Справа № 396/419/17
Провадження № 2-о/396/34/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря Пономаренко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Ганнівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що 29 серпня 2016 року, року помер її чоловік ОСОБА_5. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке на даний час позивач не може успадкувати у звязку з тим, що існують розбіжності в по батькові ОСОБА_6 в різних документах, що унеможливлюють документально підтвердити родинні відносини заявниці із спадкодавцем. Так, у свідоцтві про смерть чоловіка заявниці його по батькові вказано "Єгорович", тоді як у свідоцтві про укладення шлюбу ОСОБА_5 та заявниці ОСОБА_1 його по батькові вказано "Ігорович".

У звязку з наведеними розбіжностями, заявниця просить встановити факт, що вона є дружиною ОСОБА_5, який помер 29 серпня 2016 року.

В судове засідання заявниця не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує повністю.

Заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, подали до суду відповідні заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують.

Представник заінтересованої особи Ганнівської сільської ради Нововукраїнського району в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви не заперечує.

Суд ухвалив здійснити розгляд справи у відсутності заявниці та заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В ході розгляду справи встановлено, що згідно даних паспорта заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В свідоцтві про одруження Серії VІІІ-УР №272897 вказано, що 22 січня 1966 року одружились ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - «Карєва».

Згідно свідоцтва про народження, яке видано 05 липня 1956 року Серії ЯЖ №463791, на російській мові вказано гр. "Карев Анатолий Игорьевич", який народився 28 червня 1939 року.

В свідоцтві про смерть ОСОБА_8 І-ОЛ № 228386, видане 02 вересня 2016 року, вказано, що ОСОБА_5 помер 29 серпня 2016 року.

Згідно копії паспорта заявниці на стор.10 має місце печатка з відміткою про сімейний стан,відповідно відомостей зазначених в якому вбачається про реєстрацію шлюбу 22 січня 1966 року з ОСОБА_5 Анатоієм Єгоровичем, в копії свідоцтва про одруження зазначено "Карєв Анатолій Ігорович".

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 7 від 09 березня 2017 року, державний нотаріус ОСОБА_9 відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, оскільки в свідоцтві про смерть зазначено по батькові померлого "Єгорович", а у свідоцтві про укладення шлюбу по батькові нареченого вказано "Ігорович".

Встановлені в ході розгляду справи відмінності по батькові спадкодавця заявниці унеможливлюють реалізацію останньою права на оформлення спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів" роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно із ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України визначено які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 6 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж передбачені частиною першою статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних органів за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 256 ЦПК України.

Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлено, що звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначав, що в позасудовому порядку він не має можливості встановити зазначені факти.

Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з інформації Новоукраїнського р/в РАЦС Головного територіального управління в Кіровоградській області внести зміни до актового запису про народження та шлюб неможливо, так як і первинному свідоцтві про народження та свідоцтві про укладення шлюбу зазначено "Карєв Анатолій Ігорович", а з наданих копій паспорта та свідоцва про смерть вбачається "Карєв Анатолій Єгорович"

Враховуючи вищенаведене, встановлені в ході розгляду справи відмінності в написанні по батькові спадкодавця, які унеможливлюють реалізацію заявницею права на оформлення спадщини та неможливість вирішення питання про усунення розбіжностей в позасудовому порядку, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється дружиною ОСОБА_5, який помер 29 серпня 2016 року, що підтверджується зібраними по справі доказами, а тому суд приходить до висновку, що заява є обгрунтованою, в зв'язку з чим, підлягає задоволенню, оскільки без встановлення такого юридичного факту заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого спадкодавця.

Керуючись ст.ст. 214, 215, 256 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється дружиною ОСОБА_5, який помер 29 серпня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз