Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/1149/16-ц Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 5 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Гансецької І.А., Микитюк О.Ю.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 27 липня 1990 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу ними придбано квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку було зареєстроване на ім'я ОСОБА_2

На підставі рішення суду по сімейному праву Кфар Саба, Ізраїль від 5 грудня 2002 року шлюб між ними розірвано і укладено договір про майнові відносини та аліменти. Відповідно до даного договору відповідач зобов'язувався у разі продажу вказаної квартири передати їй половину вартості цього житла.

В подальшому їй стало відомо, що ОСОБА_2 1 жовтня 2011 року без її згоди продав зазначену квартиру ОСОБА_4 та відмовивився сплачувати половину вартості даного нерухомого майна.

Також ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 9 квітня 2014 року з відповідача стягнуто на її користь вартість 1/2 частини спірної квартири у розмірі 14080 грн. Зазначене рішення на даний час переглядається у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки рішенням цього ж суду від 5 березня 2015 року договір купівлі-продажу вказаної квартири визнано недійсним.

З огляду на вищезазначене, позивачка просила визнати квартиру АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю подружжя, поділити це майно та визнати за нею і відповідачем право власності на 1/2 її частину за кожним, залишивши житло у спільній частковій власності.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 9 квітня 2014 року, яке є чинним та набрало законної сили, фактично вирішено спір між сторонами з приводу поділу вказаної квартири та стягнуто на користь позивачки вартість 1/2 її частини. При цьому, стягнення такої грошової компенсації узгоджується з положеннями договору про майнові відносини та аліменти від 5 грудня 2002 року.

Отже, після сплати позивачці грошової компенсації, право власності останньої на спірну квартиру припинилось.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу.

Представники ОСОБА_1 В судовому засіданні не визнали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

На думку представника третьої особи, апеляційна скарга є обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1990 року по 5 грудня 2002 року. За час перебування у зареєстрованому шлюбі ними придбано квартиру АДРЕСА_1. Право власності на зазначене житло було зареєстроване за відповідачем.

1 жовтня 2011 року ОСОБА_2 продав спірну квартиру ОСОБА_4 Зміст договору купівлі-продажу свідчить про те, що продаж вчинено за 28160 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 9 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 25 червня 2014 року, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну їй 1/2 частину вказаної квартири у розмірі 14080 грн. При визначенні цієї суми суд виходив із ціни квартири, яка зазначена у договорі купівлі-продажу.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 5 березня 2015 року визнано недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, який укладений 1 жовтня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4

За правилами ст.22 КпШС України, який був чинним на час придбання сторонами вказаної квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Аналогічна норма закріплена й у ст.60 СК України.

Таким чином, вказана квартира є спільною сумісною власністю сторін, оскільки придбана за час шлюбу, за їхні спільні кошти.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що спір між сторонами вже вирішений, оскільки на користь позивачки стягнуто грошову компенсацію за належну їй 1/2 частину квартири, є безпідставним. Так, ОСОБА_1, вважаючи, що відповідач без її згоди продав спірну квартиру за ціною, яка не відповідає її дійсній ринковій вартості, оспорила договір купівлі-продажу. При цьому, зазначена у договорі ціна продажу раніше була врахована судом при визначенні розміру грошової компенсації, яка стягнута на користь позивачки. В подальшому ця угода була визнана судом недійсною, що, в свою чергу, свідчить про поширення на квартиру режиму спільної сумісної власності сторін, а також вказує на те, що між ними триває спір щодо поділу даного житла.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209,303,304,307,308,314,315,319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів

Головуюча : Судді: