Справа № 352/1777/16-ц
Провадження № 4-с/352/9/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Пилипів М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обєднану скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

Боржник у виконавчому провадженні ПАТ КБ «ПриватБанк» 29.11.2016 р. звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2, у якій просив визнати незаконними дії субєкту оскарження у частині не перевірки ЄДРВП на наявність інших виконавчих проваджень, за якими ПАТ КБ «ПриватБанк» є боржником, при відкритті виконавчого провадження № 52788357, у частині не направлення ВП № 52788357 до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до ЗВП № 11355726 та зобовязати Івано-Франківський міський ВДВС направити виконавче провадження № 52788357 до Жовтневого районного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726.

Тоді ж 29.11.2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» подав другу скаргу на дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2, у якій просив визнати незаконними дії субєкту оскарження щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 52788357 від 02.11.2016 р.

Ухвалою суду від 27.02.2017 р. обидві скарги обєднані в одне провадження.

31.01.2017 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» подав ще дві скарги на дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2, у яких просив визнати незаконними дії субєкту оскарження у частині винесення постанови про арешт коштів і скасувати постанову про арешт коштів від 30.12.2016 р. ВП 5278835 та визнати незаконними дії субєкту оскарження у частині складення платіжної вимоги № 11 від 17.01.2017 р. з порушенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті і скасувати дану платіжну вимогу.

Ухвалою суду від 21.03.2017 р. всі чотири скарги обєднані в одне провадження.

Подані скарги боржник обґрунтовував тим, що заступником начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 винесено постанову від 02.11.2016 р. про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 352/687/15-ц, виданого Тисменицьким районним судом на підставі рішення суду від 09.12.2015 р., про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» у користь ОСОБА_3 736215,42 грн. Вважає незаконними дії субєкту оскарження щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ був предявлений не за місцем виконання та мав бути повернутий стягувачу згідно п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Тому постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною. Ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Згідно вимог п.14 розд. Ш Інструкції з організації примусового виконання рішень наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження; у разі, якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження. Згідно п.9 розд. V Інструкції про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. У звязку з цим 23.11.2016 р. представник банку подав субєкту оскарження заяву про передачу ВП 5278835 до Жовтневого відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726 щодо боржника ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак, субєкт оскарження вказаних вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень не виконав, а 30.12.2016 р. виніс незаконну постанову про арешт коштів боржника, наклавши арешт на кошти, які знаходяться у фінансових установах на 45 рахунках, сума арешту на кожному складає 809836,96 грн., чим порушив вимоги ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження»; накладено арешт на кореспондентські рахунки банку, що заборонено ч.3 ст.59 ЗУ «Про банки і банківську діяльність». Так само незаконною є платіжна вимога Івано-Франківського міського ВДВС № 11 від 17.01.2017 р. про списання з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у сумі 809836,96 грн. на погашення боргу банку перед стягувачем ОСОБА_3 у розмірі 736215,42 та 73621,54 грн. виконавчого збору, яка, крім того, не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ від 21.01.224 р. № 22.

Представник боржника ОСОБА_4 у судовому засіданні обєднану скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представник субєкту оскарження ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги обєднаної скарги не визнав і пояснив, що на виконанні в Івано-Франківському міському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження № 53315809 з виконання : 1) виконавчого листа № 345/3836/15-ц, виданого 17.02.2016 р. Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області, про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» у користь ОСОБА_5 22258,58 грн. та 487,20 грн. судового збору; 2) виконавчого листа № 352/687/15-ц, виданого Тисменицьким районним судом на підставі рішення суду від 09.12.2015 р., про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» у користь ОСОБА_3 736215,42 грн. боргу. У заяві про примусове виконання представник стягувача ОСОБА_6 послався на ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Тому законною є постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.11.2016 р., так само законними є решту оскаржуваних боржником дій та рішень, які вчинені при виконанні зведеного виконавчого провадження. просив відмовити у задоволенні обєднаної скарги як необґрунтованої.

Представник стягувача ОСОБА_6 у судовому засіданні у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні обєднаної скарги, посилаючись на законність дій та рішень Івано-Франківського міського ВДВС.

Вислухавши пояснення представників скаржника, субєкту оскарження, стягувача, дослідивши матеріали обєднаної скарги, суд дійшов висновку, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 02.11.2016 р. відкрито виконавче провадження № 52788357 з виконання виконавчого листа № 352/687/15-ц, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 02.03.2016 р. на підставі рішення цього суду від 09.12.2015 р., про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» у користь ОСОБА_3 736215,42 грн.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна; право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Згідно ч.4 ст.24 виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

З урахуванням викладеного суд вважає необґрунтованим посилання боржника на незаконність дій субєкту оскарження щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у звязку з предявленням виконавчого документу не за місцем виконання та приходить до висновку про законність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Як передбачено п.14 розд. Ш Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.02.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу від 29.09.2016 р. № 2832/5), зареєстровано у МЮУ 30.09.2016 р. за № 1302/29432, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження; про обєднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову; постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження); наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження; у разі, якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції.

Відповідно до п.6 розд. V вказаної Інструкції виконавче провадження передається з одного органу ДВС до іншого у разі, якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби.

Згідно п.9 розд. V Інструкції про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження; державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобовязаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження.

Судом встановлено, що дії субєкту оскарження після відкриття виконавчого провадження № 52788357 з виконання виконавчого листа № 352/687/15-ц про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» у користь ОСОБА_3 736215,42 грн. не відповідають вимогам ст.30 Закону та вказаних пунктів Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Субєкт оскарження не перевірив ЄДРВП на наявність інших виконавчих проваджень, за якими ПАТ КБ «ПриватБанк» є боржником, та не направив ВП № 52788357 до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726, проігнорувавши також заяву представника боржника від 23.11.2016 р. стосовно передачі ВП 5278835 до Жовтневого відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726 щодо боржника ПАТ КБ «ПриватБанк».

При цьому суд не приймає до уваги посилання субєкту оскарження на законність оскаржуваних боржником дій та рішень, які вчинені при виконанні зведеного виконавчого провадження, з огляду на те, що постанова про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 53315809 щодо боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» винесена ОСОБА_2 лише 31.01.2017 р., а мала бути винесена не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, тобто після 02.11.2016 р.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про незаконність дій та рішень субєкту оскарження у рамках виконавчого провадження № 52788357, у тому числі при винесенні оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 30.12.2016 р. та при складенні оскаржуваної платіжної вимоги № 11 від 17.01.2017 р. про списання з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у сумі 809836,96 грн. на погашення боргу банку перед стягувачем ОСОБА_3 у розмірі 736215,42 та 73621,54 грн. виконавчого збору.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст.ст. 24, 30 Закону України «Про виконавче провадження», п.14 розд. Ш, п.9 розд. V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.02.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу від 29.09.2016 р. № 2832/5), зареєстровано у МЮУ 30.09.2016 р. за № 1302/29432, керуючись ст.ст. 209-210, 387 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо неперевірки ЄДРВП на наявність інших виконавчих проваджень, за якими ПАТ КБ «ПриватБанк» є боржником, після відкриття виконавчого провадження № 52788357 з виконання виконавчого листа № 352/687/15-ц, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 02.03.2016 р. на підставі рішення цього суду від 09.12.2015 р., про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» у користь ОСОБА_3 736215,42 грн.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо ненаправлення ВП № 52788357 з виконання виконавчого листа № 352/687/15-ц, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 02.03.2016 р. на підставі рішення цього суду від 09.12.2015 р., про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» у користь ОСОБА_3 736215,42 грн. до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до ЗВП № 11355726.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо винесення у рамках ВП № 52788357 постанови про арешт коштів боржника від 30.12.2016 р.

Скасувати постанову начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про арешт коштів боржника від 30.12.2016 р.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо складення платіжної вимоги № 11 від 17.01.2017 р. про списання з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у сумі 809836,96 грн. на погашення боргу банку перед стягувачем ОСОБА_3 у розмірі 736215,42 та 73621,54 грн. виконавчого збору.

Скасувати платіжну вимогу № 11 від 17.01.2017 р. про списання з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у сумі 809836,96 грн. на погашення боргу банку перед стягувачем ОСОБА_3 у розмірі 736215,42 та 73621,54 грн. виконавчого збору.

Зобовязати заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 направити ВП № 52788357 з виконання виконавчого листа № 352/687/15-ц, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 02.03.2016 р. на підставі рішення цього суду від 09.12.2015 р., про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» у користь ОСОБА_3 736215,42 грн. до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до ЗВП № 11355726.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом пяти днів з дня її проголошення через Тисменицький районний суд. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча М.М.Хоминець