Дата документу 13.06.2017
Справа № 334/3313/17
Провадження № 2/334/2272/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Дубини Л.А., при секретарі Адаменко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача, на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 30747,09 грн., заборгованість по вихідній допомозі у розмірі 5203,23 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 21.03.2017 року по день ухвалення рішення у справі за кількістю календарних днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 21.03.2017 року він був звільнений з підприємства на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з порушенням власником законодавства про працю, про що відповідачем було видано наказ №19 від 21.03.2017 року та зроблено відповідний запис у трудовій книжці.

При звільненні роботодавець не здійснив з ним повного розрахунку по заробітній платі, і не здійснив його до часу розгляду справи у суді.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.

На підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Судом установлено, що ОСОБА_1 працював у Командитному товаристві «Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов» і компанія», і 21.03.2017 року він був звільнений з підприємства на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з порушенням власником законодавства про працю, про що відповідачем було видано наказ №19 від 21.03.2017 року та зроблено відповідний запис у трудовій книжці.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1 ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.

Судом установлено, що відповідач при звільненні ОСОБА_1 не здійснив з ним повний розрахунок і не виплатив нараховану заробітну плату за період з березня 2016 року по березень 2017 року, яка складає 30747,09 грн., що підтверджується довідкою про доходи №418, виданою 04.05.2017 року Командитним товариством «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія».

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

При звільненні з позивачем не було здійснено повний розрахунок, отже, затримка розрахунку за період з 22.03.2017 року по дату судового розгляду становить 55 робочих дні. Оскільки день звільнення - 21.03.2017 року вважається робочим днем, то розрахунок періоду затримки розрахунку розпочинається з 22.03.2017 року і обраховується в кількості робочих днів.

Сума середньоденної заробітної плати за період січень лютий 2017 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100 та на підставі довідки наданої відповідачем складає 199,08 грн.

Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку становить 55 днів х 199,08 грн. = 10949,40 грн.

Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

В порушення приписiв ст. 44 КЗпП України вiдповiдач вихiдну допомогу не нарахував та не виплатив у день звiльнення позивачки.

Розмір вихідної допомоги згідно розрахунку позивача становить 5203,23 грн., суд погоджується з даною сумою, оскільки вона вирахувана за відповідною формулою, а відповідач свого контррозрахукнку не надав.

Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, а тому підлягають задоволенню, але частково з вищенаведених підстав.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість по заробітній платі 30747,09 грн., заборгованість по вихідній допомозі 5203,23 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 22.03.2017 року по день ухвалення рішення 10949,40 грн., а всього 46899,72 грн.

Згiдно ст.18 Податкового кодексу України особа, яка нараховує та виплачує доходи на користь фізичної особи називається податковим агентом, тобто вiдповiдач є вiдповiдальним за нарахування та сплату до бюджету податку з доходiв фiзичних осiб, який утримується з нарахованої виплати

А отже, виплата стягнутих на користь позивачки сум має бути здійснена з урахуванням вказаних положень

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. 10,11,60,88, 212-213, 224-226 ЦПК України , ст. ст. 44,115, 116,117, 233,237-1 КЗпП України, ст.ст.1, 21, 24 Закону України «Про оплату праці», суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія» ( ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 30747,09 грн., заборгованість по вихідній допомозі 5203,23 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 22.03.2017 року по день ухвалення рішення 10949,40 грн., а всього 46899,72 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія» ( ) на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.