Справа № 0308/5874/12 Провадження №22-ц/773/1653/17 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р.М.
Категорія: 27 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

29 листопада 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області Киця С.І., ознайомившись з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2012 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2012 року позов у даній справі задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3., ОСОБА_4 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №CM-SME А00/043/2007 від 28.08.2007 року в розмірі 1243385, 37 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №CM-SME А00/043/2007 від 28.08.2007 року в розмірі 1243385, 37 грн. Проведено розподіл судових витрат.

15.11.2017 року відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на це рішення з пропуском строку на його апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи 02 лютого 2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було ухвалено заочне рішення у даній справі, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №CM-SME А00/043/2007 від 28.08.2007 року в розмірі 1243385, 37 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №CM-SME А00/043/2007 від 28.08.2007 року в розмірі 1243385, 37 грн., проведено розподіл судових витрат. Про час і місце розгляду справи відповідач ОСОБА_6 була належним чином повідомлена (а.с. 55). За заявою відповідача ОСОБА_3 вказане заочне рішення переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області і скасоване ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.04.2012 року. Справу призначено до розгляду в загальному порядку на 03.05.2012 року. В зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі розгляд справи відкладено на 17.05.2012 року на 12:00. Повістку про виклик до суду на зазначену дату відповідач ОСОБА_2 отримувати відмовилась, що підтверджується конвертом із повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернуто до суду без вручення із відміткою «за відмовою адресата від одержання». Оскаржуване рішення було ухвалено судом першої інстанції без участі відповідача 17.05.2012 року. Копія вказаного рішення надіслана судом відповідачу із супровідним листом 24.05.2012 року за вих. №21609. Однак, відповідач ОСОБА_2 відмовилась від отримання копії рішення, що підтверджується конвертом із повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернуто до суду без вручення з поміткою «за відмовою адресата від одержання» (а.с.113).

Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Отже, відповідач ОСОБА_2, відповідно до вказаної норми процесуального Закону, є такою, що була повідомлена про розгляд справи 17.05.2012 року і отримала копію рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2012 року.

Апеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2017 року відповідачем ОСОБА_2 подано лише 15 листопада 2017 року, тобто через 5 років після його ухвалення. При цьому, в апеляційній скарзі вона просить поновити пропущений нею строк апеляційного оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2012 року і, як на поважні причини пропуску цього строку, покликається на те, що вона не знала і не могла знати про судовий розгляд по даній справі і про ухвалене судом рішення, яке нею оскаржується. З матеріалами справи вона ознайомилась лише 10.11.2017 року, а копію рішення отримала лише 15.11.2017 року, про що є відмітка в матеріалах справи. Вказані покликання не заслуговують на увагу суду, виходячи із вищезазначеного. Крім того, перебіг строку оскарження не пов'язується Законом із бажанням чи небажанням особи отримувати судові виклики та копії процесуальних документів.

До того ж, відповідно до прецедентної практики Європейського суду суду з прав людини» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.41, 47 Рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України», № 3236/03, від 03.04.2008 року, у справі «Мушта проти України» , № 8863/06, від 18.11.2010 року).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13).

Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами.

Отже, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Тим більше, якщо строк поновлюється без поважних причин.

Згідно ч 3 ст. 297 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу після закінчення строків, визначених Законом на її подання та не зазначено поважних причин пропуску строку апеляційного скарження, то відповідно до вимог вищезазначеної статті, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Отже, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 297 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України до поданої боржником апеляційної скарги слід застосувати положення ст. 121 цього Кодексу та залишити її без руху.

Керуючись ст. ст.294, 297 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2012 року в даній справі залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу строк тривалістю тридцять днів з дня отримання копії даної ухвали для звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження та зазначення поважних підстав для його поновлення;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя