Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/483/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

21.03.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої судді : Франко В.А.

Суддів: Потапенка В.І.,Черненко В.В.

За участі секретаря Гончар В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2017 року і

В С Т А Н О В И Л А :

11 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років .

В обґрунтування позову зазначила, що 25 квітня 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб., про що складено відповідний актовий запис №01 .

Від шлюбу з позивачем мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданим 22.10.2015 року Гурівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області.

Зазначає, що сторони проживають окремо, припинили спільні відносини, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки та дитини, не приймає участі у фізичному та духовному розвитку дитини.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2016 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини.

Позивач не працює, займається доглядом дитини, навчається на третьому курсі заочної форми навчання, за кожен рік навчання сплачує 13600 грн.

Позивач зазначає, що відповідач працює без укладення трудового договору, має нерегулярні, але великі доходи, може надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 грн.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2016 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року у твердій грошові сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, і відповідач має аліментні зобов'язання у розмірі 2000 грн. щомісячно. Позивачем не надано суду жодного доказу, що підтверджує можливість сплачувати відповідачем ОСОБА_3 аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2017 року , як таке що не ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді справи та ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Зокрема зазначається,що відповідачем також не надано доказів відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Зазначив, зокрема, що шлюб між сторонами вже розірвано, проте рішення суду ще не набрало законної сили.

ОСОБА_3 заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін. Надав довідку про доходи та витяг із трудової книжки про прийняття його на роботу охоронником

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст..303 ЦПК України, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін (ст.308).

Судом установлено, що 25 квітня 2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб (а. с. 3).

Від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою (а. с. 4,5).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати одне одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що один із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, однією з обов'язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у чоловіка можливості надавати дружині, з якою проживає дитина матеріальну допомогу.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції в рішенні зазначив, що відповідач не працює офіційно, проживає за рахунок тимчасових заробітків, розмір яких у місяць становить близько 1500-2000 грн. не є безробітним та відповідно не отримує допомогу по безробіттю.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2016 року (справа № 388/413/16-ц) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_6 твердій грошові сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 надав докази стосовно того, що він прийнятий на роботу в товариство з обмеженою відповідальністю «Селф Сервіс Стор» 18.01.2017 року і згідно довідки про доходи в даному Товаристві він отримав з 18.01.2017 по 28.02.2017 року заробітну плату в сумі 3997,50 грн.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, вважає, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами. Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін

Керуючись ст. ст., 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча суддя: В.А. Франко

Судді: В.І. Потапенко

В.В. Черненко