Справа № 1304/6797/12
Провадження № 8/461/5/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 р.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Сидорак М.А.,

з участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представників інших осіб, які беруть

участь у справі ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники 19.12.2016 року звернулася до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Свої вимоги мотивують тим, що 06.04.2015 року Галицьким районним судом м. Львова було винесено рішення у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_7, з участю третіх осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання незаконним та скасування наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради № А-162 від 30.05.2011 року Про затвердження гр. ОСОБА_7 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту перепланування квартири № 7 на вул. Парковій, 16 з розширенням за рахунок частини простору горища та влаштування тераси, визнання незаконним та скасування наказу Департаменту економічної політики Управління комунальної власності Львівської міської ради № 1627-ЖГ від 13.07.2012 року «Про оформлення права власності на квартиру № 7 в будинку № 16 на вул. Парковій, визнання недійсним та скасування свідоцтва № Г-04500 від 13.07.2012 року про право власності на квартиру, видане гр. ОСОБА_7 Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради. Даним рішенням суду у задоволенні позову було відмовлено.

Як стало відомо заявникам з листа прокуратури Львівської області № 19-350-вих-16 від 17.11.2016 року, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2016 року було задоволено адміністративний позов прокурора м. Львова, визнано незаконним та скасовано п. 1.15 додатку 1 до рішення виконавчого комітету ЛМР № 442 від 06.07.2007 року «Про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території м. Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду». Вказана норма рішення виконкому стала підставою для видачі оскаржуваного наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради № А-162 від 30.05.2011 року Про затвердження гр. ОСОБА_7 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту перепланування квартири № 7 на вул. Парковій, 16 з розширенням за рахунок частини простору горища та влаштування тераси».

Заявники вважають, що скасування судом норми згаданого рішення виконавчого комітету Львівської міської ради є нововиявленою обставиною у справі та просять суд скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2015 року та ухвалити нове, яким задоволити позов ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заяву підтримали та просили задовольнити, скасувавши рішення суду та ухвалити нове.

Представники відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_3, ОСОБА_4 під час розгляду заяви проти її задоволення заперечували, у скасуванні рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2015 року просили відмовити. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що зазначена заявниками обставина щодо скасування рішення виконавчого комітету ЛМР не є нововиявленою в розумінні закону. Така обставина має існувати на момент ухвалення рішення судом, однак постанова Львівським апеляційним адміністративним судом була винесена 26.09.2016 року. Зазначеною постановою адміністративного суду пункт рішення виконкому був скасований, а Конституція України та Верховний Суд України у своїх правових позиціях зазначає та наголошує на незворотності дії нормативного акту у часі. Тобто, наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради № А-162 від 30.05.2011 року був виданий під час дії п. 1.15 додатку 1 до рішення виконавчого комітету ЛМР № 442 від 06.07.2007 року, та не може бути скасований у зв'язку зі скасуванням вказаного рішення виконкому. До того ж, відсутня передбачена ЦПК України така підстава для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, як скасування нормативного акту на підставі якого були видані оскаржувані розпорядчі документи. Самі рішення суду першої та апеляційної інстанцій у справі про скасування окремих норм рішення виконкому, жодним чином не були підставою для ухвалення рішення Галицьким районним судом м. Львова від 06.04.2015 року.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявників, суд встановив наступне.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2015 року у справі № 1304/6797/12 було відмовлено у задоволенні цивільного позову ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_7, з участю третіх осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання незаконним та скасування наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради № А-162 від 30.05.2011 року Про затвердження гр. ОСОБА_7 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту перепланування квартири № 7 на вул. Парковій, 16 з розширенням за рахунок частини простору горища та влаштування тераси, визнання незаконним та скасування наказу Департаменту економічної політики Управління комунальної власності Львівської міської ради № 1627-ЖГ від 13.07.2012 року «Про оформлення права власності на квартиру № 7 в будинку № 16 на вул. Парковій, визнання недійсним та скасування свідоцтва № Г-04500 від 13.07.2012 року про право власності на квартиру, видане гр. ОСОБА_7 Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради. Дане рішення суду залишене в силі судами апеляційної та касаційної інстанції, у задоволенні заяви про перегляд рішення Верховним Судом України відмовлено (постанова від 05.10.2016 року).

Відповідно до тексту рішення суду І інстанції, таке було ухвалене з урахуванням п. 1.15 додатку 1 ("Положення про порядок підготовки, погодження документів для оформлення дозволів на проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках з метою ремонту дахів та збільшення житлової площі будинків на території м. Львова") до рішення виконавчого комітету ЛМР № 442 від 06.07.2007 року "Про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території м. Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду".

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2016 року (справа № 1304/8585/12, 876/2518/16) визнано незаконним та скасовано пункт 1.15 додатку 1 до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №442 від 06.07.2007 року «Про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території міста Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду».

Згідно з ч. 1 ст. 363 ЦПК України, рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у звязку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом зазначеної норми слідує, що істотними обставинами для справи є такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній справі в суді у звязку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які беруть участь у справі, ні суду, який розглядав її та вирішував спір по суті.

Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду про визнання незаконним та скасування пункту 1.15 додатку 1 до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №442 від 06.07.2007 року була винесена 26.09.2016 року, тобто після ухвалення рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2015 року, що переглядається.

Пунктами 2-4 ч. 2 ст. 361 ЦПК України встановлені також такі підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, як:

- встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

- встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Тобто, відсутня законодавчо передбачена підстава для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, як скасування нормативного акту на підставі якого були видані оскаржувані розпорядчі документи.

Обставина скасування судом п. 1.15 додатку 1 до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №442 від 06.07.2007 року є новою обставиною, що змінилася після розгляду справи та не є підставою для перегляду справи в порядку встановленому ст.361-366 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Припинення чинності нормативного акту означає і остаточну втрату ним юридичної сили. Проте, суду, іншому юрисдикційному органу необхідно керуватися нормативним актом, що діяв у той час, коли відбувалися відповідні події.

Скасування чи зміна нормативного акта, на якому ґрунтувалось судове рішення, може вважатись нововиявленою обставиною лише за умови, якщо в акті, яким скасовано чи змінено попередній, зазначено про надання йому зворотної сили.

Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2016 року не містить вказівок свою зворотну дію в часі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, у звязку з відмовою у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, судові витрати необхідно покласти на заявників.

Керуючись ст.ст. 361-365 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя В.Є. Радченко