Справа № 159/3747/17
Провадження № 2/159/1218/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 10.03.2017, о 20 год. 20 хв. ОСОБА_2 в м. Ковелі, по вул. Я.Мудрого, біля приміщення шиномонтажу, керуючи транспортним засобом марки «Форд сієра», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з альтанкою, яка стояла за вказаною адресою. Постановою Ковельського міськрайонного суду від 09.06.2017, яка набула законної сили 20.06.2017, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. Позивач зазначає, що діями відповідача йому завдано матеріальну шкоду в сумі 5555 гривень, яку просив стягнути з відповідача на його користь.

Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З копії постанови Ковельського міськрайонного суду від 09.06.2017 вбачається, що ОСОБА_2 було визнано винним у тому, що він, 10.03.2017 року, о 20 год. 20 хв. в м. Ковелі по вул. Я. Мудрого, біля приміщення шиномонтажу, керуючи транспортним засобом марки «Форд сієра», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з альтанкою, яка стояла за вказаною адресою, внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження. Після цього ОСОБА_2 залишив місце ДТП до якого причетний. Крім того, ОСОБА_2, 10.03.2017 року, о 23 год. 30 хв. в м. Ковелі по вул. Я. Мудрого, керував транспортним засобом марки «Форд сієра», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Звітом та висновком про вартість майна, проведеним ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» доводиться та обставина, що вартість збитків (кількість коштів, потрібних на ремонт та відновлення альтанки, пошкодженої від наїзду автотранспортного засобу) складає 4015 гривень.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода трапилася по вині відповідача ОСОБА_2, який своїми діями порушив вимоги ПДР України.

Доказом скоєння відповідачем вказаних протиправних дій є постанова судді Ковельського міськрайонного суду від 09.06.2017, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постанова набрала законної сили 20.06.2017.

Внаслідок ДТП була пошкоджена альтанка, що підтверджується звітом від 29.08.2017 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику альтанки, оцінку якого здійснив оцінювач. Згідно вказаного звіту, позивачу завдано матеріальних збитків на суму 4015 гривень. Крім того, вартість експертного дослідження становить 900 гривень, що стверджується квитанцією.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу шкоду, яка була завдана з його вини внаслідок керування джерелом підвищеної небезпеки.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в сумі 4915 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 640 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 60. 61, 88, 212 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в сумі 4915 (чотири тисячі девятсот пятнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_3