Справа № 333/2868/16-ц
Пр. № 2/333/102/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді: Кулик В.Б.,

при секретарі: Довгаль А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданн. В залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11 червня 2013 року відповідач взяв у нього в борг грошові кошти в сумі 16 000 грн., що підтверджується договором позики з підписами сторін.

Відповідно до п. 1 договору позики сума у розмірі 16 000 грн. на день його укладання відповідала 2 000 доларів США і відповідач зобовязується повернути вказану суму в вказаний строк.

Пунктом 2 договору позики встановлений термін протягом якого повинне бути проведено повернення суми позики 12 місяців, а також встановлено строк не пізніше 11 червня 2014 року.

Пунктом 4 договору позики встановлено відсоткову ставку за користування коштами в розмірі 14% річних від суми позики.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_2 своєчасно не повернув йому суму боргу, тому просить стягнути з нього на свою користь суму боргу за договором позики на загальну суму 86 806 грн. 46 коп., яка складається з: 50 280 грн. сума основного боргу; 2 360 грн. сума 3% річних; 23 197 грн. 26 коп. сума індексу інфляції; 10 968 грн. 42коп. - сума відсотків відповідно до п. 4 договору позики (14% річних від суми позики).

Тому, посилаючись на вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь вищевказану суму заборгованості в розмірі 86 806 грн. 46 коп., а також судові витрати.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірив представляти куприкову Д.О., який надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься його заява, яку він надав через канцелярію, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 11 червня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого, ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 16 000 грн., при цьому у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті та встановлено що сума у гривнях відповідає 2 000 дол. США. Відповідно до умов даного договору, відповідач зобовязався повернути позивачу борг до 11 червня 2014 року. За користування грошовими коштами пунктом 4 договору позики встановлена відсоткова ставка у розмірі 14% річних.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України сума 3 % річних від простроченої суми складає 2 360 грн. 78 коп., сума індексу інфляції складає 23 197 грн. 26 коп., сума відсотків відповідно до п. 4 договору позики складає 10 968 грн. 42 коп., сума основного боргу 50 280 грн., а всього загальна сума заборгованості складає 86 806 грн. 46 коп.

Розмір заборгованості основної суми боргу, трьох відсотків річних та інфляційних втрат та 14 відсотків від суми наданої позики відповідно до п. 4 договору позики підтверджується розрахунками наданими позивачем.

Відповідачем позов визнано, розрахунки надані позивачем не спростовані, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому дані розрахунки судом приймається, як достовірні.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно договору позики не повернув, позов визнав, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 868 грн. 07 коп., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 228, 294 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 611, 612, 625, 629, 1046, 1049 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, згідно з договором позики від 11 червня 2013 року, на загальну суму 86 806 (вісімдесят шість тисяч вісімсот шість) грн. 46 коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 50 280 грн., суми 3% річних в розмірі 2 360 грн. 78 коп., суми індексу інфляції в розмірі 23 197 грн. 26 коп., суми відсотків відповідно до умов договору 10 968 грн. 42 коп., понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 868 (вісімсот шістдесят вісім) грн. 07 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Б. Кулик