АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/364/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Лапка Ю.В., Шевчук Ю.Г.,

за участю: сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про продовження строку на прийняття спадщини,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом, в якому просив визначити йому додатковий, місячний, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 02 вересня 2014 року.

В обґрунтування позову зазначав, що основною причиною, яка перешкодила йому звернутися у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини стало те, що він не знав про наявність заповіту, вчиненого бабусею ОСОБА_4 на його ім'я. Про існування заповіту позивач дізнався тільки в липні 2016 року, коли до нього надійшов лист від нотаріуса про те, що ним пропущено строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Посилаючись на те, що він строк для прийняття спадщини пропустив у зв'язку із незнанням про існування заповіту, позивач просив суд задовольнити позов та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 02 вересня 2014 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5 Категорія: 39

Доповідач: Янчук Т.О.

Представник відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_6 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Представник Хмельницької міської ради, ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Судом встановлено, що 11 серпня 2008 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві власності 1/2 частину квартири №3, що знаходиться в будинку №58 по вул. Шевченка в м. Хмельницькому.

30 серпня 2014 року ОСОБА_4 померла.

Як вбачається із матеріалів справи, листа від 20.07.2016 року приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_8 20 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири в АДРЕСА_1. У видачі такого Свідоцтва позивачу було відмовлено у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

У той же час, законодавець передбачив в положеннях ч.3 ст.1272 ЦК України, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Із позовних вимог, доводів апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України, у зв'язку із тим, що не знав про наявність вказаного заповіту.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року та у справі 6-1486цс15 від 04 листопада 2015 року, і відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови (роз'яснення, викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2015 року за № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у спосіб, який визначено ОСОБА_1, а саме шляхом визначення останньому додаткового строку для прийняття спадщини.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у зв'язку із чим рішення суду першої інстанції відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості.

Доводи апеляційної скарги, щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при залученні в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України співвідповідачем по справі ОСОБА_3, не впливають на правові висновки суду, оскільки відповідачами у справі за позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4

При вирішенні справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, порушень норм процесуального права, які б могли привести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук