_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5978/17
Провадження № 2/520/7700/17
УХВАЛА

про повернення позовної заяви у зв'язку з неусуненням недоліків

08.06.2017

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ «Дом» про заборону підприємницької практики, визнання недійсним договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ «Дом» про заборону підприємницької практики, визнання недійсним договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2017 року зазначений позов, був залишений без руху та запропоновано позивачу протягом п'яти днів, з дня отримання ухвали, усунути зазначені недоліки в ухвалі суду.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_2 отримав копію вищезазначеної ухвали суду 02 червня 2017 року, що підтверджується його підписом на розписці.

02 червня 2017 року представник позивача ОСОБА_3надала до Київського районного суду м. Одеси пояснення на ухвалу суду, відповідно до якої, зазначила наступне.

Місцеві загальні суди розглядають цивільні справи у випадках та порядку, передбачених процесуальним законом (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (із наступними змінами).

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Представник позивача зазначив, що споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що повязані з порушенням їх прав (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»), що встановлено ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: від 01.03.2017 у справі №465/4917/15-ц, від 22.02.2017 у справі №753/16764/15-ц, від 15.02.2017 у справі №565/1560/15-ц, від 15.02.2017 у справі №759/16734/15-ц, від 01.02.2017 у справі №708/1360/15-ц, від 21.12.2016 у справі №372/4949/16-ц, від 14.12.2016 у справі №755/5357/16-ц.

Таким чином, на думку представника позивача, при чинності Закону України «Про захист прав споживачів» яким встановлені права споживача, визначені механізми їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, серед яких право на звернення до суду, складовою забезпечення якого є звільнення споживача від сплати судового збору, саме по собі не зазначення споживачів у переліку осіб, що згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» мають пільги щодо сплати судового збору, не може свідчити, що споживачі такої пільги, встановленої відносно них спеціальним Законом, який гарантує захист їх прав, не мають.

Однак, пояснення представника позивача суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки положеннями ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України №484-VIII від 22 травня 2015 року) визначено перелік категорій осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

На підставі Закону України №484-VIII від 22 травня 2015 року частина перша статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав) виключено.

За змістом змін до статті 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», вбачається, що з 01 вересня 2015 року споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

Вищевказана правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України щодо сплати судового збору при розгляді клопотання про звільнення від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів» від 16 вересня 2016 року по справі №6-2128ц16, а також правовий висновок щодо сплати судового збору при розгляді клопотання про звільнення від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів» викладений в постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року по справі №6-1121цс16.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Згідно резолютивної частини ухвали про залишення позовної заяви без руху від 29.05.2017 позивач був попереджений судом, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачам.

Однак, вказані недоліки зазначені в ухвалі суду від 29 травня 2017 року позивач не виконав, оскільки останнім не додано до суду документу про сплату судового збору за подання даної позовної заяви.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України в разі неусунення недоліків у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Беручи до уваги наведене, суддя дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу, у звязку з неусуненням недоліків.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ «Дом» про заборону підприємницької практики, визнання недійсним договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Бескровний Я. В.