Справа № 486/1028/16-ц
Провадження № 2/486/49/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О.Д.

при секретарі Зацепіній І.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Южноукраїнького міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2010 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дочок. Оскільки на даний час він не працює, його дохід є мінливим та нерегулярним, змінився його матеріальний стан, і тому він не в змозі сплачувати аліменти на утриманням його дітей у розмірі 1/3 частки від його доходу, що становить 1000 грн. на кожну дочку. Просить змінити розмір аліментів що стягуються з відповідача з 1/3 частини зі всіх видів його заробітку та прийняти рішення про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій суммі по 500 грн. на кожну із дочок.

В судове засідання позивач не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги свого довірителя посилаючись на те, що він на даний час ніде не працює та не має постійного фіксованого заробітку з якого б можливо було стягувати аліменти. Просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що ОСОБА_3, як батько, зобов'язаний утримувати своїх дітей. Його доводи, що він ніде не працює, тому не може сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. на кожну дочку, є неправдивими, оскільки він, хоча і звільнився з роботи, але має неофіційний дохід від діяльності з перевезення громадян.

Суд вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8) та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2010 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно починаючи з 11 жовтня 2010 року і до повноліття дочок (а.с. 11).

Відповідно до довідки № 1471/1 1210 від 18.10.2016 року Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 сплачує по аліментним платежам 1000 грн. щомісячно та має заборгованість, яка станом на 12.10.2016 року складає 3 315,84 грн. (а.с. 31).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття закріплений також і в статті 180 Сімейного Кодексу України.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Зазначена норма закону вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так згідно копії трудової книжки серії АИ № 455201 27.05.2016 року ОСОБА_3 був звільнений за власним бажанням в зв'язку з переїздом на нове місце проживання (а.с. 12). Запис щодо працевлаштування після звільнення в трудовій книжці відсутній позивач на даний час офіційно не працевлаштований.

Той факт, що позивач звільнився з роботи за власним бажанням не може бути обставиною, яка вказує на погіршення його матеріального становища.

Інших доказів, що вказують на зміну матеріального становища або на погіршення стану здоров'я позивачем суду надано не було.

Хоча, згідно із статтею 60 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області, шляхом подачі апеляційної скарги до Южноукраїнського міського суду, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_8