Номер провадження: 22-ц/785/741/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Артменка І.А., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2016 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди посилаючись на те, що 17 квітня 2013 року між ПАТ «АСК «ІНГО Україна» з одної сторони, та ТОВ «Перша лізінгова компанія» з іншої сторони, було укладено договір страхування транспортних засобів №250567527.13, відповідно до умов яких було застраховано автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 за низкою страхових випадків.

07 червня 2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого застрахований автомобіль було пошкоджено.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що відповідна ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України під №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі за текстом ПДР України), та відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Розглядаючи страховий випадок, страховою компанією було визначено загальну суму шкоди, що підлягала відшкодуванню страхувальникові та здійснено фактичне страхове відшкодування у розмірі 11989,97 гривень.

Виходячи з викладеного, страхова компанія звернулась з даним позовом до суду, заявляючи вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь страхової компанії суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 11989,97 грн..

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2016 року позовні вимоги ПАТ «АСК «ІНГО Україна» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «АСК «ІНГО Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 11989,97 грн., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «АСК «ІНГО Україна» суму оплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн..

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2016 року, ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «АСК «ІНГО Україна» відмовити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ПАТ «АСК «ІНГО Україна» суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 17 квітня 2013 року між ПАТ «АСК «ІНГО Україна» з одної сторони, та ТОВ «Перша лізінгова компанія» з іншої сторони, було укладено договір страхування транспортних засобів №250567527.13, відповідно до умов яких було застраховано автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 за низкою страхових випадків, в тому числі ДТП.

07 червня 2013 року відбулась ДТП, внаслідок чого застрахований автомобіль було пошкоджено. Згідно постанови Малиновського районного суду міста Одеси у справі про адміністративне правопорушення №3/521/10011/2013-п від 24 липня 2013 року, суд встановив наявність в діях ОСОБА_2 порушення ПДР України, у звязку з чим прийшов до висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 61 ч.ч.1,3,4 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Водночас, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Посилаючись на вказану норму процесуального закону, суд обгрунтовано дійшов до висновку, що ДТП відбулась за наявності вини ОСОБА_2

ДТП за участю вказаних автотранспортних засобів призвела зокрема до механічних пошкоджень автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1.

В матеріалах справи є Висновок №07-010 спеціаліста-оцінювача з визначення вартості майнової шкоди, спричиненої власнику автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, складений ФОП ОСОБА_3 від 11 липня 2013 року, згідно якого сума відновлювального ремонту складає 15535,73 гривень.

На підставі вказаних документів страховою компанією було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, що в загальному розмірі склала 11989,97 гривень, які були виплачені потерпілій стороні згідно платіжного доручення №10220 від 29 серпня 2013 року на суму 11989,97 гривень.

Відповідно до ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.3 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ч.1 п.2 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані з, зокрема, володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

При цьому, згідно ст. 981 ч.1 ЦК України, договір страхування укладається в письмовій формі. Наряду з тим, договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Ст. 982 ЦК України визначено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 8 ч.ч.1,2 Закону України «Про страхування», страховий ризик певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 9 ч.ч.1,2,15,16,17 Закону України «Про страхування», страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобовязаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 16 ч.ч.1,3 Закону України «Про страхування», договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Як передбачає ст. 18 ч.ч.2,3 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Водночас, договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З урахуванням викладеного суд зясував, що в даному випадку між сторонами по справі склались правовідносини з відшкодування збитків в порядку суброгації.

Таким чином суд правильно вважав обґрунтованими вимоги страхової компанії та правильно дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню сума страхового відшкодування розмірі 11989,97 гривень.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення строків позовної давності, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: І.А. Артеменко

ОСОБА_4