Тальнівський районний суд Черкаської області
Справа № 704/345/17
У Х В А Л А

31.03.2017 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі суду:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Джуській Л.О.

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна (державний орган - Державна казначейська служба України) про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями судових органів,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Тальнівського районного суду Черкаської області Воронкової І.Г. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Держава Україна (державний орган-Державна казначейська служба України) про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями судових органів.

В попередньому судовому засіданні суддя на підставі ст. 20, 23 ЦПК України заявила про самовідвід по розгляду даної справи, так як вважає, що оскільки позивач оскаржує дії суддів Тальнівського районного суду Черкаської області, то під час розгляду справи у сторін можуть виникнути сумніви у її неупередженності.

Статтею 20 ЦПК України передбачені підстави для відводу судді в розгляді справи.

Частиною 1 ст. 23 ЦПК України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Однією з підстав відводу судді в розгляді справи ч. 1 ст. 20 ЦПК України визначає інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. При цьому норми ЦПК України не розкривають самого змісту поняття об'єктивності та неупередженності.

Визначаючись щодо наявності вищенаведеної підстави для відводу судді від розгляду конкретної справи, суд вважає за необхідне керуватись наступним.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Така позиція висловлена у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у рішенні у справі «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії».

З огляду на вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду, яка є частиною національного законодавства, з метою виключення щонайменших сумнівів в об'єктивності, безсторонності та неупередженості судді у розгляді даної цивільної справи, забезпечуючи особі право на розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, суд вважає заяву про самовідвід задовольнити.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 20, 23-24 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Воронкової І.Г. про самовідвід задовольнити.

Цивільну справу передати до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. Г. Воронкова