Справа № 202/7399/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 січня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Шишляннікові О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську справу за позовом Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради до ОСОБА_1, треті особи: Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, Дніпропетровська місцева прокуратура № 1, про позбавлення матері батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 у якій просить суд: позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини, щомісячно, у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітня, на корить державного закладу або особи, яка буде опікуватися дитиною, до влаштування дитини у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу; зобов'язати Індустріальний ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції відібрати дитину ОСОБА_2 у матері ОСОБА_1 та передати Органу опіки та піклування ля проведення заходів соціально-правового захисту прав та інтересів дитини.

В обґрунтування позову зазначається, що згідно із свідоцтвом про народження, ОСОБА_1 є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В поле зору служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_2 потрапив у вересні 2014 року у зв'язку з тим, що понад 10 діб не проживав вдома. Під час проведення відповідної роботи з матір'ю дитини, ОСОБА_1 з'ясовано, що хлопець почав йти з дому ще у травні 2014 року. Вона часто помічала стан ОСОБА_2 під впливом вживання наркотичних речовин, тому за особистим клопотанням служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та за заявою матері, ОСОБА_2 було влаштовано на реабілітацію до наркологічного центру м. Дніпро, але з центру реабілітації ОСОБА_2 втік не пройшовши навіть половини курсу реабілітації.

Службою у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради матері дитини, ОСОБА_1 було рекомендовано відвести ОСОБА_2 на консультацію до лікаря психіатра з метою виявлення причини втеч дитини, але всі спроби залишились без результату. За час перебування ОСОБА_2 на обліку служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з матір'ю дитини постійно проводилась робота щодо уміння використовувати власний ресурс для підвищення виховного батьківського потенціалу. У зв'язку з тим, що жінка не працює, центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради їй пропонувалась робота швачки поблизу місця проживання, але вона туди не пішла. З ОСОБА_1 проводились бесіди щодо необхідності постановки на облік до Центру зайнятості, однак жінка ігнорує будь які рекомендації. Гр. ОСОБА_1 рекомендовано влаштувати ОСОБА_2 до Благодійного фонду «Даримо радість» на заняття у центрі соціальної адаптації «Вчимося жити», але мати дитини не захотіла контролювати відвідування хлопцем занять, через що ОСОБА_2 був присутнім лише на одному занятті.

Через низький дохід в родині, ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до управління праці та соціального захисту населення з метою оформлення субсидії, але ОСОБА_1 залишила цю справу без руху.

Спроби з'ясувати причину такої поведінки у самого ОСОБА_2 залишаються марними. Дитина не хоче розповідати що спонукає його до втеч, практично не йде на контакт зі спеціалістами служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради. У ОСОБА_2 не має авторитету серед членів родини.

У період з 2014 по теперішній час дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово потрапляє в поле зору працівників поліції за самовільні втечі з місця мешкання та навчального закладу, а також за скоєння правопорушень, про що свідчить інформація від правоохоронних органів Дніпропетровської області, а саме: безвісно відсутній - Жовтневий РВ ГУМВС від 01.10.2014; грабіж - Індустріальний РВ ГУМВС від 17.12.2014; крадіжка - Індустріальний РВ ГУМВС від 30.01.2015; крадіжка - Індустріальний РВ ГУМВС від 09.01.2015; крадіжка - Індустріальний РВ ГУМВС від 09.02.2015; крадіжка - Індустріальний РВ ГУМВС від 01.04.2015; крадіжка - Дніпропетровський РВ ГУМВС від 04.04.2015; крадіжка - Амур-Нижньодніпровський РВ ГУМВС від 06.05.2015.

З 29.05.2015 за заявою матері, ОСОБА_2 був влаштований до реабілітаційного центру громадської організації «Спектр життя» у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, але хлопець втік з реабілітаційного центру у зв'язку з чим мати, ОСОБА_1, була змушена забрати ОСОБА_2 додому.

ОСОБА_1 з 2012 року перебуває на диспансерному обліку у лікарів Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» з діагнозом гіпертонічна хвороба II ст., артеріальна гіпертензія II ст., ризик 4, СН І-ІІ ст., у зв'язку з цим вона стверджує, що постійно почувається погано та не може працювати. Живе жінка з двома малолітніми синами за рахунок грошей, які отримує як соціальну допомогу матерям одиначкам.

Згідно інформації Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області мати дитини, ОСОБА_1 була п'ять разів притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (від 23.09.2014; 10.10.2014; 05.02.2015; 02.10.2015; 21.09.2016).

17.09.2015р. ОСОБА_1 зверталась до голови Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з заявою про позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 пояснюючи тим, що вона не може вплинути на дитину у зв'язку з тим, що в неї не має сил та здоров'я займатись його вихованням. Зазначене звернення було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпрі ради 11.11.2015 року, на якому була присутня мати дитини, ОСОБА_1 Членами комісії були розглянуті всі наведені факти невиконання батьківських обов'язків гр. ОСОБА_1, їй було роз'яснено, що вона як мати не виконує в повному обсязі свої обов'язки що і призвело до самовільних втеч хлопця з місця мешкання та навчального закладу.

Відповідно до інформації Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» дитина ОСОБА_2 перебуває під наглядом лікаря-нарколога. Неодноразово, 10.02.2016, 15.02.2016 та 13.09.2016 ОСОБА_2 потрапляв до Комунального закладу «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 6» Дніпропетровської обласної ради» з передозуванням наркотичними речовинами.

Відповідно до листа Комунального закладу «Дніпропетровська міська дитяча клінічна лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» 29.09.2016 ОСОБА_2 був доставлений співробітниками Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області до їх закладу у зв'язку з тим, що дитина була знайдена без нагляду дорослих. З рапорту старшого інспектора сектору патрульної поліції Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що з 27.09.2016 ОСОБА_2 не проживав вдома але мати хлопця ОСОБА_1 не подала заяву до відділення поліції про зникнення її сина. Також, при спілкуванні з ОСОБА_1 з'ясовано, що вона категорично відмовляється приймати додому ОСОБА_2. На підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2016 ОСОБА_2 був з 02.03.2016 поміщений до приймальника-розподільника для дітей ГУНП в Дніпропетровській області та в подальшому з 28.03.2016 року направлений до школи соціальної реабілітації Міністерства освіти і науки України, що знаходиться у с. Балахівка, Кіровоградської області, де перебував до 24.08.2016 року.

Після повернення додому ОСОБА_2 відвідував заняття у навчальному закладі лише декілька днів. Мати дитини ОСОБА_1 не має впливу на хлопця. Не контролює його поведінку, не знає коло знайомих з якими спілкується її син ОСОБА_2.

07.10.2016року питання про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпрі ради на якому вона була присутня. Ретельно розглянувши всі наведені факти, взявши до уваги те, що мати дитини, ОСОБА_1 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків у зв'язку з чим існує загроза життю та здоров'ю дитини, а також прохання самої ОСОБА_1 позбавити її батьківських прав відносно сина ОСОБА_2, членами зазначеної комісії вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно її сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому з засіданні представник Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради позовні вимоги підтримала та пред'явлений позов просила задовольнити. В обґрунтування позиції посилалася на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідачка ОСОБА_1 позовні вимоги визнала і також просила позбавити її батьківських прав по відношенню до її сина ОСОБА_2. Зазначила, що вона вже не має ані сил, ані бажання займатися вихованням ОСОБА_2. Останній не слухається її та вона втратила будь-які надії на те, що ОСОБА_2 якось виправиться. Наявність ОСОБА_2 удома загрожує їй та її малолітньому сину.

Представник Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради позовні вимоги підтримала та пред'явлений позов просила задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, відповідач є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Неповнолітній ОСОБА_2 проживає разом із матір'ю - відповідачкою ОСОБА_1 та її малолітнім сином у квартирі, що розташована за адресою:АДРЕСА_1.

Доказів того, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, разом з дитиною не проживає, не цікавиться долею сина, веде аморальний та не добропорядний спосіб життя, довготривалий час не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина надано не було. Небажання відповідачки займатися подальшим вихованням лише одного із трьох її синів, а саме сина ОСОБА_2, не свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини.

Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що відповідач виконувала батьківські обов'язки по відношенню до свого сина ОСОБА_2, на протязі тривалого часу піклувалася про покращення стану його здоров'я, супроводжувала його до лікувальних закладів, створила належні умови для його проживання у квартирі, а тому не має бути позбавлена батьківських прав лише через те, що вона втратила надію на виправлення сина ОСОБА_2 і у подальшому, через це, не бажає займатися його вихованням, доглядом та утриманням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180 СК України, на підставі ст.ст.215-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук