Справа № 309/1230/17
Провадження № 2/309/996/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.
при секретарі: Соймик Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1
ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Закарпатській області
про надання дозволу на виготовлення документів та тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про надання дозволу на виготовлення документів для тимчасового виїзду дитини за кордон та вивезення неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька. Посилається на те, що рішенням Хустського районного суду від 09.10.2013 р. шлюб з відповідачем було розірвано. Від шлюбу у них народилася одна дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем. Дитина перебуває на повному утриманні та вихованні позивача, відповідач утриманням та вихованням сина не займається, не забезпечує матеріально. Позивач має намір вивезти неповнолітнього сина за кордон на відпочинок, однак не має змоги організувати поїздку, оскільки відповідач не надає своєї згоди на виготовлення проїзних документів для дитини та його вивезення за кордон. Позивач зобов'язується вжити всіх заходів для безпечного перебування дитини за кордоном та забезпечить повернення в Україну. Виїзд дитини не пов'язаний із виїздом на постійне місце проживання або довгострокове перебування за межами України. Просить суд надати їй дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без згоди батька ОСОБА_2 та на багаторазове вивезення за кордон та повернення на територію України неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним 16-річного віку, без згоди батька ОСОБА_2
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася. Подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позов підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності, неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні судом встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 21.10.2013 року.
Від спільного подружнього проживання у сторін народилася одна дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з позивачем.
Батько дитини ОСОБА_2 утриманням та вихованням дитини не цікавиться, матеріально його не забезпечує.
Позивач має намір та фінансову можливість вивезти сина за кордон на відпочинок, однак відповідач не надає згоди на виготовлення проїзних документів для сина та вивезення його за кордон.
Відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України для відпочинку, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на вивезення неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон без згоди батька та виготовлення для цього проїзного документу.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 197, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 141, 150 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, Правилами оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, суд -
Надати ОСОБА_1 дозвіл на оформлення без згоди батька ОСОБА_2 документів для тимчасового виїзду неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України.
Надати ОСОБА_1 дозвіл на багаторазове вивезення за кордон та повернення на територію України неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ним шістнадцятирічного віку, без згоди батька ОСОБА_2.
На рішення суду відповідач може подати заяву про його перегляд протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення до Хустського районного суду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Закарпатської області.
Суддя Хустського
районного суду: Сідей Я.Я.
Суддя Хустського
районного суду Сідей Я.Я.