Справа № 655/235/17
Провадження № 2/655/122/2017
У Х В А Л А

іменем України

03 квітня 2017 року смт. Горностаївка

Суддя Горностаївського районного суду Херсонської області Шумило О.М., перевіривши виконання вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України у позовній заяві ОСОБА_1 до Горностаївської районної державної адміністрації, Каїрскої сільської ради про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла вищезазначена позовна заява.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю її такою, що підлягає залишенню без руху для усунення її недоліків,оскільки, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України та згідно яких позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 177 ЦК України визначає, що обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

За змістом ст. 190 ЦК України майном, як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визначаються речовими правами.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що право на земельну частку (пай) є майновим правом.

Про майнову природу права на земельну частку (пай) свідчить також Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», який визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі.

Указом Президента України № 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства визначається виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь, що обчислюється за методикою грошової оцінки земель, затвердженої КМУ та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Відтак, вимоги позивача про визнання за ним права на земельну частку (пай) є вимогами майнового характеру.

Оскільки спір про визнання права на земельну частку (пай) є майновим спором, останній повинен бути оплачений судовим збором, виходячи з вартості земельної частки (паю) , визначеної на час подання позову.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обовязковою вимогою до змісту позовної заяви.

Вказана позивачем вартість земельної ділянки із вартості, що зазначена у інформації Відділу Держгеокадакстру у Горностаївсьокому районі Херсонської області не є дійсною вартістю майна станом на сьогоднішній день. З урахуванням того, що предметом позовних вимог є нерухоме майно, а саме земельна ділянка до суду має бути надані документи про ринкову вартість цього майна для дотримання вимог правил виключної підсудності даної справи (ст. 114 ЦПК України), а також для перевірки сплати судового збору у належному розмірі, а саме - 1% ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-III від 12 липня 2001 року незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Також, позивач до участі у справі не залучає відповідний орган Держгеокадастру, на який покладено обовязки щодо реалізації державної політики у сфері земельних відносин та в якості сторони КСП «Росія», а у разі зміни назви (реорганізації, ліквідації,тощо), інше КСП або кооператив, або акціонерне товариство, у якого в користуванні знаходиться земельна частка (пай), тому підлягає уточненню коло осіб по справі.

Суд звертає увагу, що позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у розмірі 5, 84 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Росія», однак не вказує із земель запасу чи резервного фонду на території Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області.

Крім того, позивач просить поновити йому строк для звернення до суду з вимогою про визнання права на земельну частку (пай), але при цьому позивач не обґрунтував підстав звернення до суду тільки тепер, після спливу значного проміжку часу, з посиланням на поважність причин пропуску строку та доказів його пропуску суду не надає.

Враховуючи вищезазначене, провадження у даній справі не може бути відкритим до виправлення недоліків позовної заяви.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду у новій редакції та з відповідними додатками.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Горностаївської районної державної адміністрації, Каїрської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) - залишити без руху.

Надати позивачу строк, для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У разі не усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Шумило