Справа № 594/428/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

представника заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення заступника начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із даною скаргою, в якій просить визнати незаконними дії заступника начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 щодо винесення ним постанови від 28 грудня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, прийнятої в межах виконавчого провадження ВП №47144546, та визнання її недійсною. Заявник в обгрунтування скарги вказав, що Борщівським районним судом Тернопільської області 21 жовтня 2014 року був виданий виконавчий лист на виконання рішення суду по справі №594/395/14-ц від 08.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на його користь заборгованості за договором позики у сумі 138 235,00 грн., трьох процентів річних у сумі 745,28 грн. та понесених судових витрат в сумі 1389,80 грн., який був поданий ним до відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції. Рішення в добровільному порядку боржником не було виконане, однак, стягнення з боржника не проводилось. З інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень йому стало відомо, що жодних виконавчих дій, окрім відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на все майно, що належить боржнику, не вчинялось більше 10 місяців. Однак, 23 лютого 2017 року він отримав постанову заступника начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 від 28.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, в якій було вказано, що майно, яке можна описати і реалізувати на погашення боргу не виявлено.

Заявник вважає, що оскаржувана постанова незаконна, оскільки не містить обовязкових реквізитів, передбачених п.7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України. Крім того, перевірка щодо виявлення рахунків боржника була здійснена в квітні 2015 року, перевірка щодо виявлення нерухомого майна 27.11.2015 року, земельних ділянок - в травні 2015 року, рухомого майна боржника - в травні-червні 2015 року, останнє отримання інформації про доходи боржника відбулося 30.06.2016 року, тоді як ч.8 ст. 48 ЗУ «Про виконавчу службу», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Тому повернення виконавчого документа стягувачеві вважає здійсненим з порушенням норм закону.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала, просить її задовольнити з наведених у скарзі підстав. Просить визнати недійсною постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 28 грудня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, прийняту в межах виконавчого провадження ВП №47144546 і вважає дії заступника начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2, щодо винесення цієї постанови, необгрунтованими та незаконними.

Заступник начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 в судовому засіданні просить у задоволенні скарги відмовити, оскільки ним вжито всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника та державного виконавця, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2014 року у справі №594/395/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у сумі 138 235,00 грн., три проценти річних у сумі 745,28 грн., та понесені судові витрати в сумі 1389,80 грн.

Рішення суду набрало законної сили 28 липня 2014 року.

На підставі вказаного рішення Борщівським районним судом 21 жовтня 2014 року видано виконавчий лист № 594/395/14-ц.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції 09 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом №594/395/14-ц на підставі заяви про примусове виконання, поданої ОСОБА_3 06.04.2015 року. Боржника ОСОБА_4 зобовязано добровільно виконати рішення суду до 16.04.2015 року.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції ОСОБА_2 18 вересня 2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа №594/395/14-ц, оскільки рішення суду добровільно не виконано, накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення 140370, 08 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії заяви від 26 липня 2016 року, заявник ОСОБА_3 звернувся до начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції з скаргою на бездіяльність в.о. начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2

Щодо результатів розгляду звернення Головне територіальне управління юстиції листом № Г-272/3.1-09-35 від 26.08.2016 року повідомило заявника ОСОБА_3 про проведені виконавчі дії, здійснені заступником начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 в межах відкритого виконавчого провадження, зокрема зазначено, що державним виконавцем 23.04.2015 року було направлено запити у відповідні реєструючи установи з метою виявлення зареєстрованого за боржником майна та коштів та встановлено наступне.

Згідно відповіді Державної податкової служби України від 23.04.2015 року було встановлено, що за боржником зареєстровано 5 відкритих розрахункових рахунків в банківських установах і в той же день державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника, копію якої направлено для виконання в ПАТ КБ «Приватбанк», АБ «Укргазбанк», АТ «Златобанк». 11.05.2015р., 27.11.2015р.,. 15.03.2016р. та 06.07.2016р. державним виконавцем були здійснені виїзди за адресою проживання боржника з метою перевірки його майнового стану, в результаті яких встановлено відсутність у боржника майна, на яке згідно законодавства можна звернути стягнення.

Згідно відповіді відділу Держземагентства у Борщівському районі від 28.05.2015 року Чортківського ВДАІ від 29.05.2015 року, відділу Держтехнагляду у Борщівському районі від 02.06.2015 року за боржником земельні ділянки, автотранспортні засоби, сільськогосподарська техніка не зареєстровані. За інформаційною довідкою з державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.11.2015 року вбачається відсутність зареєстрованого за боржником нерухомого майна. Згідно відповіді на запит ДПС України №10184402 від 30.06.2016 року та Управління ПФУ у Борщівському районі встановлено, що боржник на обліку як пенсіонер не перебуває, відомості щодо джерел отримання доходів боржником відсутні. Тобто, державним виконавцем вживаються всі необхідні дії для виконання виконавчого провадження.

Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області в листі № Г- 382/3.1-09-35 від 13.10.2016 року на звернення ОСОБА_3 від 12.09.2016 року, окрім вищенаведеного, повідомило його про наявність на виконанні у Відділі зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на користь фізичних, юридичних осіб та держави та зазначено, що подальше виконання рішення суду буде організовано відповідно до вимог чинного законодавства.

28 грудня 2016 року заступник начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, посилаючись на те, що майно, яке можна описати і реалізувати на погашення боргу не виявлено, на підставі чого керуючись п.2 ч.І ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернув виконавчий лист №594/395/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 140370,08 грн. стягувачеві ОСОБА_3

Відповідно до ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Як видно із матеріалів скарги, копію постанови від 28 грудня 2016 року стягувач ОСОБА_3 отримав 23 лютого 2017 року, до суду скарга надіслана 06 березня 2017 року, а отже строк звернення зі скаргою, визначений ст. 385 ЦПК України стягувачем не пропущений.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - ЗУ «Про виконавче провадження»), в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч.8 ст. 48 Закону, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно п.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На даний час рішення суду не виконано, що порушує права та законні інтереси стягувача та суперечить п. 5 ст. 124 Конституції України , згідно якого судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як стверджує заявник та вбачається з листів Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, перевірка щодо виявлення рахунків боржника була здійснена в квітні 2015 року, перевірка щодо виявлення нерухомого майна 27.11.2015 року, земельних ділянок - в травні 2015 року, рухомого майна боржника - в травні-червні 2015 року. Останнє отримання інформації про доходи боржника відбулося 30.06.2016 року.

Представником Борщівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 не спростовані твердження заявника про те, що державним виконавцем не вжито передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення.

Державним виконавцем також не оспорюється той факт, що на сьогоднішній день рішення суду залишається невиконаним тривалий проміжок часу, чим порушуються права заявника, а тому має місце бездіяльність державного виконавця при виконанні виконавчого листа №594/395/14-ц,.

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані по справі докази і визначені відповідно до них правовідносини, суд прийшов до висновку, що вимога ОСОБА_3 є підставною і підлягає до задоволення, оскільки державним виконавцем Яремою В.П. в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вжито передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішення, ефективно, своєчасно і в повному обсязі не вчинено виконавчих дій.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушення права чи свободи.

Відповідно до статті 389 ЦПК України про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.18, п.2 ч.1 ст.37, ч.8 ст.48, Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 11, 383- 389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконними дії заступника начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачеві в межах виконавчого провадження ВП №47144546 при виконанні виконавчого листа по справі № 594/395/14-ц, виданого Борщівським районним судом Тернопільської області 21 жовтня 2014 року.

Визнати неправомірною постанову заступника начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві ОСОБА_5 від 28 грудня 2016 року, прийняту в межах виконавчого провадження ВП №47144546 при виконанні виконавчого листа по справі № 594/395/14-ц виданого Борщівським районним судом Тернопільської області 21 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 140370,08 грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали, в той же строк з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд до Апеляційного суду Тернопільської області.

Головуючий: