Провадження № 2/235/311/17
Справа № 235/7904/16-ц
13 січня 2017 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.
при секретарі Муханово В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Після зміни підстави позову позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3, яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1.
Після смерті матері відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, що належала спадкодавцю на підставі договору міни житла, посвідченого 01.12.2006р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О.
Він є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1.
Після отримання свідоцтва про право на спадщину, він дізнався про те, що в успадкованій ним квартирі зареєстрований ОСОБА_2, який за життя був зареєстрований колишнім власником цієї квартири та проживав разом із матір'ю, але в грудні 2015 року виїхав з квартири зі своїми особистими речами у невідомому напрямку та в теперішній час там не проживає.
Реєстрація відповідача в квартирі, що належить йому на праві приватної власності, унеможливлює вільно розпорядитися майном, здати її в оренду, вимушує нести додаткові витрати по його утриманню, чим порушуються його права.
На даний час він є власником квартири АДРЕСА_1, згоду на реєстрацію в спірній квартирі відповідачу не давав, самостійно відповідач знятися з реєстраційного обліку не бажає, у зв'язку з чим позивач просить визнати його таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням.
Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, надали заяви, яких підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних в ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1, що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 грудня 2016 року, виданого приватним нотаріусом Покровсього міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2573. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28 грудня 2016 року за № 18360036 приватним нотаріусом Покровсього міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. Отже, ОСОБА_5 придбав право власності на нерухоме майно у спосіб, передбачений законом.
Згідно довідки Покровської міської ради Донецької області від 5 січня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, 1995р.н.
Колишнім власником квартири АДРЕСА_1, була ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що належала йому на підставі договору міни житла, посвідченого 01.12.2006р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 1757279 згідно з Витягом № 3245154 від 01.12.2006р., зареєстрованого Красноармійським БТІ згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12827445 від 09.12.2006р., номер запису 20-б, реєстр.8, за реєстраційним номером (РПВН) 16362926.
Згідно акту КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» від 10.01.2017р. № 109 ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з грудня 2015 року, місце його знаходження невідомо. В квартирі меблі та речі відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
У зв'язку з тим, що право власності на спірну квартиру після смерті його колишнього власника перейшло до позивача, відповідач втратив право користування ним.
За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивача порушено відповідачем, оскільки у зв'язку з реєстрацією його в належній йому квартирі позивач позбавлений права розпорядження спірною квартирою, несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, а тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідача його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з відповідача на його користь.
Відповідно до ст. ст.317 ч.1, 319 ч.1, 391 ч.1 ЦК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст.11, 15, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 21 копійку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, киї брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Г.В. Назаренко