Справа № 204/5608/17
Провадження № 2/204/1823/17
УХВАЛА

іменем України

07 грудня 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебув ає цивільна справа за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якій просить розділити майно, яке є спільною сумісною власністю, виділивши:

-ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 210990, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1;

-ОСОБА_1 телевізор LG32LD320, мікрохвильову піч SANDY модель CNW711DW, планшет Samsung Galaxy Tab3 Lit 7.0, планшет Lenovo TAB2A7-20, меблевий гарнітур, пральну машину Gorenie WT 52113, акустичну систему SW-5-1Genius, кухонний комбайн Bosch MUM4655EU Profi Mixx, ноутбук ASUS X556UJ, мийний пристрій Karcher.

В судовому засіданні було встановлено, що зустрічна позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Позивач за зустрічним позовом вказав ціну позову у розмірі 82732 грн., що вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна на час предявлення позову до суду.

Разом з цим судом враховуються розяснення викладенні в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20, а саме, вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить ціну позову щодо вимог майнового характеру (дійсну вартість майна на час розгляду спору).

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем за зустрічним позовом до зустрічної позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору у сумі 837 грн.

Частиною 2 ст. 80 ЦПК України передбачено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Пунктом 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, суд, керуючись ч. 2 ст. 80 ЦПК України, враховуючи зміст позовних вимог, попередньо визначає розмір судового збору у сумі 1100 грн. за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру.

Таким чином, позивачем порушено вимоги ч.5 ст. 119 ЦПК України у звязку з чим йому необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1100 грн. на р/р 0008, код отримувача (МФО) 805012, Банк отримувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ, код отримувача (ЄДРПОУ) 37989253, отримувач коштів УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра. Оскільки, позивачем за зустрічним позовом сплачено судовий збір у розмірі 837 грн., тому йому необхідно доплатити ще 263 грн.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, суд вважає за необхідне дану зустрічну позовну заяву залишити без руху.

Керуючись ч.1 ст. 121 України,

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви протягом двох днів після отримання копії ухвали та попередити, що згідно вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. 119 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

У разі невиконання ухвали суду і не усунення недоліків в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: