Ухвала

іменем україни

29 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кафідової О.В.,

суддів: Гримич М.К., Іваненко Ю.Г.,

Маляренка А.В., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал», третя особа - Комунальне підприємство по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із указаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в сумі 20 132 грн 62 коп. та 4 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником автомобіля марки Nissan Primstar, державний номерний знак НОМЕР_1, право користування яким також має її чоловік - ОСОБА_4

Зазначала, що 24 червня 2016 року ОСОБА_4, рухаючись з дозволеною швидкістю за кермом належного їй автомобіля по вул. Свободи у м. Хмельницькому, здійснив наїзд на кришку люка оглядового колодязя, який належить відповідачу - Міському комунальному підприємству «Хмельницькводоканал» (далі - МКП «Хмельницькводоканал»).

Звертала увагу на те, що внаслідок наїзду, кришку люка зірвало, а автомобіль потрапив у відкритий люк. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) співробітниками патрульної поліції була проведена перевірка, за результатами якої порушень водієм Правил дорожнього руху не виявлено.

Посилаючись на те, що через неналежне утримання відповідачем майна, власником якого він є, вона зазнала майнових збитків та їй завдано моральної шкоди, просила позов задовольнити.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 07 лютого 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18 вересня 2013 року № НОМЕР_2 ОСОБА_3 є власником автомобіля марки Nissan Primstar, державний номерний знак НОМЕР_1, право користування яким також має чоловік останньої - ОСОБА_4

24 червня 2016 року ОСОБА_4, рухаючись із дозволеною швидкістю по вул. Свободи в напрямку вул. Подільської в районі будинку № 2, здійснив наїзд на кришку люка оглядового колодязя мережі холодного водопостачання, яка зірвалася з місця, та внаслідок цього автомобіль потрапив у відкритий люк та отримав механічні пошкодження.

Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля, складає 20 132 грн 62 коп.

За фактом ДТП управлінням патрульної поліції у м. Хмельницькому була проведена перевірка, якою встановлено, що у діях водія відсутні порушення вимог Правил дорожнього руху України; вказаний оглядовий колодязь належить МКП «Хмельницькводоканал».

Також встановлено, що після ДТП аварійною бригадою МКП «Хмельницькводоканал» люк було закрито та відремонтоване асфальто-бетонне покриття навколо вказаного люка.

Згідно з актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі по вул. Свободи, 2 від 24 червня 2016 року забезпечення безпечного експлуатаційного стану дороги покладено на КП «Бред» Хмельницької міської ради. Тобто власником дорожніх об'єктів є міська громада в особі Хмельницької міської ради

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що МКП «Хмельницькводоканал» не є власником системи водопостачання, яка в свою чергу є одним із видів інженерних комунікацій і споруд, що знаходяться на ділянці дороги, на місці якої відбулася ДТП, і тому не повинна нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу.

При цьому апеляційним судом зазначено, що під час розгляду справи МКП «Хмельницькводоканал» заявляло клопотання про залучення у якості співвідповідачів у справі Комунальне підприємство по будівництву, ремонту та експлуатації доріг у м. Хмельницькому, а судом позивачу було роз'яснено її право заявити клопотання про залучення співвідповідача, яким ані вона, ані її представник не скористались.

Посилаючись на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позов заявлено до неналежного відповідача, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Проте колегія суддів суду касаційної інстанції не може погодитися з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, для застосування положень ст. ст. 1166, 1167 ЦК України необхідно довести, що шкоду позивачу завдано саме неправомірними діями чи бездіяльністю особи, на яку покладається відповідальність відшкодувати шкоду, а саме необхідна наявність таких складових елементів як: а) протиправна поведінка; б) настання шкоди; в) прямий причинний зв'язок між першим та другим елементами та г) вина завдавача шкоди.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного, безперервного та зручного руху транспортних засобів.

Відповідно до ст. ст. 16, 17 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Згідно із ст. 21 зазначеного Закону органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Частиною 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць належить у числі іншого своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а в разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Пунктом 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Єдині правила) передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об'єктів, що перебувають у загальнодержавний власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Пунктом п. 11 Єдиних правил встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до чинних нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів.

Указані правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів (п. 1).

Пунктами 1.1, 12.2.2,12.2.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 5 липня 1995 року № 30 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 21 липня 1995 року за № 231/767передбачено, що ці Правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання і каналізації міст та інших населених пунктів України, зовнішній огляд мереж виконують не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду завнішнього стану пристроїв і споруд мережі та під час обходів і оглядів трас ліній мережі перевіряють зовнішній стан колодязів, наявність кришок, цілісність люків, кришок, горловин, скоб і драбин шляхом відчинення кришок колодязів з їх очищенням.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України яка покладає на суд певні обов'язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, дійсно саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Проте суд, як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 33 ЦПК України).

Звертаючись до суду із указаним позовом, ОСОБА_3 зазначила в якості третьої особи - Комунальне підприємство по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем заявлено клопотання про залучення у справі співвідповідачів - Комунальне підприємство по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради та Управління патрульної служби м. Хмельницького Департаменту патрульної поліції.

З журналу судового засідання від 16 вересня 2016 року вбачається, що суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача.

Викладене свідчить, що при вирішені спору неповно встановлено фактичні обставин справи, не з'ясовано коло осіб, які мають відповідати за заподіяну шкоду, не встановлено, хто є дійсним власником ділянки, на місці якої сталося ДТП, чи є прямий причинний зв'язок із заподіяною шкодою та протиправною поведінкою відповідача, у чому саме полягає вина відповідача, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07 лютого 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Кафідова

Судді: М.К. Гримич

Ю.Г.Іваненко

А.В.Маляренко

Т.О.Писана