Справа № 565/1067/15-ц
Провадження № 2/565/8/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
з участю представника позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3,
відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом представника відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про зобовязання вчинити дії, керуючись ст.ст.510, 601, 602, 1071 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (надалі ПАТ «Брокбізнесбанк», Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 16.10.13 р. між сторонами укладено кредитний договір № 005, за умовами якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби в сумі 145000,00 грн. під 26 % річних зі строком повернення до 15.07.14 р. Проте свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, у звязку з чим станом на 29.07.15 р. у нього перед позивачем утворився борг в сумі 281 841,49 грн., у тому числі по поверненню тіла кредиту в сумі 136991,20 грн., по сплаті процентів в сумі 47030,09 грн., крім того, на підставі ст.625 ЦК України позичальнику нараховано індексацію простроченої заборгованості в сумі 92730,18 грн. та 3 % річних в сумі 5090,02 грн.

Відповідачем ОСОБА_4 до суду предявлено зустрічний позов, у якому він просить суд списати з вкладного (депозитного) рахунку, відкритого у ПАТ «Брокбізнесбанк» на його імя за договором банківського строкового вкладу «Стабільний» № D_260549782 від 16.08.13 р. грошові кошти в сумі 281841,49 грн. та зарахувати їх на погашення заборгованості за кредитним договором № 005 від 16.10.13 р., укладеним між ним та ПАТ «Брокбізнесбанк». Вимоги зустрічного позову обґрунтовуються тим, що у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 005 від 16.10.13 р. ним з позивачем було укладено договір застави майнових прав №005/z від 16.10.13 р., за умовами якого ОСОБА_4 передав в заставу майнові права на грошові кошти, розміщені на рахунку за цим договором. ОСОБА_4 є одночасно і кредитором, і боржником щодо банку, предмет застави за договором № 005/z від 16.10.13 р. не змінювався, кошти депозитного вкладу і на даний час продовжують залишатись на його рахунку у Банку, а договірне списання коштів з будь-яких його рахунків у Банку на погашення кредитної заборгованості передбачено умовами кредитного договору та договору застави. У звязку із запровадженням в установі позивача тимчасової адміністрації, ОСОБА_4 звертався до ПАТ «Брокбізнесбанк» із заявою про зарахування коштів депозиту на погашення його заборгованості за кредитним договором, проте у такому зарахуванні йому було відмовлено, при цьому Банк необґрунтовано покликався на відсутність в укладених договорах підстав, які б надавали можливість здійснити таке зарахування коштів. Таку відмову ОСОБА_4 вважає неправомірною, оскільки такий порядок передбачений договорами та не суперечить вимогам законодавства.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом вимоги первісного позову підтримав в повному обсязі, вимоги зустрічного позову не визнав та пояснив, що звернення стягнення на предмет застави є правом, а не обовязком банку, яким позивач розпоряджається на власний розсуд. Крім того, відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не підлягають відшкодуванню кошти за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком. Операції банку під час ліквідаційної процедури обмежуються положеннями п.1 ч.5 ст.36 вищезазначеного Закону. З цих підстав представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні вимог зустрічного позову та повністю задовольнити вимоги первісного позову.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримав вимоги зустрічного позову, проти задоволення первісного позову заперечив.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримав вимоги зустрічного позову та пояснив, що будь-які перешкоди у зарахуванні депозитних коштів з вкладного рахунку ОСОБА_4 на погашення його заборгованості за кредитним договором відсутні, оскільки таке договірне списання передбачено умовами укладеного між сторонами договору і не заборонено ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_4 неодноразово звертався до Банку з пропозицією здійснення такого зарахування, однак у цьому клієнту було безпідставно відмовлено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову та задоволення у повному обсязі зустрічного позову. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Судом встановлено, що 16.08.13 р. між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 укладено договір № D_260549782 банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний», за умовами якого ОСОБА_4 розмістив у Банку грошові кошти в сумі 45325,00 доларів США на строк до 19.08.14 р. без права поповнення, зі сплатою процентів на суму вкладу у розмірі 7,5% річних.

З письмової інформації ПАТ «Брокбізнесбанк» № 3469 від 19.06.17 р. судом встановлено, що станом на 14.06.17 р. кошти депозитного вкладу ОСОБА_4 за договором банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний» № D_260549782 від 16.08.13 р. обліковуються на рахунках у ПАТ «Брокбізнесбанк», зокрема: на рахунку № 0001 45325,00 доларів США, що по курсу станом на 10.06.14 р. еквівалентно 534994,59 грн., на рахунку №0001 949,95 доларів США, що по курсу станом на 10.06.14 р. еквівалентно 11212,75 грн.

Судом встановлено також, що між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 16 жовтня 2013 року укладено кредитний договір № 005, за умовами якого позичальник (ОСОБА_4О.) отримав кредит у розмірі 145000 грн. на споживчі цілі терміном повернення до 15 липня 2014 року, під 26 % річних.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що умови кредитного договору щодо своєчасності повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом ОСОБА_4 виконував неналежно, у передбачені кредитним договором строки суму позики Банку не повернув.

Як вбачається з наданих позивачем за первісним позовом виписок по рахунках ОСОБА_4, станом на 29.07.15 р. розмір його заборгованості по поверненню тіла кредиту складає 136991,20 грн., по сплаті відсотків 47030,09 грн.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором, наданого суду позивачем за первісним позовом, вбачається, що у звязку з простроченням виконання грошового зобовязання на підставі ст.625 ЦК України йому нараховано суму індексації у розмірі 92730,18грн., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 5090,02 грн. Правильність наданого розрахунку учасниками процесу не оспорюється, суд вважає розрахунок обґрунтованим.

Таким чином, станом на 29.07.15 р. борг ОСОБА_4 перед ПАТ «Брокбізнесбанк» складає: по поверненню тіла кредиту 136991,20 грн., по сплаті відсотків 47030,09 грн., сума індексації простроченої заборгованості 92730,18 грн., 3 % річних 5090,02 грн., а всього 281841,49 грн.

Як вбачається з п.1.4.1 кредитного договору № 005 від 16.10.13 р., право на отримання позичальником кредиту виникає після укладення на прийнятих для Банку умовах, та набрання чинності договорів, які забезпечують виконання зобовязань за цим договором, а саме договору застави майнових прав на грошові кошти, розміщені на вкладному (депозитному) рахунку №2766 за договором строкового банківського вкладу (депозиту) (вклад «Стабільний») №D_260549782 від 16.08.13 р.

Судом встановлено, що у забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором № 005 від 16.10.13 р., між ним та Банком укладено договір застави майнових прав № 005/z від 16.10.13 р., за умовами якого ОСОБА_4 передав в заставу Банку право вимоги на отримання грошових коштів в сумі 45325,00 доларів США, які знаходяться на вкладному (депозитному) рахунку № 2766 на підставі договору строкового банківського вкладу (депозиту) (вклад «Стабільний») № D_260549782 від 16.08.13 р. Як вбачається з п.2.1 цього договору, застава за цим договором забезпечує вимоги заставодержателя щодо виконання позичальником усіх його грошових зобовязань за кредитним договором № 005 від 16.10.13 р. Згідно з п.5.1 цього договору, заставодержатель має право на договірне списання коштів з вкладного рахунку для виконання позичальником боргових зобовязань за кредитним договором. Включенням в договір цього пункту заставодавець доручає заставодержателю здійснювати таке договірне списання без укладення будь-яких додаткових договорів та надання будь-яких додаткових документів. Пунктом 5.2 вказаного договору передбачено, що таке право може бути реалізоване заставодержателем за умови невиконання або неналежного виконання будь-якого із зобовязань та умов, що випливають з кредитного договору.

Судом встановлено, що пунктом 2.5 кредитного договору № 005 від 16.10.13 р. передбачено, що позичальник доручає Банку здійснювати договірне списання коштів з рахунку №2001, та/або будь-якого рахунку позичальника, відкритого в Банку, реквізити яких відомі сторонам, зокрема, але виключно з поточного, депозитного (вкладного) рахунку позичальника для виконання грошових зобовязань за цим договором.

З письмової інформації Банку № 10386/010-04 від 13.10.14 р. на заяву ОСОБА_4 вбачається, що кошти депозитного вкладу за договором банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний» № D_260549782 від 16.08.13 р. повернути йому немає можливості, оскільки даний вклад є предметом застави у забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором № 005 від 16.10.13 р.

Таким чином, судом встановлено, що на момент розгляду справи у ПАТ «Брокбізнесбанк» знаходяться депозитні кошти ОСОБА_4 в сумі 45325,00 доларів США, що по курсу станом на 10.06.14 р. еквівалентно 534994,59 грн., не включені до реєстру акцептованих вимог Банку та передані в заставу Банку у забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором № 005 від 16.10.13 р., заборгованість за яким станом на 29.07.15 р. складає 281841,49грн.

Судом встановлено, що у ПАТ «Брокбізнесбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію, постановою Правління НБУ № 339 від 10.06.14 р. відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

07.05.14 р., 30.07.14 р., 27.08.14 р., 15.01.16 р. ОСОБА_4 звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» з листами, у яких просив здійснити погашення його зобовязань за кредитним договором № 005 від 16.10.13р. шляхом договірного списання коштів з його вкладного (депозитного) рахунку, звернення стягнення на предмет застави грошових коштів на його вкладному (депозитному) рахунку, або зарахування зустрічних однорідних вимог.

Як вбачається з відповідей ПАТ «Брокбізнесбанк» № 21-036-6491/14 від 22.08.14 р., №10386/010-04 від 13.10.14 р., у здійсненні договірного списання коштів з вкладного рахунку ОСОБА_4 у погашення його зобовязань за кредитним договором відмовлено у звязку з тим, що це призведе до зменшення ліквідаційної маси та порушення черговості задоволення вимог кредиторів, при цьому Банк зазначив, що він не обмежений у виборі способу стягнення боргу з ОСОБА_4

Суд вважає таку відмову ПАТ «Брокбізнесбанк» необґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до ст.510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що Банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до ст.601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Статтею 602 ЦК України передбачено випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог. Такими випадками є вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобовязаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку, крім іншого, забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Судом встановлено, що за кредитним договором № 005 від 16.10.13 р., укладеним ПАТ «Брокбізнесбанк» з ОСОБА_4, заміна застави не здійснювалась, кошти депозитного вкладу ОСОБА_4 в сумі 45325,00 доларів США, що по курсу станом на 10.06.14 р. еквівалентно 534994,59 грн., на момент початку процедури виведення Фондом банку з ринку перебували на депозитному рахунку у Банку, а у статті 5 договору застави майнових прав №005/z від 16.10.13 р. та у п.2.5 кредитного договору № 005 від 16.10.13 р. передбачено договірне списання коштів з вкладного рахунку ОСОБА_4 для виконання його боргових зобовязань за кредитним договором № 005 від 16.10.13 р.

Таким чином, обмеження, встановлені п.8 ч.1 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо заборони зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), зарахування на вимогу однієї із сторін, на правовідносини, що виникли між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4, не поширюються, і позивач за зустрічним позовом має право на зарахування коштів з вкладного (депозитного) рахунку у погашення своїх зобовязань за кредитним договором, оскільки такі вимоги є однорідними, виникають із зобовязань, у яких сторони мають статус одночасно кредитора і боржника.

Отже, на правовідносини ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 не поширюються встановлені ст.602 ЦК України обмеження щодо недопустимості зарахування зустрічних вимог як за зобовязаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, оскільки настав випадок, установлений Законом п.8 ч.1 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому суд враховує, що відповідно до п.8 ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд не відшкодовує кошти за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань.

Таким чином, право на одержання коштів депозитного вкладу позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 обмежено до дня виконання зобовязань за кредитним договором, і ПАТ «Брокбізнесбанк», відмовляючи у списанні коштів з його вкладного (депозитного) рахунку, за умови встановленої законом заборони на відшкодування цих коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, фактично порушує право власності ОСОБА_4 на кошти депозитного вкладу.

Таким чином, як Законом, так і укладеними між сторонами договорами сторонам надано право договірного списання коштів з депозитного рахунку ОСОБА_4 у погашення його зобовязань за кредитним договором, а тому вимоги зустрічного позову суд вважає обґрунтованими та вбачає підстави для їх задоволення.

За таких обставин, враховуючи, що наявних на депозитному рахунку ОСОБА_4 коштів (45325,00 доларів США, що по курсу станом на 10.06.14 р. еквівалентно 534994,59 грн.) достатньо, щоб погасити його заборгованість по кредитному договору (281841,49 грн.) в повному обсязі, за умови зобовязання ПАТ «Брокбізнесбанк» списати з вкладного (депозитного) рахунку ОСОБА_4 за договором банківського вкладу № D_260549782 від 16.08.13 р. грошові кошти в сумі 281841,49 грн. та зарахувати їх на погашення заборгованості за кредитним договором №005 від 16.10.13 р., з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» у погашення заборгованості за вказаним кредитним договором будь-які кошти стягненню не підлягають, у звязку з чим відсутні правові підстави для задоволення первісного позову.

Судові витрати, понесені позивачем за зустрічним позовом, підлягають стягненню з ПАТ «Брокбізнесбанк» на його користь.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.510, 601, 602, 1071 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні первісного позову публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі у звязку з безпідставністю.

Зустрічний позов задовольнити.

Зобовязати публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» списати з вкладного (депозитного) рахунку №0001 ОСОБА_4 у публічному акціонерному товаристві «Брокбізнесбанк» за договором банківського строкового вкладу «Стабільний» № D_260549782 від 16 серпня 2013 року, грошові кошти в сумі 281841 (двісті вісімдесят одна тисяча вісімсот сорок одна) грн. 49 коп. та зарахувати їх на погашення заборгованості за кредитним договором № 005 від 16 жовтня 2013 року, укладеним публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» з ОСОБА_4.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: