Справа № 127/7665/16-ц Провадження № 22-ц/772/1159/2017, № 22-ц/772/1168/2017Головуючий в суді першої інстанції Федчишен С. А.
Категорія 39Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 квітня 2017 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області Сало Т.Б., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2016 року та ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2016 року про виправлення описки у справі за позовом ОСОБА_5 до Вінницької міської ради про визначення розміру часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

У квітні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду із вищевказаним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2016 року позов задоволено. Визначено, що частки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 складають 14/75. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 14/75 частин вказаного житлового будинку, в тому числі: 14/75 частин у праві спільної сумісної власності на житловий будинок, 7/75 частин у праві власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, на 7/50 частин у праві власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 та на 7/50 частин у праві власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_8

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2016 року виправлено допущену у тексті рішення описку, а саме, по всьому тексту рішення «загальною площею 138,1 кв.м., житловою площею 79,6 кв.м.» виправлено на «загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.» .

На вказані судові рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення та ухвалу скасувати, а в задоволені позову ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення порушує права апелянта, оскільки вважає, що має право на частку у вказаному будинковолодінні. На підтвердження зазначає, що ОСОБА_5 (позивач у справі) взяла у борг у ОСОБА_2 (апелянта) 10000 дол. США на ремонт спірної частини будинку, про що було складено розписку. Кошти ОСОБА_5 не віддала, а тому сторони усно погодили, що ОСОБА_2 разом зі своєю сімє'ю відбудують вказану частку будинку, а позивач натомість відчужить частину будинку їй. Сім'я апелянта ремонт зробила та проживає у будинку з 2007 року, а тому вважає, що має право на частку будинку.

До апеляційної скарги додано копію позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та інших, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення. У даній позовній заяві наведено, що апелянт разом зі своїми дітьми безпідставно проживає у вказаній частині будинку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність у апелянта права на оскарження рішення суду першої інстанції від 26 квітня 2016 року та ухвалу від 22 червня 2016 року, виходячи з наступного.

Статтею 214 ЦПК України закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Аналіз зазначених норм встановлює порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення особами, які не приймали участь у розгляді справи, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду справа, суддя-доповідач відповідно до статей 292 - 295 ЦПК повинен перевірити, крім іншого, наявність в особи, яка подає скаргу, права на апеляційне оскарження судового рішення.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права та обов'язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав та обов'язків, у зв'язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Встановлено, що ОСОБА_5 звернулась із позовом до Вінницької міської ради про визначення розміру часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, оскільки вона та її батьки і брат були співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1. Оскільки батьки та брат померли, а інших спадкоємців немає, то вона звернулась до суду із даним позовом.

Суд, переглянувши матеріали справи, мотиви та доводи апеляційної скарги та надані до неї документи приходить до висновку, що апелянт не є учасником правовідносин, які виникли.

Спірні правовідносини, про які зазначає апелянт існують між нею та ОСОБА_5 на підставі боргової розписки, та відношення до правовідносин, які склалися в порядку спадкування майна, апелянт жодним чином не має.

Крім того, апелянта не було залучено до розгляду справи за позовом ОСОБА_5 ні як співвідповідача, ні як третю особу.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов'язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов'язки цієї особи.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваним судовим рішенням права і обов'язки заявника не порушуються.

Згідно пункту 8 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого ст. 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та ч. 3 ст. 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 292, ч. 5 ст. 297 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2016 року та ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2016 року про виправлення описки та повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту отримання її копії до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом: