Справа № 236/50/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Біланової Н.В.

секретаря Плаксіної Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман за участю представника заявника ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2 цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи, -

В С Т А Н О В И В:

10.01.2017 року ОСОБА_3 звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті бабусі - ОСОБА_4.

В судове засідання заявниця не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі. Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав повністю, просив її задовольнити та суду показав що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється бабусею ОСОБА_3, яка була зареєстрована та постійно проживала АДРЕСА_1 - на тимчасово окупованій території Україні. ІНФОРМАЦІЯ_7, через погіршення самопочуття ОСОБА_4 було госпіталізовано до Горлівської центральної міської лікарні № 2, де вона померла. Згідно довідки № 570 форми № 106/у від 08.08.2016 року, виданої Паталогоанатомічним бюро міста Горлівки Відділу охорони здоров"я адміністрації міста Горлівки так званої Донецької Народної Республіки причиною смерті ОСОБА_4 стала атеросклеротична хвороба серця.

Поховання ОСОБА_4 проведено 09.08.2016 року на Центрально - Міському кладовищі № 2 в м. Горлівка Донецької області. 11.08.2016 року Горлівським міським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої Донецької Народної Республіки було видано свідоцтво НОМЕР_1 про смерть ОСОБА_4.

ОСОБА_3 проживає в м. Лиман Донецької області, де перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа. За місцем проживання заявниця звернулася до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про реєстрацію смерті бабусі, проте отримала відмову у такій реєстрації з причини відсутності необхідних документів.

Враховуючи те, що встановлення вказаного факту їй необхідно для захисту спадкових прав та отримання соціальних пільг вимушена звернутися до суду задля встановлення факту смерті ОСОБА_4

Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, проте представник заінтересованої особи для участі в судовому засіданні не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив ухвалити на розсуд суду.(а.с.34).

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини.

Відповідно до наданих заявником письмових доказів встановлено, що ОСОБА_4, народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Горлівка Донецької області, громадянка України, являється бабусею заявниці, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 25.07.2001 року Центрально-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області (а.с.20), копією свідоцтва про народження матері заявниці - ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 05.09.2001 р. виданого Горлівським міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції (а.с.18), копією свідоцтва про укладення шлюбу між батьками заявниці ОСОБА_7 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 від 28.05.1986р, виданого Палацом одруження м. Горлівка Донецької області (а.с.14), копією свідоцтва про народження заявниці ОСОБА_3 серії НОМЕР_5, виданого відділом РАЦС Центрально-Міського РВК м. Горлівки (а.с.10). ОСОБА_4 постійно проживала та була зареєстрована АДРЕСА_1(а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 було госпіталізовано до Горлівської центральної міської лікарні № 2, де вона померла від атеросклеротичної хвороби серця. Факт смерті, як і причину такої відображено в наданій заявником довідці про смерть форми № 106/у за № 570, виданої 08.08.2016 року, Паталогоанатомічним бюро міста Горлівки Відділу охорони здоров"я адміністрації міста Горлівки так званої Донецької Народної Республіки так званої Донецької Народної Республіки(а.с.19).

Заявниця ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_2, де зареєстрована як особа, переміщена з району проведення антитерористичної операції, тому звернулася до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_4, однак реєстраційний орган своїм рішенням № 1999/3.2-01-116 від 28.11.2016 року відмовив у здійсненні реєстрації смерті через відсутність документів встановлених законодавством(а.с.26).

Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Законом України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04 лютого 2016 року № 990-VIII Цивільний процесуальний кодекс України доповнений ст. 257-1, якою визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Цей Закон набув чинності 21 лютого 2016 року (з дня, наступного за днем його опублікування, а опублікований у газеті «Урядовий кур'єр» 20 лютого 2016 року № 34).

Так відповідно, до ч. 1,4 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно являється бабусею заявниці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6(а.с.6-7,20).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть форми № 106/у № 570 від 08.08.2016 року, виданого Паталогоанатомічним бюро міста Горлівки Відділу охорони здоров"я адміністрації міста Горлівки так званої Донецької Народної Республіки так званої Донецької Народної Республіки, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Горлівка Донецької області від атеросклеротичної хвороби серця (а.с.19).

Окрім перелічених доказів цей же факт в судовому засіданні підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_2, яка показала, що дійсно 09 серпня 2016 року вона була присутня при похованні ОСОБА_4 на Центрально - Міському кладовищі № 2 в м. Горлівка Донецької області, а також наданими заявником договором - замовленням ритуальної служби № 02/300 від 08.08.2016 року на поховання ОСОБА_4 і фотокартками місця поховання померлої з відображенням даних про особу, які повністю співпадають з даними померлої, вказаними представником заявника та підтвердженими документами, що посвідчують його особу (а.с.22-23,27). Тобто відомості про смерть ОСОБА_4 в м. Горлівка Донецької області, викладені у довідці форми № 106/у № 570 від 08.08.2016 року, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На звернення ОСОБА_3 до Лиманського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області їй було відмовлено у реєстрації смерті ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що надане нею свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 11.08.2016 року, видане Горлівським міським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої Донецької Народної Республіки, не породжує правових наслідків(а.с.13).

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи,їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку,не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», проведення державної реєстрації актів цивільного стану відділами державної реєстрації актів цивільного стану в м. Донецьк Донецької області тимчасово призупинено.

Тобто орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що вказане свідоцтво про смерть ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Горлівка Донецької області - на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків (а.с.26). Проте факт смерті ОСОБА_4 саме ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Горлівка Донецької області, та поховання на Центрально - Міському кладовищі № 2 м. Горлівка Донецької області, в судовому засіданні знайшов підтвердження наданими доказами.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до постанов Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17.03.2015 року № 252-УШ, «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року № 254-УШ, м. Донецьк Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, які перебувають на тимчасово окупованій території України.

Але, Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туреччини» зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За наведених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого прийняття спадщини, соціальних пільг. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 та встановлення факту смерті ОСОБА_4

Тому, суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п.8 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Враховуючи викладене,керуючись ст.15-16 ЦК України, ст. 10-11,14,60-61,212-215, 256-259,367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа - Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Горлівка Донецької області, Україна, від атеросклеротичної хвороби серця громадянки України ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Горлівка Донецької області, та проживала АДРЕСА_1.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -