Справа №461/7674/16-ц
Провадження №2/461/390/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг-

в с т а н о в и в:

ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця»звернулосяз позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, в якому просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 25273,92 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що у житловому будинку АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_4, згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку № 365 від 05.07.2016 року разом із ОСОБА_4, також проживає ОСОБА_3 Дана квартира належить відповідачам на праві власності. Вказаний будинок знаходиться на балансі виробничого підрозділу «Львівське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Зазначає, що позивач надає відповідачам послуги з центрального опалення квартири, підігріву води, а також послуги з утримання будинку і прибудинкової території. Нарахування за надані послуги проводяться відповідно до тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 17.12.2012 року № 96, яким встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в тому числі і для підрозділу Львівське будівельно-монтажне експлуатаційне управління, тарифи з теплопостачання регулюються рішеннями Львівської міської ради від 14.06.2013 року № 509, від 31.01.2014 року № 82 та від 27.04.2015 року. Стверджує, що боржники фактично отримуючи вищевказані послуги, починаючи з 2014 року не оплачують за них, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем у сумі 25273,92 грн. Тому просить позов задоволити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такий задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Через канцелярію суду подала заперечення, в яких просила відмовити у задоволенні позову, оскільки між позивачем та відповідачами відсутній договір про надання вищевказаних послуг. Окрім того, зазначила, що позивачем невірно проведено розрахунок заборгованості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, щоу квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописку № 365 від 05.07.2016 року, виданоюВиробничого підрозділу «львівське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця»

Вищевказана квартира належить відповідачам на праві власності. Вказаний будинок знаходиться на балансі виробничого підрозділу «Львівське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується довідкою №1269 від 15.07.2016 року.

Позивач відповідно до норм Житлового кодексу України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає відповідачам послуги з центрального опалення квартири, підігріву води, а також послуги з утримання будинку і прибудинкової території.

Нарахування за надані послуги проводяться відповідно до тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 17.12.2012 року № 96, яким встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в тому числі і для підрозділу Львівське будівельно-монтажне експлуатаційне управління, тарифи з теплопостачання регулюються рішеннями Львівської міської ради від 14.06.2013 року № 509, від 31.01.2014 року № 82 та від 27.04.2015 року.

У відповідності до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію.

При цьому, відповідно до п.1 та п.5 ч.3 ст.20 вказаного Закону споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст.16 вказаного Закону встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено в судовому засіданні договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами укладений не був, що являється порушенням вимог законодавства. В судовому засіданні відповідач неодноразово наголошував на обов'язку зі сторони позивача укласти з ним відповідний договір, доказів на ухилення відповідачем від укладення договору представником позивача надано не було.

Судом також встановлено, що як на докази в підтвердження позовних вимог позивач покликається на довідку про нарахування та заборгованість по квартплаті та комунальних послугах, згідно якої станом на 01.06.2016 року відповідачі заборгували позивачу за період з січня 2014 року по травень 2016 року 8068,05 грн. за оплату квартирної плати, 18093,07 грн. за надання послуг з централізованого опалення, 412,80 грн. за надання послуг постання гарячої води, а всього 26573,92 грн. При цьому станом на січень 2014 року за відповідачами вже рахувалась заборгованість за квартирну плату в розмірі 2522,52 грн.З наданої довідки також вбачається, що відповідачами сплачено 1300,00 грн.

Однак суд не приймає такі докази до уваги, як належні та допустимі з наступних підстав.

Судом в процесі судового розгляду сторонам було роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки, попереджено про наслідки вчинення та не вчинення певних процесуальних дій.

Сторона позивача скористалась своїми процесуальними правами на власний розсуд та жодного належного та допустимого доказу на обґрунтування правомірності стягнення оплати за житлово-комунальні послуги в зазначеному розмірі не надала. Тобто, з вищевказаної довідки не зрозуміло, яким чином нараховувалися позивачем суми до стягнення, за які саме послуги відповідачами сплачено заборгованість, чому позивачем нараховано заборгованість за надання послуг постачання гарячої води лише за чотири місяці.

В матеріалах справи містяться документи, що суперечать один одному, не можуть з достовірністю свідчити про фактичні обставини справи і тому не можуть розглядатися в якості доказів.

Крім того, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачі неодноразово зверталися до позивача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Виходячи з норм вищевказаних статей, доведення позову є процесуальним обов'язком позивача.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він покликався, як на підставу своїх вимог, тому суд вважає вимоги позивача безпідставними та не обґрунтованими, а відтак у задоволенні позову необхідно відмовити.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.16, 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.10, 11, 60, 61, 79, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 10 днів з моменту його проголошення. У разі, якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.