Провадження № 2/161/3381/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

05 грудня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, за участі представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби України у Волинській області про розірвання договору, стягнення коштів та неустойки,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби України у Волинській області про розірвання договору, стягнення коштів та неустойки.

Як слідує з матеріалів справи, судові засідання у справі призначалися на 17.08.2017 о 09:00, 02.10.2017 о 12:00, 02.11.2017 о 10:30, 05.12.2017 о 09:30.

Про всі судові засідання позивач повідомлалася належним чином шляхом направлення судової повістки за поштовою адресою, яка вказана у позові (м. Луцьк, вул. Дубнівська, 49).

Однак всі судові повістки направлені позивачу повернулися на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Оскільки суд надсилав судові повістки за останньою повідомленою позивачем адресою, тому вони вважаються належним чином доставленими, а позивач такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду.

Однак в жодне із судових засідань позивач не прибула, про причини неявки суд не повідомила, не подавала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, або слухання справи за її відсутності.

Окрім того, будь-яких документів, які б підтверджували поважність причин неявки в судові засідання позивач на адресу суду не направляла.

Згідно з ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст. 27 ЦПК України установлено, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи, що належним чином повідомлений позивач, ОСОБА_3, повторно, а саме протягом чотирьох разів підряд, не зявилася у судові засідання і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби України у Волинській області про розірвання договору, стягнення коштів та неустойки - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_6