або про відмову у відкритті провадження у справі.

Перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає. За правилом встановленим ч. 1 ст. 15 ЦПК України, визначено, які справи розглядаються судами у порядку цивільного судочинства справи щодо, зокрема, справи спрямовані на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Одночасно, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди. Права та обов'язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Позовна заява ОСОБА_1 зареєстрована як цивільна справа № 757-39085-17-ц, за змістом позовної заяви даний позов готувався як цивільний позов в кримінальному провадженні (що чітко прослідковується з прохальної частини заяви), в такому випадку позов повинен бути поданий органу досудового розслідування або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження; крім цього, позов про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину подається у виді цивільного позову в цивільному судочинстві у випадку, коли судом постановлено Вирок про визнання особи винуватою, однак результати розгляду такого кримінального провадження суду не представлені, оскільки з наданих матеріалів вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 внесено до ЄРДР 22.06.2017, та відповідно на даний час здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення відповідного злочину.

За таких обставин, приходжу до висновку, що у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, слід відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки на даний час заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Крім того вважаю за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений права звернутись із аналогічним позовом в порядку статті 128 КПК України в межах кримінального провадження, яке згідно наданим матеріалам, знаходиться на стадії досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 122 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія х управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину.

Відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя