Справа № 452/1714/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"10" листопада 2017 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Кравціва В.І.,
з участю секретаря Добрянського І.І.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право на користування житлом у квартирі,
ОСОБА_1 4 липня 2017 року предявила позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право на користування житлом у квартирі № 10 будинку № 30 «д» по вул. Купилевій у м. Самборі Львівської області.
У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить вказана квартира, у якій також зареєстровані її зять ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_4 і ОСОБА_5, хоча фактично відповідачі у ній не проживають більше девяти років, оскільки виїхали у невідомому напрямку і звязку із ними немає.
Оскільки, за вказаною адресою відповідачі не проживають і не несуть жодних витрат по утриманню будинку та не сплачують комунальних послуг, але домовитися про добровільне їх зняття з реєстрації не виявилося можливим через те, що їй невідоме їхнє місце проживання чи перебування, так само як і будь-які засоби звязку з ними, у звязку з чим вона, позивач, не має можливості скористатися пільгами та оформити житлову субсидію, так як надані їй державою соціальні гарантії розраховуються, виходячи з кількості зареєстрованих в квартиі осіб, і тому реєстрація відповідачів створює додаткові фінансові витрати на сплату таких послуг, що ускладнює її, позивача, матеріальне становище та заважає в повній мірі використовувати свої права, як власника.
Під час судового розгляду ОСОБА_1 у підтримання своїх позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленими, про що свідчить оголошення в пресі про розгляд справи, у судове засідання не зявилися, від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Із договору купівлі-продажу квартири, реєстраційного посвідчення та будинкової книги відомо, що ОСОБА_1 є власником квартири № 10 в будинку № 30 «д» по вул. Купилевій, 30 у м. Самборі Львівської області, у якій також зареєстровані її зять ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а. с. 4, 5, 6-9).
Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Із акту обстеження паспортного режиму, складеного у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протягом тривалого часу за даною адресою не проживають ( а. с. 10).
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 показали, що відповідачі більше девяти років не проживають у вказаній квартирі, місце перебування їх не відоме. Отже, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, як члени сімї власника будинку понад один рік відсутні у вказаній квартирі без поважних причин і тому є підстави визнати їх втратившими право на користування цим житлом.
Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так як реєстрація місця проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5О чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпоряджання своєю квартирою, і оскільки відповідачі понад один рік без поважних причин відсутні за місцем реєстрації проживання, то є підстави визнати їх такими, що втратили право на користування житлом у вказаній, що є способом захисту прав позивача, як власника квартири.
Керуючись ст.ст. 208, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житлом у квартирі № 10 будинку № 30 «д» по вул. Купилевій у м. Самборі Львівської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення, а особа, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Суддя