Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/713/17 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 27 Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Трояновської Г.С., Талько О.Б.,

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «КБ «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11.05.2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредитних коштів належним чином не виконував в звязку з чим станом на 31.01.2017 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 38 632,68 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1324,59 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 30702,78 грн.; заборгованості за пенею та комісією 4289,47 грн.; штрафу (фіксованої частини) - 500, 00 грн.; штрафу (процентної складової) - 1815,84 грн. З урахуванням зазначеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача на користь Банку 38 632,68 грн. заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1 600,00 грн..

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.05.2007 року в сумі 33 227,37 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Ухвалюючи рішення районний суд не звернув увагу, що позивачем не надано суду підписані відповідачем памятка клієнта, умови та тарифи надання банківських послуг, а також тарифи, які повинні містити основні умови договору та які, відповідно до умов Анкети-заяви є невідємною частиною кредитного договору. Апелянт зазначає, що позивачем не надано доказів того, що надані ним «Умови та правила надання банківських послуг» дійсно є складовою частиною укладеного 11.05.2007 року з відповідачем кредитного договору. Також, на думку апелянта позивач не обґрунтував суму наявної заборгованості, а наданий розрахунок не є належним доказом. Крім того, апелянт зазначає, що позивач в односторонньому порядку змінював відсоткову ставку за кредитом, що також не було враховано судом. Апелянт зазначає, що строк дії картки, яка видана на імя ОСОБА_2 закінчився 31.05.2010 року, а останній платіж в сумі 340 грн. відповідач здійснив 10.01.2013 року, після чого грошові зобовязання за вказаним кредитним договором не виконувались. Апелянт зазначає, що 12.06.2014 року він не вносив платежу в розмірі 10,53 грн., а позивач не довів, що саме ОСОБА_2 вносив зазначені кошти. Крім того, судом не було враховано поданої ОСОБА_2 заяви про застосування строків позовної давності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №б/н від 11.05.2007 року, відповідно до якого Банк надав останньому кредитні кошти в розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Протягом строку дії кредитного договору кредитний ліміт змінювався.

Дана обставина підтверджується довідкою про зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.64).

Відповідно до п.3.2 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Належним чином умови договору ОСОБА_2. не виконував у зв'язку з чим, станом на 31.01.2017 року утворилась заборгованість, загальний розмір якої становить 38632,68 грн., з яких: 1324,59 грн. заборгованість за кредитом; 30702,78 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4289,47 грн. заборгованість по пені та комісії; штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн.; штрафу (процентної складової) 1815,84 грн. (а.с.3-4).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 11.05.2007р. (а.с.7) останній погодився, що ця Заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомлення з вказаними документами ОСОБА_2 засвідчив своїм підписом.

Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено, що картрахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці, платіжна картка - це спеціальний платіжній засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової або іншого виду карточки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку платника або відповідно банківського рахунку з метою оплати вартості товару або послуг.

Згідно з п.3.1 вказаних Умов та Правил, для надання банківських послуг банк відкриває клієнту картрахунок, видає картку.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Водночас, із Правил користування платіжною картою вбачається, що строк дії кредитного договору, кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Згідно п 5.4 Правил користування платіжною картою встановлено, що погашення по Кредиту процентів відбувається щомісячно за попередній місяць, а тіла кредиту в повному обємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH).

Таким чином, договором передбачено погашення щомісячними періодичними платежами відсотків за користування кредитом та в повному обсязі кредитного ліміту не пізніше закінчення строку дії кредитної картки.

У правовій позиції Верхового Суду України, викладеній у постанові № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_2 на виконання умов кредитного договору була видана кредитна картка № 278400 з терміном дії до 01/09 року. В подальшому, в рамках дії кредитного договору б/н від 11.05.2007 року відповідач отримав наступні кредитні картки : № 081224 термін дії до 10/09; № 590835 термін дії до 08/13; № 138843 термін дії до 11/15; № 192122 термін дії до 03/16.

Згідно п.3.1.3 Правил користування платіжною карткою у разі закінчення строку дії картка продовжується банком на новий строк шляхом надання Клієнту картки з новим строком дії, а тому перевипуск картки не являється укладенням нового кредитного договору.

Тобто, термін виконання зобовязання по сплаті кредиту визначено останнім днем місяця терміну дії платіжної картки 31 березня 2016 року.

За правилами ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч.5 ст.261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Останній платіж проведений відповідачем 10 січня 2013 року в межах строку дії договору.

Позов подано до суду 22 лютого 2017 року, тобто Банк звернувся з позовом до ОСОБА_2 в межах встановленого законом строку позовної давності.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для стягнення одночасно з відповідача як пені так і штрафу за невиконання умов договору немає виходячи з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обовязків по погашенню кредиту.

У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 2003цс15).

У звязку з цим, районний суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 грн. (фіксованої частини) та штрафу в розмірі 1815,84 грн. (процентної складової).

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку, що наданий банком розрахунок суми заборгованості суперечить умовам договору та не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки нарахування Банком відсотків в даному випадку здійснювалось на тіло кредиту та відсотки.

Сторони погодили відсоткову ставку в розмірі 36 % річних. Банком не було надано будь-яких доказів на отримання відповідачем інформації про зміну відсоткової ставки та погодження з її новим розміром. Таким чином, заборгованість зі сплати відсотків станом на 31.01.2017 р. становить 1668 грн. 25 коп.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Під час розгляду справи було встановлено, що заборгованість по тілу кредиту складає 1324,59 грн. та по відсоткам 1668 грн. 25 коп., а всього 2992,84 грн. Проте, розмір пені за неналежне виконання умов договору складає 4289,47 грн.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 3000 грн.

З цього приводу є правова позиція Верховного Суду України висловлена у постанові від 03 вересня 2014р. у справі № 6-100цс14, яка в силу ст.360-7 ЦПК має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового - про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 31.01.2017 року в розмірі 5992 грн. 84 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1324 грн. 59 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1668 грн. 25 коп.; заборгованості за пенею в сумі 3000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 248 грн. 16 коп., а з позивача на користь відповідача в розмірі 1487 грн. 02 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського районного суду Житомирської області від 20 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 11.05.2007 року станом на 31.01.2017 року в розмірі 5992 грн. 84 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1324 грн. 59 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1668 грн. 25 коп.; заборгованості за пенею в сумі 3000 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 248 грн. 16 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1487 грн. 02 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий : Судді :