АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Пікуль А.А., Саліхова В.В.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопривод» на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопривод» про визнання недійсним повністю патенту України на винахід та зобов'язання внести зміни до Державного реєстру патентів України, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року позивач звернувся із позовом, уточнивши який зазначив, що 10 червня 2011 року Державний департамент інтелектуальної власності України зареєстрував та видав на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 патент № НОМЕР_1 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Посилаючись на те, що вищевказаний винахід не є новим та не має винахідницького рівня, оскільки такий трос широко використовується підприємства в галузі машинобудівництва, продукцією яких користується позивач, а тому існує ймовірність, що відповідачі можуть заборонити позивачу користуватись виробами, які підпадають під винахід на який виданий патент № НОМЕР_1.

Враховуючи вищевикладене, просив визнати недійсним патент України № НОМЕР_1 від 10 червня 2011 року та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі про визнання його недійсним та зробити про це відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». (т.1 а.с.1-6)

Представник відповідача Державної служби інтелектуальної власності України проти позову заперечувала. (т.1 а.с.227-229)

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 проти позову заперечували. ОСОБА_2 заявив про пропуск позивачем строків позовної давності. (т.1 а.с.29, 95, 99-100, 214-215)

Представник третьої особи ТОВ «Технопривод» підтримав позовні вимоги. (т.1 а.с.163-164, 174-176)

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2016 року в позові ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ТОВ «Технопривод» про визнання недійсним повністю патенту України на винахід та зобов'язання внести зміни до Державного реєстру патентів України відмовлено. (т.2 а.с.109, 111-113)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин і доказів, які викладені на обґрунтування заявленого позову і дійшов помилкового висновку про відмову у його задоволенні. Зокрема, апелянт зазначив, що судом проведена неправильна оцінка доказів та безпідставно відхилені висновки судової експертизи по справі. (т.2 а.с.146-147)

В апеляційній скарзі ТОВ «Технопривод» зазначив, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин і доказів, які викладені на обґрунтування заявленого позову і дійшов помилкового висновку про відмову у його задоволенні. (т.2 а.с.124-128)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5, представники третьої особи ТОВ «Технопривод» - Ходакевич І.С., Лаврін О.В. підтримали подані скарги і просили їх задовольнити. Представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_8, представники Державної служби інтелектуальної власності України - Фінагіна В.Б., Ресенчук В.М. заперечували проти скарг і просили їх відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені встановленим порядком, у т.ч. шляхом вручення повісток представникам про що у справі є докази. (т.2 а.с.206-207)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи сторін та апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню за таких підстав.

Винахід, відповідно до ч. 1 ст. 459 ЦК України, вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим, має винахідницький рівень і придатний для промислового використання.

За змістом статей 462, 464 ЦК України права інтелектуальної власності на винахід засвідчуються патентом, зважаючи на що визнано недійсним може бути саме патент.

Права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок, визнаються недійсними, згідно з ст. 469 ЦК України, з підстав та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності.

Статтею 7 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" визначено умови патентоздатності винаходу. Так, винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним. Винахід визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об'єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати. Винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним, тобто, не випливає явно із рівня техніки.

Патент, згідно з положеннями ч. 5 ст. 28 вищевказаного Закону, надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі:

- невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону;

- наявності у формулі винаходу (корисної моделі) ознак, яких не було у поданій заявці;

- порушення вимог частини другої статті 37 цього Закону;

- видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Судом встановлено, що 22 червня 2009 року відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заявку № 200906488 на видачу патенту України на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1».

24 березня 2011 року за результатами кваліфікаційної експертизи за заявкою № 200906488, висновку Державного підприємства «Український інститут промислової власності» Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», заявлений винахід відповідає умовам патентоздатності. (т.1 а.с.32-79)

10 червня 2011 року Державним департаментом інтелектуальної власності України на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був зареєстрований і виданий патент України № НОМЕР_1 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1», що підтверджується випискою з державного реєстру патентів України на винаходи. Дата, до якої підтримано чинність патенту - 22 червня 2016 року, очікувана дата закінчення терміну дії патенту - 22 червня 2029 року. (т.1 а.с.7-9, 32, 108-148)

Для вирішення питання стосовно того, чи містяться у матеріалах справи відомості наявності (відсутності) сукупності суттєвих ознак винаходу за патентом України № НОМЕР_1, районним судом за клопотанням представника третьої особи була призначена судова експертиза об'єктів інтелектуальної власності. (т.1 а.с.231)

Експертне дослідження проведене судовим експертом Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності МЮ України Коротким Є.В., якій має кваліфікацію судового експерта з питань інтелектуальної власності, у тому числі за спеціальністю 13.3. "Дослідження, пов'язані з винаходами і корисними моделями" (свідоцтво НДЦСЕ з питань інтелектуальної власності № 40 від 12 травня 2016 року) та внесений до реєстру атестованих судових експертів.

За результатами проведеної судової експертизи, експертом складений висновок № 160/16 від 13 жовтня 2016 року, згідно з яким:

1. Винахід за патентом № НОМЕР_1 від 10 червня 2011 року відповідає умові патентоздатності «новизна» відповідно до матеріалів справи;

2. Винахід за патентом № НОМЕР_1 від 10 червня 2011 року не відповідає умові патентоздатності «винахідницький рівень» відповідно до матеріалів справи, оскільки є очевидним і випливає з рівня техніки. (т.2 а.с.24-52)

Висновок експерта в частині визнання винаходу за патентом № НОМЕР_1 від 10 червня 2011 року таким, що не відповідає умові патентоздатності «винахідницький рівень» зроблений із посиланням на копії ліцензійної угоди № 34-02/53355-260 від 07 грудня 1984 року з додатками (кресленнями тросів дистанційного керування), витягу « Русские автобусы» ООО «Ликинский автобус» Автопромекспорт. Технология технического обслуживания автобусов ЛиАЗ -525640 с двигаталем КамаЗ - 740.11, 2004 року; копії патенту США № НОМЕР_2 «ІНФОРМАЦІЯ_2» від 06 серпня 1968 року та переклад до неї, копії патенту США № НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_3» від 08 березня 1966 року.

Такий висновок судового експерта в частині визнання винаходу за патентом № НОМЕР_1 від 10 червня 2011 року таким, що не відповідає умові патентоздатності «винахідницький рівень» не знайшов підтвердження іншими наявними у справі доказами, зокрема суперечить вищевказаному Висновку про відповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи від 24 березня 2011 року № 7814/3А/11 та заперечувався відповідачами із посиланням на висновки Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (УКРПАТЕНТ) Державної служби інтелектуальної власності України за якими висновок вищезазначеної судової експертизи є неправильним по суті. (т.1 а.с.41-42 т. 2 а.с.104-106)

На виконання положень частини 4 ст. 10 ЦПК України, колегія суддів роз'яснила сторонам право заявити клопотання про призначення повторної судової експертизи з метою усунення наявних суперечностей в суді апеляційної інстанції про що свідчить журнал та звукозапис судового засідання, проте такого заявлено не було. З власної ініціативи апеляційний суд не вправі призначати таку експертизу.

Враховуючи вищевказані вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання позивача на вищевказаний висновок судової експертизи як підставу задоволення позову.

Крім того, позивачем не доведено порушення його прав або охоронюваних законом інтересів видачею оспорюваного ним патенту, не встановлено таких і судом. Діяльність позивача ОСОБА_1, як фізичної особи - підприємця, не пов'язана з використанням вищевказаного винаходу. (т.2 а.с.210)

Цих обставин представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції не заперечував, посилання на неможливість використання позивачем винаходу обґрунтовані наявністю припущень порушення його прав в майбутньому, тому колегія суддів їх відхилила.

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопривод» самостійних вимог у цьому провадженні не заявляв.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав задоволення позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційних скарг цих висновків суду не спростовують, не впливають на правильність ухваленого судом рішення і, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопривод» - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

А.А.Пікуль

В.В.Саліхов

Справа № 22-ц/796/2259/2017

Унікальний номер 760/21858/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Шереметьєва Л.А.

Доповідач Левенець Б.Б.