Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/8221/16-ц

Провадження № 2-о/185/15/17

13 квітня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючий суддя Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2016 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, яким позивач просить встановити факт про те, що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 30 березня 2016 року. В обґрунтування позову посилається на те, що виник спір про право, тому цей спір вирішується в порядку позовного провадження відповідно до ч.6 ст.235 ЦПК України. Встановлення факту родинних відносин позивачу потрібно для отримання права на спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_4. 30 березня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_4. 05 листопада 1948 року бюро РАГС м.Павлограда був зареєстрований шлюб поміж ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_5. Це підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження. В свідоцтві про народження позивача матір'ю вказана ОСОБА_7, а батьком - ОСОБА_5. З яких обставин було змінена запис матері позивача по батькові з Ейвасівни на Агеївну невідомо за спливом часу та смертю матері. У будинковій книзі про реєстрацію місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 (вул.Московська,75) в м.Павлограді мати була зареєстрована як ОСОБА_8 і як ОСОБА_4, що підтверджується виписками з вказаної будинкової книги. Фактично це одна і та фізична особа. 25 січня 2016 року поміж позивачем та ОСОБА_9 був укладений договір довічного утримання (догляду). Для оформлення спадщини та реєстрації нерухомого майна щодо споріднення спадкодавця з спадкоємцем та розбіжністю запису по батькові померлої виникла потреба у встановленні факту родинних відносин поміж вказаними особами. У зв'язку з реєстрацією шлюбу прізвище доньки померлої було змінено з ОСОБА_4 на ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 02.02.2017 р. до участі у цивільній справі було залучено третю особу ОСОБА_3 (а.с.36).

Позивач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи без його присутності, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлені, 23.11.2016 р. представником було подано заяву про розгляд справи без його присутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.23).

Третя особа у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до заповіту від 01.12.2010р. ОСОБА_4 заповідала житловий будинок № 75 по вул. Московській у м. Павлограді та все належне спадкодавцю майно ОСОБА_3 (а.с.33, звор. бік-34).

25 січня 2016 року між ОСОБА_1 як набувачем та ОСОБА_9 як відчуджувачем був укладений договір довічного утримання (догляду), за яким відчужувач передає набувачу у власність нерухоме майно, а саме житловий будинок № 75 по вул.. Московській у м. Павлограді (а.с.12-13)

30 березня 2016 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

Із заявами про прийняття спадщини до майна померлої ОСОБА_4 07.05.2016 р. до Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори звернулися третя особа ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 та (а.с.32, звор. бік, а.с.33).

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Одночасно, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Як слідує із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способами, передбаченими цим Кодексом та іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, згідно з п.п.2,5 ч.2. ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування відповідача, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Позивачем визначено як відповідача ОСОБА_2 міську раду, без зазначення при цьому, яким чином вимоги до даної особи стосуються захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача та заявлених позовних вимог. Згідно принципу диспозитивності, закріпленого в ст.11 ЦПК України, та вимог ст. 33 ЦПК України, у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Будь-які клопотання про заміну відповідача, залучення співвідповідача у даній справі від позивача не надходили.

Позивач не навів суду обґрунтувань з приводу того, яким чином його права, свободи чи інтереси порушені визначеним ним відповідачем - ОСОБА_2 міською радою, до якого заявлено позовну вимогу про встановлення факту про те, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4, при тому що у позові позивач зазначає, що виник спір про право.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

У данному випадку із матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 до суду за правилами окремого провадження із заявою про встановлення факту того, що вона є донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 30 березня 2016 року, не зверталася.

Суд розподіляє судові витрати відповідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3,11,15, 57-61, 208-210, 212 - 215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати по справі по сплаті судового збору віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій