Справа № 521/910/17
Провадження №2/521/2418/17
24 квітня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді - Леонова О.С.,
при секретарі - Малиш О.Л.,
представника позивача ОСОБА_1
представника третьої особи Петрікєєва Б.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав,-
19.01.2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона та ОСОБА_4 17.10.2008 року в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу з жовтня 2008 року і по 2014 рік ОСОБА_4 мешкав з нею та донькою у приватному будинку її батька ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_6.
Батько дитини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 вів аморальний спосіб життя, зловживав наркотичними засобами, не працював, не приносив в сім'ю гроші на життя дитини, у стані наркотичного сп'яніння створював у родині конфліктні ситуації, ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавився життям доньки ОСОБА_6, її розвитком, життям, станом здоров'я і т.д.
За таких обставин подальше збереження родини було не можливе. Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. 20.06.2013 року Малиновський районний суд м. Одеси розірвав шлюб, укладений 17.10.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.
Після розірвання шлюбу, 20.06.2013 року ОСОБА_4 залишився проживати разом з нею та донькою в приватному будинку її батька за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач вказує, що після розірвання шлюбу батько дитини ОСОБА_4 продовжує вести аморальний спосіб життя, зловживає наркотичними засобами, ухиляється від медичного обстеження та лікування, не працює, не надає їй гроші на утримання їх дитини, у наркотичному сп'янінні створював з нею конфліктні ситуації, сварки, ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню, утриманню дитини, не цікавився життям доньки ОСОБА_6, її розвитком, станом здоров'я, що стало поводом для звернення з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання їх доньки.
12.06.2013 року Малиновський районний суд м. Одеси стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.
Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам складеного державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції встановлений розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2017 року у твердій грошовій сумі 36 885,71 грн.
Відповідач з 12.06.2013 року по теперішній час не приймає участі у вихованні дитини, добровільно відмовляється надати їй матеріальну допомогу на утримання їх дитини, не дивлячись на її неодноразові прохання, має постійний високий прибуток, працює майстром по ремонту жіночого та чоловічого взуття, але офіційно не оформлений.
У відповідача не має на утриманні іншої дитини, він працездатний, має можливість за станом здоров'я працювати та надавати до повноліття щомісячно матеріальну допомогу на утримання їх доньки 1000 грн.
Донька ОСОБА_6 зареєстрована та постійно проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні та вихованні.
У позивача на теперішній час змінений матеріальний стан, вона не працює, (стоїть на обліку в Одеському міському центрі зайнятості Малиновського району м. Одеси), самостійного доходу не має, проживає з донькою на кошти батьків. Грошей на утримання дитини не вистачає.
Малолітня ОСОБА_6 потребує постійного по декілька разів на рік придбання одягу, оскільки швидко росте, забезпечення книгами, канцелярським приладдям, іграми для розвитку, потребує якісного харчування для належного фізичного розвитку. Вона не має можливості забезпечити все це.
Просить суд змінити стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3, на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року починаючи з дня подачі позову до суду, які були стягнуті рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2013 року (справа № 521/2805/13-ц), на збільшений розмір стягнення аліментів 1000 грн. в твердій грошовій сумі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року починаючи з дня подачі позову до суду; позбавити батьківських прав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в місті Бердянськ Донецької області, щодо малолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму судового збору в розмірі 640,00 грн.
Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку.
Представник органа опіки Петрікєєв Б.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача стосовно його малолітньої дитини.
У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.10.2008 року, про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зроблено актовий запис № 966.
У шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилась - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 12.11.2009 року, серії НОМЕР_1.
Рішенням Малиновського районного суду від 20.06.2013 року шлюб між ОСОБА_3, та ОСОБА_4 було розірвано.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2013 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року починаючи з 25.02.2013 року.

На теперішній час дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою (витягом з домової книги про склад родини та реєстрацію) від 24.10.2016 року №1487.

Відповідно довідки старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бодрягової Л.В., ОСОБА_4 має заборгованість по виплаті аліментів станом на 01.01.2017 року у твердій грошовій сумі 36885,71 грн.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 позивач виховує дитину ОСОБА_6 самостійно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виконання свого батьківського обов'язку, життям та долею дитини не цікавиться.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, зобов'язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно висновку органу опіки та піклування про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1051/01-20 від 24.04.2017 року вбачається, що орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, розглянувши всі зібрані службою у справах дітей Одеської міської ради документи, з метою захисту прав та інтересів малолітньої ОСОБА_6, вважає за доцільне позбавити батька батьківських прав відносно його доньки.

З огляду на наведене, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає.

Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо збільшення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач зазначив, що малолітня ОСОБА_6 потребує постійного по декілька разів на рік придбання одягу, оскільки швидко росте, забезпечення книгами, канцелярським приладдям, іграми для розвитку, потребує якісного харчування для належного фізичного розвитку.

Як вбачається з наданої довідки Одеського міського центру зайнятості № 372/11/03 від 09.02.2017 року ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітна в Одеському МЦЗ (Одеському регіоні) з 13.06.2016 року.

У відповідача не має на утриманні іншої дитини, він працездатний, має можливість за станом здоров'я працювати та надавати до повноліття щомісячно матеріальну допомогу на утримання їх доньки.

Розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_4 у сумі 800 грн., недостатні для утримання ОСОБА_6, а тому, враховуючи майновий стан позивача та матеріальне забезпечення дитини, вимоги чинного законодавства щодо мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів необхідно збільшити і визначити у сумі 1000 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 130, 208, 209, 212, 213-215, 217, 223-225 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Збільшити розмір аліментів визначений рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2013 року, стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в твердій грошовій сумів розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі даної заяви з 19.01.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя Леонов О.С.

24.04.2017