АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження №22-ц/796/3235/2017 Головуючий у 1 інстанції - Гаврилова О.В.
Справа №755/5985/16-ц Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпорт», Публічного акціонерного товариства «СмартБанк» про визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Фінансова компанія «Фінпорт», ПАТ «СмартБанк», підстави якого було змінено в порядку, передбаченому ст.31 ЦПК України, в якому просив: визнати частково недійсним договір факторингу №2 від 25.07.2014 року, укладений між ПАТ «Банк Ринкові Технології» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінпорт», в частині відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №111013/1 від 11.10.2013 року, укладеним між ПАТ «Банк Ринкові Технології» та ОСОБА_2; визнати недійсним договір про відступлення прав за договором застави транспортного засобу №847 від 11.10.2014 року, укладений між ПАТ «БанкРинкові Технології» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінпорт».

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 11.10.2013 року між ПАТ «Банк Ринкові Технології» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №111013/1, згідно з умовами якого позивачу було надано кредит в розмірі 930 000,00 грн. на споживчі потреби, з остаточним терміном повернення не пізніше 10.10.2014 року, зі сплатою 18,0% річних за користування кредитом та поверненням кредиту щомісяця до 20 числа згідно графіку погашення. 11.10.2013 року між ПАТ «Банк Ринкові Технології» та ОСОБА_2 було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чорнєй В.В. за реєстровим номером 847, відповідно до якого в рахунок забезпечення належного виконання умов кредитного договору було передано в заставу Банку автомобіль марки MERSEDES-BENZ, моделі 350S, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. 25.07.2014 року між відповідачами укладено договір факторингу №2, відповідно до якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора право вимоги отримання грошових коштів за кредитним договором в повному обсязі. Позивач вважає договір факторингу таким, що не відповідає вимогам частини 1 ст.203, ст.215, ч.1 ст.216 ЦК України та який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, відповідно до ст.228 ЦК України, оскільки цей договір було укладено між відповідачами без відома позивача, а згідно умов даного договору до фактора також переходять права за забезпечувальними договорами, а саме - за договором застави автомобіля. При цьому, за передані фактором у розпорядження грошові кошти клієнт сплачує плату в розмірі 100,00 грн. В подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Фінпорт» без відома позивача звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль MERSEDES-BENZ, позов було задоволено. Отже, позивач зазначає, що заставне майно в рази перевищує сумнівний борг за кредитним договором, а продаж ПАТ «Банк Ринкові Технології» - ТОВ «Фінансова компанія «Фінпорт» права грошової вимоги з переходом прав за договором застави за 100,00 грн. спрямоване лише на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи. Вважає, що згідно ч.3 ст.215 ЦК України оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог, мотивуючи тим, що судом не в повному обсязі з'ясовано обставини справи, неправильно та неповно досліджено докази, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Вважає, що спірний правочин не відповідає вимогам ч. 1 ст. 203, ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України та порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, відповідно до ст. 228 ЦК України.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про що свідчать розписки про отримання судової повістки.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився , причину своєї неявки суду не повідомив. Представник позивач ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, оскільки він буде присутнім в кримінальній справі.

На підставі ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися, так як доказів поважності причин своєї неявки вони суду не надали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивач не надав суду належних доказів того, що договір факторингу, укладений між відповідачами , є недійсним та порушує публічний порядок.

Відповідно до ст.. 1082 ч.2 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Таким чином законодавець передбачає сплату боргу боржником або кредитору або фактору.

Судом встановлено, що 11.10.2013 року між ПАТ «Банк Ринкові Технології» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №111013/1, згідно з п.п. 1.1, 1.2., 1.3., 1.4, 1.5. якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 930 000,00грн. на споживчі потреби, а Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування, з остаточним терміном повернення не пізніше 10.10.2014 року (включно), за фактичне використання кредиту Позичальник сплачує Банку 18,0% річних, у кожному випадку несвоєчасного (або не у повному обсязі) виконання Позичальником своїх зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати процентів за цим Договором, розмір процентної ставки може бути збільшений Банком на 2 проценти річних та становитиме 20% річних, у разі подальшого порушення умов Договору Позичальником, розмір процентної ставки збільшується з врахуванням раніше здійснених змін процентних ставок (а.с.6-11).

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору в забезпечення зобов'язань за цим договором Позичальник передає в заставу транспортний засіб, а саме: автомобіль типу легковий седан-В, марки MERSEDES-BENZ, моделі 350S, 2013 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить Позичальнику на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, виданого 26.04.2013 року ВРЕВ-4 УДАІ в м. Києві.

Відповідно до п.6.1.5. Кредитного договору Банк має право звернути стягнення на заставне майно та кошти Позичальника у разі настання обставин, вказаних у п.6.1.4. цього Договору.

Відповідно до п.8.1. Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, сплати процентів за кредит Позивальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (діючої у період нарахування пені) від суми простроченої заборгованості за кредитом та (або) процентами за кожен день прострочення платежу.

06.11.2013 року між ПАТ «Банк Ринкові Технології» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №111013/1 від 11.10.2013 року, згідно з умовами якої кредит надається у вигляді відкличної непоновлювальної кредитної лінії з наданням окремими частинами (траншами) у загальній сумі 993 115,00 грн. з остаточним терміном повернення не пізніше 10.10.2014 року (включно) шляхом перерахування суми кредиту (траншів) на поточний рахунок Позичальника, повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) здійснюється Позичальником в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту, що міститься в додатку №2 до цього договору (а.с.12).

В забезпечення виконання ОСОБА_2 кредитних зобов'язань за Кредитним договором №111013/1 від 11.10.2013 року та усіх додаткових угод до нього 11.10.2013 року між ПАТ «Банк Ринкові Технології» та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений Договір застави транспортного засобу, відповідно до умов якого, заставодавець передав у заставу заставодержателю автомобіль марки MERSEDES-BENZ, моделі 350S, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. Даний договір зареєстровано в реєстрі за №847 (а.с.14-20).

25.07.2014 року між ПАТ «Банк Ринкові Технології» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінпорт» укладено Договір факторингу №2, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити Факторові свої права грошової вимоги до вказаних в договорі боржників, одним з яких, згідно п.п.1.1.1. цього Договору є ОСОБА_2 за кредитними договорами №111013/1 від 11.10.2013 року (кредитний договір №1) та №221013/1 від 22.10.2013 року (кредитний договір №2). Право грошової вимоги вважається переданим фактору в день підписання цього договору після отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора (п.1.3. Договору факторингу). В день підписання цього Договору до Фактора переходять також права за договорами, що укладені в забезпечення виконання зобов'язань Боржників за основними договорами, у тому числі права, що виникають з Договору застави транспортного засобу, посвідченого 11.10.2013 року приватним нотаріусом КМНО Чорнєй В.І. за реєстровим №847, що укладений між ПАТ «Банк Ринкові Технології» та ОСОБА_2 (п.1.4. Договору факторингу). Права за договорами забезпечення, вказані в п.1.4. цього Договору, переходять до Фактора без будь-якої плати будь-якого характеру виключно в силу положень чинного законодавства України (п.1.5. Договору факторингу).

Відповідно до п.3.2. Договору факторингу Фактор зобов'язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти в загальній сумі 1 543 029, 29 грн. без ПДВ шляхом їх перерахування на рахунок Клієнта в день підписання цього Договору.

Відповідно до п.3.3. Договору факторингу за передані Фактором в розпорядження Клієнта грошові кошти Клієнт сплачує Фактору плату в розмірі 100,00 грн. без ПДВ шляхом їх перерахування на поточний рахунок Фактора в день підписання цього договору (а.с.134-139).

Також 25.07.2014 року між ПАТ «Банк Ринкові Технології» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінпорт» підписано Акт прийому-передачі документів згідно Договору факторингу №2 від 25.07.2014 року (а.с.140-141).

Крім того, 27.08.2014 року між ПАТ «Банк Ринкові Технології» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінпорт» укладено нотаріально посвідчений Договір відступлення прав за Договором застави транспортного засобу, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Чорнєй В.І. 11.10.2014 року та зареєстрований в реєстрі за №847, згідно умов якого Первісний Заставодержатель передає, а Новий Заставодержатель приймає всі права за Договором застави транспортного засобу, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Чорнєй В.І. 11.10.2013 року та зареєстрований в реєстрі за №847, що укладений між Первісним Заставодержателем і ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов'язань Заставодавця за Кредитним договором (а.с.144-148).

Згідно Статуту ПАТ «СмартБанк», затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів ПАТ «СмартБанк», Протокол №3 від 26.12.2014 року, погодженого НБУ 09.06.2015 року, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 19.06.2015 року, рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ від 18.08.2014 року, протокол №2, статут ПАТ «Банк Ринкові Технології» викладено у новій редакції у зв'язку зі зміною найменування на ПАТ «СмартБанк». ПАТ «СмартБанк» є правонаступником ПАТ «Банк Ринкові Технології» (а.с.160-162).

30.07.2014 року ПАТ «Банк Ринкові Технології» направив на адресу ОСОБА_2 повідомлення про відступлення права грошової вимоги за укладеними з ним кредитними договорами (а.с.79), дане повідомлення було одержано ОСОБА_2 02.08.2014 року (а.с.80).

Судом встановлено, що позивач не є стороною договору факторингу, а тому його права цим договором не порушені, оскільки в будь-якому випадку чи перед фактором чи перед клієнтом він повинен виконати свої зобов'язання.

Статтею 228 ЦК України, на яку посилається позивач, визначено підстави недійсності правочину, що порушує публічний порядок .

Однак, позивачем не зазначено доказів, які б свідчили які його права та свободи порушено спірним договором, а також в чому полягає порушення публічного порядку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту їїпроголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді :