Провадження № 22-ц/780/52/17 Доповідач у 2 інстанції Білоконь О. В.
Категорія 26 19.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

19 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2016 року у справі за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки ,-

встановила:

У березні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на таке.

10 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 67 000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 10 жовтня 2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,50% на рік.

Того ж дня, 10 жовтня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1.

Позичальник взяті не себе зобов'язання за кредитним договором не виконував і не здійснив погашення кредитних зобов'язань у передбачений Договором строк, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 26 червня 2013 року складає 622 585,12 грн.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі укладеного договору купівлі-продажу прав вимоги до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором із ОСОБА_2 та права Іпотекодержателя.

Оскільки ОСОБА_2 порушив умови договору у кредитора, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 77 890,92 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 622 582,12 грн., позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2, а саме: на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,30 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 77890,92 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 622582,12 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2, квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,30 кв.м, житловою площею 30,1 кв.м, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, судові витрати стягнути з відповідача.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 3654грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково апеляційну скаргу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, однак таким вимогам рішення суду відповідає не в повній мірі з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції вірно виходив із того, що боржник не виконує умови договору кредиту щодо щомісячного погашення кредиту та відсотків за користування ним, у зв'язку з чим у нього станом на 26.06.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 77890,92 доларів США тому в рахунок погашення цього боргу відповідно до договору іпотеки є підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Такі висновки відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у зазначений строк.

В силу ст. 33 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 7 Закону України "Про іпотеку" визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 67 000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 10 жовтня 2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,50% на рік. (а.с. 7-16).

10 жовтня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1., оціночною вартістю 451483 грн. (а.с. 25-28).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором№0, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 (а.с. 40-44).

У зв'язку із неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором станом на 26 червня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 622 582,12 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі - 52 249,69 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 417 631,77 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 25 641,23 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 204 950,35 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 29).

30 жовтня 2013 року у відповідності до п. 12.1. іпотечного договору ПАТ «Дельта Банк» було направлено ОСОБА_2 лист вимогу про усунення порушення зобов'язання - погашення заборгованості у розмірі 622 582,12 грн. у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не виконання вимоги про погашення заборгованості. (а.с. 35-36).

Письмова вимога банку ОСОБА_2 виконана не була.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України , якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як видно з п.п.1.1, 4.2 Кредитного договору ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання щомісячно здійснювати погашення кредиту та нарахованих процентів шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 945 доларів США згідно графіку платежів, визначеного в додатку№1 до договору.

Також положеннями кредитного договору (пункти 4.6, 5.3, 5.5, 5.8, 5.10) передбачено право банку на дострокове повернення кредиту, а положеннями п.п.2.2, 10.1 - право банку на звернення стягнення на заставне майно.

Крім цього, згідно розділу 4 договору іпотеки передбачено право банку як іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобов'язання щодо щомісячного погашення кредиту, банк на передбачених договором і законом підставах пред'явив йому вимогу про дострокове погашення кредиту, а у разі невиконання цієї вимоги повідомив ОСОБА_2 як іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Встановивши вказані обставини справи суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки по іпотечному договору № 66489 від 10 жовтня 2007 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 і яка на праві власності належить ОСОБА_2 шляхом проведення прилюдних торгів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 77 890,92 доларів США.

Проте з врахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду необхідно змінити із наступних підстав.

Згідно з ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Як вбачається у резолютивній частині рішення суду в порушення зазначених вимог Закону не зазначено загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, та початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до звіту про оцінку майна предмету іпотеки, який виконано ЗАТ «Консалтингюрсервіс»30 листопада 2016 року, вартість об»єкту іпотеки складає 605059 грн., тому саме цю вартість слід зазначати як початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації з прилюдних торгів..

Відповідно до ст.309 ЦПК України, так як суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, рішення суду в частині вирішення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно змінити.

Доводи апеляційної скарги на те, що надана позивачем довідка про заборгованість ОСОБА_2 не є належним доказом, так як не містить складових, з яких складається заборгованість, період з якого виникла заборгованість підлягають відхиленню, оскільки вказана довідка ПАТ «Дельта Банк» від 26.03.2013 року (а.с.29) містить дані про номер і дату кредитного договору, зазначено складові заборгованості по тілу кредиту і відсоткам за користування ним, в тому числі і прострочена заборгованість, а тому сумнівів у її достовірності не викликає.

Інші доводи апелянта про невідповідність підпису від імені ОСОБА_2 на кредитному договорі також не заслуговують на увагу, оскільки вказаний містять підписи сторін договорів. Виходячи із презумпції чинності правочину, передбаченої ст. 204 ЦПК України, та відсутності з боку відповідача відповідного клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи щодо належності відповідачеві підпису, колегіяі суддів знаходить відповідні доводи апеляційної скарги безпідставними.

Крім цього, ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України визнав ту обставину, що за кредитним договором, укладеним 10 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 він отримав кредитні кошти у розмірі 67 000 доларів США.

Доводи апелянта на те, що ПАТ «Дельта Банк» не надано доказів переходу до нього прав іпотекодержателя також підлягають відхиленню, оскільки представником Банку надано Відомості з державного реєстру іпотек, згідно яких 17.12.2012 року державним реєстратором зареєстровано тип обтяження: іпотека, іпотекодержатель: ПАТ «Дельта Банк», підстава обтяження: договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», 2949, 08122011 року, об'єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1. (а.а.212).

Таким чином до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права іпотекодержателя.

Інші доводи апелянта на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права не заслуговують на увагу і не спростовують висновків суду про наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2014 року в частині вирішення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки змінити.

Викласти резолютивну частину рішення в цій частині в наступній редакції:

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 10 жовтня 2007 року ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в розмірі 77 890,92 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 26 червня 2013 року складає 622 582,12 грн., з яких: 52249,69 доларів США - заборгованість за кредитом, що згідно курсу НБУ станом на 26 червня 2013 року складає 417 631,77 грн.; 25641,23 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, що згідно курсу НБУ станом на 26 червня 2013 року складає 204950,35грн., звернути стягнення на предмет іпотеки по іпотечному договору № 66489 від 10 жовтня 2007 року: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 50,30 кв.метрів, житловою площею 30,1 кв.метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни 605059 грн.

В іншій частині про стягнення судових витрат заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2014 року залишити без змін.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: