Справа № 405/2377/17
Провадження №2-з/405/32/17
У Х В А Л А

10 травня 2017 року Суддя Ленінського районного суд м. Кіровограда ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2, який діє як представник в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2, який на підставі договору про надання правової допомоги № 930 від 01 травня 2017 року, діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Житомирська, 53В, та заборонити здійснювати будь-які дії щодо відчуження даного нерухомого майна.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що після смерті батька ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який помер 07 лютого 2013 року відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, розташованої в будинку № 1 по пров. Експериментальному в м. Кіровограді та земельного паю, розміром 3,0943 га, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, село Первозванівка. Зазначив, що 01 липня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 з заявою про прийняття спадщини, однак йому (ОСОБА_3М.) було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він не звернувся із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, передбачений ст. 1269 ЦК України. Крім того, вказав, що оскільки право ОСОБА_3 на спадкове майно не визнається його племінником ОСОБА_5, який вступає у спадкові права, він (ОСОБА_3М.) вимушений звернутися до суду з метою визнання права власності в порядку спадкування, однак, на теперішній час ОСОБА_5 здійснює дії щодо прийняття спадщини з метою подальшого відчуження отриманого у спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 майна, що в подальшому унеможливлить реалізацію ОСОБА_3 його права власності на спадкове майно, на підставі чого, заявник вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Житомирська, 53В, та забороною здійснювати будь-які дії щодо відчуження даного нерухомого майна.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, при цьому забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи зі змісту ч.4 ст.151 ЦПК України, за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності, при цьому до заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є субєктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Натомість, із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме нерухоме майно, до подачі позову до суду, при цьому, як вбачається із змісту заяви, у заявника не існує спору щодо порушення його права інтелектуальної власності, фактично заявник має намір забезпечити у майбутньому свої майнові права щодо зазначеного нерухомого майна.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги положення ст.ст.11, 118 ЦПК України, за якими суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК України, при цьому позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, більш того, враховуючи, що суд за заявою заінтересованої особи може забезпечити позов на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, а положеннями ст.151 ЦПК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви та відкриття провадження по ній, до яких (підстав) віднесено лише захист права інтелектуальної власності, вважаю, що відсутні правові підстави, визначені ст.151 ЦПК України, для прийняття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, у звязку з чим, заява про забезпечення позову, яка подана без додержання вимог ст.151 ЦПК України, в порядку ч.8 ст.153 ЦПК України підлягає поверненню заявнику, що не перешкоджає останньому повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.151, ч.8 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_2, який діє як представник в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Житомирська, 53В, та заборонити здійснювати будь-які дії щодо відчуження даного нерухомого майна до подачі позовної заяви, - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. ОСОБА_1