Ухвала

іменем україни

09 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов ОлегМиколайович, відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 27 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням діючих норм законодавства, оскільки договором застави та чинним законодавством не передбачено звернення стягнення шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Крім того, в оспорюваному виконавчому написі нотаріуса всупереч вимог ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не зазначено, що відповідач як ініціатор звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження до початку процедури звернення стягнення зареєстрував у Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 01 грудня 2015 року та зареєстрований у реєстрі, про звернення стягнення на транспортний засіб Geely MK Cross, що належить їй на праві власності і який є предметом застави публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк»), у рахунок погашення боргу перед банком у розмірі 104 668,38 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2016 року позов задоволено. Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 01 грудня 2015 року та зареєстрований у реєстрі, про звернення стягнення на транспортний засіб Geely MK Cross, який належить на праві власності ОСОБА_4 та є предметом застави ПАТ «Ідея Банк» у рахунок погашення боргу перед банком у розмірі 104 668,38 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 27 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 01 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі, яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб Geely MK Cross, який належить позивачу на праві власності.

Із змісту вказаного вище виконавчого напису нотаріуса вбачається, що спірний автомобіль на підставі договору застави транспортного засобу, посвідченого 04 грудня 2013 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Погорєловою М.Ю., переданий у заставу ПАТ «Ідея Банк», який є правонаступником за усіма правами та обов'язками ПАТ «Плюс Банк», строк платежу за яким настав 04 березня 2014 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації заставного автомобіля, нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Ідея Банк» за період з 04 квітня 2014 року по 08 жовтня 2015 року включно у розмірі: 66 509,29 грн. - основний борг; 2 114,39 грн. - прострочений борг; 17 858,87 грн. - прострочені проценти; 195,08 грн. - строкові проценти; 17 190,75 грн. - пеня; 800 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 104 668,38 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1.1 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що у вересні 2011 року до положень ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», котрий є спеціальним до спірних правовідносин, законодавцем внесено зміни, згідно з якими звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (у тому числі і на предмет застави) може відбуватись на підставі виконавчого напису нотаріуса. При цьому, передбачати можливість звернення стягнення на предмет застави у самому договорі застави не є обов'язковим. Разом з тим, позивач не вказала, яке саме її право чи законний інтерес порушено відсутністю у виконавчому написі вказівки на те, що відповідач, як ініціатор звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, до початку процедури звернення стягнення зареєстрував у Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, а при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 27 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

М.К.Гримич