Справа № 372/266/15-ц Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/3004/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 20.06.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретаріОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою АТ «Єврогазбанк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 квітня 2017 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, ДП «Київське лісове господарство» до Обухівської райдержадміністрації, ОСОБА_5, Старобезрадичівської с/р, АТ «Єврогазбанк», треті особи: Приватний нотаріус КМНО ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 України, про визнання недійсним розпоряджень, скасування рішень про реєстрацію права власності, визнання недійсним договору іпотеки та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року позивач перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, ДП «Київське лісове господарство» звернувся з позовом до Обухівської райдержадміністрації, ОСОБА_5, Старобезрадичівської с/р, АТ «Єврогазбанк», треті особи: Приватний нотаріус КМНО ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 України, про визнання недійсним розпоряджень, скасування рішень про реєстрацію права власності, визнання недійсним договору іпотеки та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову вказував, що під час проведення перевірки було встановлено, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області, в порушення діючого земельного законодавства, з постійного користування ДП «Київське лісове господарство» було вилучено земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 9,0030 га, змінено цільове призначення та передано у приватну власність третім особам, які в подальшому за договорами купівлі-продажу відчужили земельні ділянки на користь ОСОБА_5 В зв'язку з порушенням норм чинного законодавства при наданні у власність земельних ділянок лісового фонду, прокурор просив позов задовольнити в повному обсязі.

23.05.2016 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог та залучення співвідповідача і остаточно просив визнати недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 29.12.2003 року № 746 «Про передачу земельних ділянок у власність», в частині передачі у власність земельних ділянок, загальною площею 9,0030 га. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15;

визнати недійсним підпункт 2 додатку до пунктів 1-3 рішення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок громадянам (згідно додатку) на території с. Старі Безрадичі Старобезрадичівської сільської ради»;

скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» від 22.02.2016 № 28417332;

визнати недійсним договір іпотеки від 30.09.2013 року № 2270, укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Європейський газовий банк»;

витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Київське лісове господарство» з незаконного володіння ПАТ «Європейський газовий банк» земельну ділянку площею 9,0030 га., що розташована в адміністративних межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області з кадстровим номером :12:028:0026, вартістю 958500 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Скасовано рішення приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 про реєстрацію права власності за ПАТ «Європейський газовий банк» від 22.02.2016 року № 28417332.

Визнано недійсним договір іпотеки від 30.09.2015 року № 2270, укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Європейський газовий банк».

Витребувано на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння ПАТ «Європейський газовий банк» земельну ділянку площею 9,0030 га, що розташована в адміністративних межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області з кадастровим номером :12:028:0026, вартістю 958 500 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Європейський газовий банк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування та порушення судом норм матеріального і процесуального права в частині задоволених позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Обухівської РДА Київської області від 29 грудня 2003 року № 746 з постійного користування ДП «Київське лісове господарство» було вилучено земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 9,003 га і передано у приватну власність громадянам:

ОСОБА_7 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1 га серії РЗ № 278387 від 30 грудня 2003 року;

ОСОБА_8 - державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,001 га серії РЗ № 278389 від 30 грудня 2003 року;

ОСОБА_9 - державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1 га серії РЗ № 278381 від 30 грудня 2003 року;

ОСОБА_10 - державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1 га серії РЗ № 278385 від 30 грудня 2003 року;

ОСОБА_11 - державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1 га серії РЗ № 278384 від 30 грудня 2003 року;

ОСОБА_12 - державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1 га серії РЗ № 278382 від 30 грудня 2003 року;

ОСОБА_13 - державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1 га серії РЗ № 278380 від 30 грудня 2003 року;

ОСОБА_14 - державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1 га серії РЗ № 278386 від 30 грудня 2003 року;

ОСОБА_15 - державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,001 га серії РЗ № 278383 від 30 грудня 2003 року.

Вказані громадяни за договорами купівлі-продажу від 09 березня 2006 року відчужили земельні ділянки на користь ОСОБА_5, якому видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 9,003 га для ведення особистого селянського господарства серії ЯГ № 233833.

Рішенням Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області від 18 серпня 2006 року № 93 змінено цільове призначення вказаної земельної ділянки на землі для будівництва та обслуговування житлового будинку та видано державний акт серії ЯД № 658672 від 25 жовтня 2006 року.

30.09.2013 року між ОСОБА_5С та ПАТ «Європейський газовий банк» був укладений договір іпотеки земельної ділянки площею 9,0035 га, що належить ОСОБА_5С на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 233833 від 25.10.2006 року, на забезпечення Кредитного договору № 741-300813 від 30.08.2013 року укладеного між ТОВ «Новітні технології міста» та ПАТ «Європейський газовий банк».

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12.11.2015 року у справі № 372/3374/15-ц в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Європейський газовий банк» в межах вартості предмета іпотеки звернуто стягнення на земельну ділянку, загальною площею 9,0030 га., що належить іпотекодавцю ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 233833, виданого 25.10.2006 року Старобезрадичівською сільською радою Обухівського району Київської області, яка розташована в Київській області, Обухівського району, с. Старі Безрадичі, кадастровий номер :12:028:0026, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 59433538 від 19.05.2016 року власником земельної ділянки, загальною площею 9,0030 га., яка розташована в Київській області, Обухівського району, с. Старі Безрадичі, кадастровий номер :12:028:0026, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, є Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк», на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області № 372/3374/15-ц від 12.11.2015 року.

Згідно листа ДП «Київське лісове господарство» № 02-224 від 15.03.2016 року, в якому зазначено, що: Спірна земельна лісова ділянка відноситься до земель лісового фонду Козинського лісництва, розміщена в кварталі 110 і по даний час знаходиться в землекористуванні нашого підприємства відповідно до планово картографічних матеріалів лісовпорядкування. Згоди на вилучення лісових земель землекористувачем ДП «Київське лісове господарство» не надавалось, відповідно і погоджень проектно технічної документації не розглядалось. Згоду на зміну цільового призначення Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства не надавало.

Також встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 серпня 2015 року в даній справі в частині визнання недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 29.12.2003 року № 746 «Про передачу земельних ділянок у власність», в частині передачі у власність земельних ділянок, загальною площею 9,0030 га. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та визнання недійсним підпункту 2 додатку до пунктів 1-3 рішення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок громадянам (згідно додатку) на території с. Старі Безрадичі Старобезрадичівської сільської ради» залишено без змін.

В частині вирішення позовних вимог у даній справі про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння скасовано та в цій частині передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, 23.05.2016 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог та залучення співвідповідача, якою змінив підстави та предмет позову і остаточно просив визнати недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 29.12.2003 року № 746 «Про передачу земельних ділянок у власність», в частині передачі у власність земельних ділянок, загальною площею 9,0030 га. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15; визнати недійсним підпункт 2 додатку до пунктів 1-3 рішення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок громадянам (згідно додатку) на території с. Старі Безрадичі Старобезрадичівської сільської ради»; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» від 22.02.2016 № 28417332; визнати недійсним договір іпотеки від 30.09.2013 року № 2270, укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Європейський газовий банк»; витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Київське лісове господарство» з незаконного володіння ПАТ «Європейський газовий банк» земельну ділянку площею 9,0030 га., що розташована в адміністративних межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області з кадстровим номером :12:028:0026, вартістю 958500 грн.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що спірна земельна ділянка вибула з власності держави поза волею належного розпорядника землі, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, і оскільки розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 29.12.2003 року № 746 «Про передачу земельних ділянок у власність», в частині передачі у власність земельних ділянок, загальною площею 9,0030 га. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та підпункт 2 додатку до пунктів 1-3 рішення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок громадянам (згідно додатку) на території с. Старі Безрадичі Старобезрадичівської сільської ради» визнано незаконними, ОСОБА_18 не мав прав власника на розпорядження спірною земельною ділянкою на момент укладення договору іпотеки 30.09.2009 року, що є підставою для визнання договору іпотеки недійсним, скасування державної реєстрації та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Як вбачається з матеріалів справи своєю заявою 23.05.2016 року позивач фактично відмовився від позовних вимог про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, в частині яких справу було повернуто на новий розгляд і пред»явив нові позовні вимоги до нового відповідача про скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» від 22.02.2016 № 28417332; визнання недійсним договіру іпотеки від 30.09.2013 року № 2270, укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Європейський газовий банк»; витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Київське лісове господарство» з незаконного володіння ПАТ «Європейський газовий банк» земельну ділянку площею 9,0030 га., що розташована в адміністративних межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області з кадстровим номером :12:028:0026, вартістю 958500 грн., змінивши при цьому, в порушення вимог ст. 31 ЦПК України, як підставу, так і предмет позову.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України (в редакції на час отримання земельної ділянки відповідачем) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України).

За положеннями глави 16 ЦК України правочин може бути визнано недійсним з підстав визначених законом. У випадку визнання недійсним правочину може бути визнано недійсними і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно.

Як роз'яснив Пленум Верховного ОСОБА_1 України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками; про визнання недійсними угод купівлі-продажу, дарування, застави, обміну, ренти земельних ділянок, договорів довічного утримання, за якими набувачеві передаються у власність земельні ділянки, укладених із порушенням встановленого законом порядку.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки (на час виникнення спірних відносин) визнавалися документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень або цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце уразі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Таку саму правову позицію було висловлено Судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України в постанові від 26 вересня 2012 року (справа № 6-103цс12).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦПК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що скасовуючи рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 серпня 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 03 лютого 2016 року зазначив наступне.

Частиною 1 ст. 116 ЗК Ураїни визначено правові підстави набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 118 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідноси) визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Статтею 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідноси) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При вирішенні даного спору суди повинні враховувати, що державні акти, на підставі яких земельні ділянки вибули з власності держави і передані громадянам, на оспорено, а без визнання їх недійсними, витребування земельних ділянок від інших осіб, які набули їх у власність, зокрема, за цивільно правовими угодами, неможливо, оскільки не оспорення первісного переходу права власності від власника до іншої особи і визнання незаконною правової підстави цього переходу не відновлює право власності такого власника, а відтак унеможливлює захист його порушеного права у спосіб, передбачений ст. 388 ЦК України.

При цьому, суд касаційної інстанції вказав на необхідність застосування правової позиції, викладеної у постанові ВСУ у справі №6-14цс від 24 квітня 2013 року.

Такі висновки, які відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, не були взяті до уваги судом першої інстанції, внаслідок чого було ухвалене необгрунтоване та безпідставне рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що державні акти, на підставі яких земельні ділянки вибули з власності держави і передані громадянам, на оспорено, тобто первісний переход права власності від власника до іншої особи не оспорено, а отже захист порушеного права позивача у спосіб передбачений ст. 388 ЦК України є неможливим, оскільки договір іпотеки, також є цивільно-правовою угодою.

Крім того, є невірними висновки суду першої інстанції з приводу того, що ОСОБА_18 на час укладення іпотечного договору не мав відповідного права власності, оскільки первісний переход права власності від власника до громадян, які вподальшому уклали з ним цивільно-правові угоди не оспорено, а отже є чинним і на даний час, а визнання незаконними розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 29.12.2003 року № 746 «Про передачу земельних ділянок у власність», в частині передачі у власність земельних ділянок, загальною площею 9,0030 га. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та підпункт 2 додатку до пунктів 1-3 рішення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок громадянам (згідно додатку) на території с. Старі Безрадичі Старобезрадичівської сільської ради» само по собі не свідчить про незаконність права власності ОСОБА_18

При цьому, колегія суддів враховує, також те, що визнання незаконними вищевказаного розпорядження та підпункту 2 додатку до пунктів 1-3 рішення, також, в силу діючого законодавства не може бути підставою для визнання договору іпотеки недійсним.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги та скасовюючи рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» від 22.02.2016 № 28417332, суд першої інстанції не звернув увагу не те, що підставою проведення відповідних дій є рішення Обухівського районного суду Київської області від 12.11.2015 року у справі № 372/3374/15-ц, яким в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Європейський газовий банк» в межах вартості предмета іпотеки звернуто стягнення на земельну ділянку, загальною площею 9,0030 га., що належить іпотекодавцю ОСОБА_5, яке є чиним.

Тобто, висновки суду першої інстанції, що визнання договіру іпотеки недійсним, обов»язково тягне за собою наслідки скасування державної реєстації у даному випадку, на думку колегії суддів є хибним, без відповідного перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами і його скасування з цих підстав.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що вирішуючи позовні вимоги в цій частині, які безпосередньо стосуються прав та обов»язків приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, суд першої інстанції не залучив останнього до участі в справі у якості відповідача, що є губим порушенням норм процесуального права, які, крім іншого є підставою для скасування рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, оскільки знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Отже, враховуючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України, оскільки позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу АТ «Єврогазбанк» задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 квітня 2017 року скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Л.А.Волохов

ОСОБА_2