Справа № 177/2638/16-ц
Провадження № 2/177/481/17
У Х В А Л А

Іменем України

12.01.2017

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 22.12.2016 звернулася до суду з позовною заявою та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 31.11.2016 у розмірі 32113,08 грн., неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2013 по 30.11.2016 у розмірі 3463,90 грн., а всього стягнути 35576,98 грн. та судовий збір.

11.11.2017 на запит суду в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України надійшли відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Дніпропетровській області, згідно яких відповідач значиться зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що її необхідно залишити без руху через невідповідність вимогам ст. 121 ЦПК України з наступних підстав.

Позивач в обґрунтування позовних вимог не надає копію рішення суду на підставі якого стягнуто аліменти з відповідача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що суттєво впливає на вирішення справи по суті.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина станом на 31.11.2016, однак не вказує за який період, тому вказаний недолік підлягає усуненню.

Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, на виконавчу службу законом покладені повноваження з виконання рішень судів, однак, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення боргу та неустойки за рішенням суду, яке перебуває на стадії виконання, не залучає до участі у справі відділ державної виконавчої служби, на виконанні в якому перебуває рішення суду, хоча вирішення справи по суті може вплинути на їх права або обовязки, не надає копію позовної заяви з додатками для нього, не надає відомості про те, на якій стадії виконання перебуває рішення суду, що впливає на вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: