АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1841/15-ц Номер провадження 22-ц/786/312/17Головуючий у 1-й інстанції Святська О. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2016 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Житлобуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ПАТ «ДельтаБанк» звернулося в суд з позовом доОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Житлобуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 26.12.2008 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 31/36/08-НПБ, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 593 826,00 грн. з розрахунку 27,50 % річних за користування кредитом на строк з 26.12.2008 року до 25.06.2024 року. Згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора та права вимоги по даному кредитному договору. Відповідно до договору поруки № 31/36/П01/08-НПБ, укладеного 26.12.2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «МЖК Житлобуд», поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року. Відповідач не виконав свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 24.07.2015 року має заборгованість в сумі 1 874 590,98 грн., з яких: 590 633,39 грн. заборгованість за тілом кредиту, 632 349,16 грн. заборгованість по процентам, 617 904,52 грн. заборгованість за пенею, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 17 719,00 грн. та сума за ставкою 3% від простроченої суми заборгованості по відсотках - 15 984,91 грн. ПАТ «Дельта Банк» просив стягнути вказану суму заборгованості та понесені судові витрати з відповідачів солідарно.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2016 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Житлобуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив позивач Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ «Дельта Банк» задовольнити повністю.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 303 ч.3 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов"язковою підставою для скасування рішення.

Згідно ч. 1 п.4 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному провадженні із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 26.12.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 31/36/08-НПБ, згідно якого, банк надав позичальнику кредит у розмірі 593 826,00 грн. строком по 25.06.2024 року включно. П.3.1,3.2 кредитного договору № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року встановлено , що позичальник зобов'язується сплачувати банку проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості, починаючи з 1.01.2009 року і до 25.06.2024 року, з зазначенням цього графіку ( а.с.6-11) , ( а.с. 16-20 ц/с №2-624/2011).

Згідно додаткової угоди № 2 від 03.02.2011 року до кредитного договору № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року, укладеної між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 пункти 1.1, 3.1, 3.2 договору викладено в новій редакції, згідно з якою банк надає позичальнику кредит у розмірі 593 826,00 грн.. Позичальник зобов'язується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом згідно графіку (дата сплати 03.02.2011 сума заборгованості 514010,75 грн., нараховані відсотки 14569,47 грн.); повністю погасити заборгованість за кредитом та процентами не пізніше 03 лютого 2011 року, договір підписано представником банку та позичальником ( а.с.14).

Відповідно до договору поруки № 31/36/П01/08-НПБ, укладеного 26.12.2008 року між ТОВ «МЖК Житлобуд» та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року( а.с.15-17).

Згідно додаткової угоди до договору поруки № 1 від 03.02.2011 року п.1.2 договору поруки викладений в наступній редакції: «Поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору та додатковими умовами до нього. Строк повернення кредитних коштів 03.02.2011 року». (а.с.18). Договір підписано обома сторонами.

Згідно позовної заяви та копії повідомлення в справі № 2-264/2011, відповідачу ОСОБА_4 17.02.2011 року направлено письмову вимогу за № 625/10б.б-01 про погашення заборгованості за кредитом, на яку він не відреагував (а.4 на звороті позову, а.7 в справі № 2-264/2011).

Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02.08.2011 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Кременчуцької філії задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року станом на 25.03.2011 року в сумі 1 157 455,63 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом становить 590 633,39 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 295 040,88 грн., пеня 271 781,36 грн.(а.с.68,69, 119-121 ц/с № 2-624/2011).

Дане рішення набрало законної сили, за заявою представника позивача (а.с.72 ц/с 2-264/2011) вчасно виписано та видано виконавчі листи.

Згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора та права вимоги по даному кредитному договору та виконання існуючих та невиконаних зобов'язань (а.с.178,179).

Станом на 24.07.2015 р. ОСОБА_4 не виконав зобов'язання за договором, внаслідок чого має заборгованість в сумі 1 874 590,98 грн., з яких: 590 633,39 грн. заборгованість за тілом кредиту, 632 349,16 грн. заборгованість по процентам, 617 904,52 грн. заборгованість за пенею, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 17 719,00 грн. та сума за ставкою 3% від простроченої суми заборгованості по відсотках - 15 984,91 грн. (а.с. 19).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що мається заочне рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02.08.2011 року, яке не скасовано і набрало законної сили, тому вимоги в частині стягнення основної суми боргу, процентів та пені в сумі 1 157 455,63 грн. задоволенню не підлягають. Стосовно решти суми (проценти та пеня за вирахуванням вказаного у рішенні суду від 02.08.2011 року) місцевий суд, виходячи із правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-2739цс15 21.09.2016 року про те, що сама по собі наявність судового рішення не припиняє обов'язку боржника та поручителя, тобто відповідачів по справі від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавляє позивача права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору, врахував, що додатковою угодою № 2 від 03.02.2011 року до кредитного договору № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року, укладеною в письмовому вигляді між ОСОБА_4 та ПАТ «Кредитпромбанк», визначено конкретний строк виконання зобов'язання (повного погашення заборгованості за кредитом та процентами ) - 03.02.2011 року, тому урахуванням положень ч.5 ст. 261, ст. 559 ЦК України, згідно яких за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання ; порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, прийшов до висновку, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду в частині вирішення позову до ОСОБА_4 є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Як встановила колегія суддів, по справі вбачається, що умовами додаткової угоди № 2 від 03.02.2011 року до кредитного договору № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року позичальник зобов'язується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом згідно графіку (дата сплати 03.02.2011 сума заборгованості 514010,75 грн., нараховані відсотки 14569,47 грн.); повністю погасити заборгованість за кредитом та процентами не пізніше 03 лютого 2011 року ( а.с.14). Згідно умов додаткової угоди до договору поруки № 1 від 03.02.2011 року поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору та додатковими умовами до нього, строк повернення кредитних коштів 03.02.2011 року (а.с.18). У справі № 2-264/2011 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року встановлено, що відповідачу ОСОБА_4 17.02.2011 року банком направлено письмову вимогу за № 625/10б.б-01 про погашення заборгованості за кредитом, яка ним залишена без реагування. З даним позовом позивач звернувся до суду 17.08.2015 року. 16.09.2015 р. та 16.11.2016 р. відповідачі надали клопотання про застосування строків позовної давності (а.с. 54-56, 196-198).

Згідно п.7.9. кредитного договору № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, а при наявності простроченої заборгованості - і пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів, а також штрафів, передбачених цим договором (а.с. 11).

Згідно п. 6. додаткової угоди № 1 від 26.08.2009 р. до кредитного договору № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного погашення позичальником кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а за наявності простроченої заборгованості - і пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів.

Згідно ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесенння ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-1188цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК Україн є обов»язковою для судів, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що за умовами кредитного договору встановлено строк (термін) його виконання - 03.02.2011 р., тобто він підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно договору купівлі-продажу ПАТ «Дельта Банк» набуло 26.06.2013 р. статус нового кредитора та права вимоги по даному кредитному договору та виконання існуючих та невиконаних зобов'язань. На цей час вже існувало заочне рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02.08.2011 року, про яке позивач повинен був знати та повинен був знати про кінцевий термін погашення кредиту за кредитним договором 03.02.2011 р. До закінчення трирічного строку позовної давності до 03.02.2014 р. позивач мав можливість скористатися правом пред»явлення позову у разі порушення його прав, проте, у визначений законом строк цим правом не скористався.

Таким чином, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що позов до ОСОБА_4 пред»явлено з пропуском строку позовної давності.

Доводи позивача про те, що при ухваленні судового рішення місцевим судом порушено вимоги матеріального права, не заслуговують на увагу, оскільки місцевим судом достатньо повно мотивовано судове рішення в частині вирішення вимог до відповідача ОСОБА_4

В частині вирішення позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Житлобуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором, то місцевим судом порушено вимоги процесуального закону, а саме вирішено спір між юридиччними особами, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому в цій частині рішення місцевого суду підлягає скасуванню, провадження у справі - закриттю.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині вирішення позову до відповідача ОСОБА_4 слід залишити без змін, в частині вирішення вимог до відповідача ТОВ «МЖК Житлобуд» - підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині.

Керуючись ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1,4, 310 ч.1 , 205 ч. 1 п.1, 308 ч.1, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2016 року в частині відмови у задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Житлобуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Житлобуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С У Д Д І :