Провадження № 2/470/7/17
Справа № 470/804/16-ц
16 січня 2017 року смт Березнегувате
Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Міщенка Г.В.,
при секретарі Шелестюк І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі ПАТ КБ) Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
05 грудня 2016 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_1 У позові зазначив, що, відповідно до підписаної відповідачкою заяви №б/н від 31 травня 2010 року, остання отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає договір про надання банківських послуг.
Представник позивача просив суд справу розглянути без його участі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з'явилась, належним чинов була повідомлена про час та місце розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення слухання справи не надала.
За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
31 травня 2010 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір про отримання кредиту в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою за користування кредитом 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначений договір складається із заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг» і «Тарифів банку» (а.с.10-22).
Пунктами 1.1.3.2.3, 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що клієнт надає банку свою згоду встановлювати кредитний ліміт та в будь-який момент змінювати його.
Згідно з п.2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг», за користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік.
У відповідності до п.2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із зобовязань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом.
Як вбачається з п.2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», у випадку виникнення прострочених зобовязань, клієнт сплачує банку пеню в розмірі базової відсоткової ставки по договору за кожен день прострочення кредиту.
На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачці кредитну картку, однак остання не виконала взятих на себе зобовязань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів та відсотки за користування кредитом.
Відповідачка суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує.
Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права по кредитному договору.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача штрафу, суд виходить з того, що за ч.2 ст.549 ЦК України, штраф є відповідальністю, яка залежить від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобовязання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання.
За змістом цього зобовязання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу повязане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобовязання.
Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення штрафу є обґрунтованими лише в розмірі фіксованої частини 500,00 грн., яка передбачена «Умовами і правилами надання банківських послуг», а тому підлягають задоволенню лише в цій частині.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Г. В. Міщенко