Справа № 369/2015/17
Провадження № 2/369/1830/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.,

за участю секретаря Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "Київобленерго", треті особи: Державне підприємство "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (ДП"УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ"), Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ПрАТ "Київобленерго", треті особи: Державне підприємство "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів"(ДП"УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ"), Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що між нею та ПАТ «Київобленерго» 25 листопада 2007 року було укладено договір про користування електричною енергією №12406285.

Відповідно до п.10 договору, споживач має право крім іншого, на підключення до електричної мережі за умови виконання технічних умов і дотримання правил користування електричною енергією для населення.

Згідно п.13 договору сторони погодили, що енергопостачальник зобов'язується проводити планові повірку, ремонт і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами за договором.

Так позивач зазначає, що як споживач електричної енергії вважає за необхідне встановити собі інший прилад обліку електричної енергії, а саме лічильник «Енергія-9» СТКЗ-10А1Н73.t, виробник ТОВ «Телекарт-прилад», м.Одеса. Звернувшись до Ірпінського РП ПАТ Київобленерго з метою встановлення бажаного лічильника позивачу повідомили працівники Ірпінського РП, що у ПАТ «Київобленерго» відсутній лічильник «Енергія-9».

Позивачем було самостійно придбано лічильник (заводський номер 49958) та запараметризовано, про що свідчить протокол параметризації №2406/250815 від 25 серпня 2015 р. здійснений МПП ЛІНА. Проте, працівники Ірпінського РП відмовили позивачу у встановленні придбаного нею електролічильника.

Так позивач вважає, що такі дії порушують права позивача як споживача послуг з електричної енергії оскільки ПАТ «Київобленерго» порушує право вільного вибору продукції.

Посилаючись на вищевикладене та норми законодавства позивач просила суд визнати дії ПАТ «Київобленерго» такими, що суперечать Правилам користування електричною енергією для населення і Закону України «Про електроенергетику» та зобовязати ПАТ «Київобленерго» встановити лічильник електричної енергії трьох фазний Енергія-9 багато тарифний CTK3-10AlH7P.t, виробник ТОВ «Телекарт-прилад». м. Одеса.

В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Третя особа Державне підприємство "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" в судове засідання свого представника не направило, причину неявки суду не повідомляло.

Треті особи Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області та Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їхньої відсутності.

Суд, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 25.11.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «А.Е.С. Київобленерго» в особі начальника Ірпінського РП було укладено договір про користування електричною енергією за № 406285, відповідно до умов п.1 якого енергопостачальник бере на себе зобовязання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності 5,0 кВт, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Встановлено тип лічильника «СА4Е-5030» № 0038500 номінал 5 (100) перевірений приладом КЮРБ та пломби розрахункового обліку електроенергії.

Згідно п. 10 договору, споживач має право на вибір постачальника електричної енергії.

В п.11 договору зазначається, що споживач зобовязується дотримуватися нормативно- технічних документів договору про користування електричною енергією.

Відповідно до п.13 договору, енергопостачальник зобовязується розглядати звернення споживана щодо надання послуг з постачання електричної енергії та приймати з цього приводу рішення у терміни, передбачені ПКЕЕН.

05.11.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «А.Е.С. Київобленерго» в особі начальника Ірпінського РП було укладено додаткову угоду «Про передачу на відповідальне збереження» до договору про користування електричною енергією за № 406285 від 25.11.2007 року, відповідно до якої позивачу передано на відповідальне збереження електролічильник СА4Е-5030 № 0038500 номінал 5 (100) перевірений приладом КЮРБ та пломби розрахункового обліку електроенергії.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач зазначила, що вважає за необхідне встановити собі інший прилад обліку електричної енергії, а саме лічильника «Енергія-9» СТК3-10А1Н73.t, виробник ТОВ «Телекарт- прилад», м.Одеса, в зв»язку з чим 15.11.2016 р. звернулась до відповідача ПАТ «Київобленерго» з проханням встановити прилад обліку СТК3-10А1Н73.t.

Листом від 25.11.2016 року за вих. № 06/200/8845 відповідач повідомив позивача, що ПКЕЕ не передбачено абсолютно вільного вибору споживачем типу лічильника.

Відносини, які виникають між споживачем електричної енергії та електропостачальником регулюються Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженими постановою КМ України від 26.07.1999 р. за № 1357.

Відповідно до п. 8 ПКЕЕ прилади обліку електричної енергії мають бути придбані, встановлені та підключені енергоспостачальником.

Відповідно до п. 12 ПКЕЕ у разі вибору побутовим споживачем іншого виду тарифу на електричну енергію або у разі встановлення у приватному домогосподарстві генеруючої установки електророзподільне підприємство надає такому побутовому споживачу послуги з приведення вузла обліку відповідно до вимог нормативно-технічних документів та законодавства протягом трьох днів у містах та п'яти днів у сільській місцевості від дня оплати побутовим споживачем цих послуг. Під час розрахунку вартості з облаштування вузла обліку електророзподільним підприємством враховуються: матеріальні витрати на виконання робіт (надання послуг), до складу яких входить вартість використаної ним власної сировини, матеріалів, виробів (засобів обліку), конструкцій; вартість використання машин і механізмів, які застосовуються для виконання цих робіт (послуг); вартість прямих витрат, які пов'язані з оплатою праці працівників, що задіяні у виконанні цих робіт (наданні послуг). У розрахунку вартості з облаштування вузла обліку не враховується вартість роботи з первинної параметризації засобу обліку. Первинна параметризація засобу обліку для побутового споживача забезпечується за рахунок електророзподільного підприємства. Побутовий споживач має право самостійно придбати засіб обліку, який пройшов державну повірку або метрологічну атестацію (має пломбу з відбитком повірочного тавра), та надати його разом з паспортом засобу обліку електророзподільному підприємству для встановлення на своєму об'єкті. Під час купівлі засобу обліку побутовий споживач повинен керуватися рекомендаціями електророзподільного підприємства щодо технічних характеристик такого засобу обліку, оприлюдненими на його веб-сайті. Електророзподільне підприємство повинно прийняти в експлуатацію наданий побутовим споживачем засіб обліку з підтвердженням наявної державної повірки або метрологічної атестації та поставити його на свій баланс. У разі встановлення на об'єкті побутового споживача засобу обліку, наданого цим споживачем електропостачальнику (електророзподільному підприємству), в калькуляції з облаштування вузла обліку не враховується вартість засобу обліку електророзподільного підприємства.

Відповідно роз»яснень НКРЕКП № 10534/15/61-15 від 25.09.2015 року та № 12184/20/61-15 від 11.11.2015 року щодо встановлення (заміни) приладів обліку побутовим споживачам (населенню) придбання, встановлення, підключення та параметризація приладів обліку електричної енергії, що встановлюється побутовим споживачам,здійснюються постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом.

У разі, якщо на момент звернення споживача до енергопостачальника щодо встановлення (зміни) приладу обліку та/або заміни виду тарифу на електричну енергію у енергопостачальника відсутній необхідний прилад обліку (відповідно до вибраного споживачем виду тарифу на електричну енергію), то споживач має право самостійно придбати відповідний прилад обліку,який пройшов провірку або державну метрологічну атестацію, та надати його енергопостачальнику для подальшого встановлення споживачу.

Відповідно до п. 38 ПКЕЕН енергопостачальник зобов»язується проводити планову повірку, ремонт і заміну засобів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором.

Так позивач зазначає, що лічильник «Енергія-9» внесений в Державний реєстр засобів вимірювальної техніки, за державним номером У1335-14 «Лічильники електричної енергії багатофункціональні» типу «Енергія-9» виробництва ТОВ «Телекарт-прилад», м.Одеса (код 08.03).З огляду технічного паспорту багатофункціонального лічильника електричної енергії та сайту виробника ТОВ Телекарт-прилад вбачається, що крім інших до моделей лічильників електричної енергії Енергія-9 включається лічильник трьох фазний активної енергії багато тарифний CTK3-10A1H7P.t. та відповідає встановленим вимогам і може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології, а відмова мені у підключенні даного приладу обліку є порушенням моїх прав як споживача електричної енергії.

Відповідно до пояснень ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» станом на 11.10.2017 року ТОВ «Телекарт-прилад» із заявкою на проведення робіт з оцінки відповідності лічильників електричної енергії багатофункціональних «Енергія-9» до ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» не зверталось.

Відповідно до протоколу № 2 від 25 січня 2017 року засідання ІКЦ лічильники типу СТКЗ-не відповідає технічним характеристикам, які оприлюднені на веб-сайті ПрАТ «Київобленерго» з наступних підстав: лічильники повинні мати можливість інтегруватися в існуючи автоматизовану систему комерційного обліку; сумісність лічильників з існуючим в ПрАТ «Київобленерго» програмним та апаратним забезпеченням; лічильники повинні бути стійкими до впливу зовнішнього магнітного поля; лічильники повинні бути стійкими до впливу зовнішнього постійного магнітного поля; лічильники повинні бути стійкими до впливу радіозавад частотою; індикація виливу електромагнітним випромінюванням радіопередавачем частотою; лічильники повинні бути стійкими до впливу радіозавад від іскрових розрядів; індикація впливу постійного магнітного поля індукцією більше 100 мТл.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що та обставина, що лічильник знаходиться в реєстрі дозволених до застосування в Україні є необхідною, але не достатньою умовою для використання електророзподільним підприємством.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 25 Закону України «Про електроенергетику», Правилами приєднання електроустановок до електромереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 32 від 17 січня 2013 року, ст. ст. 15, 16, 526 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Суддя Д.Д.Усатов