Справа №589/2677/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Литовка М. І.
Номер провадження 22-ц/788/447/17 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - Шосткинська міська державна нотаріальна контора,

про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину майна,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2016 року позов задоволено.

Встановлено факт проживання сім'єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, між ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 28 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, площею 0,0601 га, за адресою: АДРЕСА_2 ( дерев'яний житловий будинок «А-1», житловою площею 34,5 кв.м., загальною площею 57,6 кв.м., сарай «Б», гараж «Г», літня кухня «Д», погріб «Пг», огорожа «№»).

ОСОБА_3 з цим рішенням не погодилася та оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі вона посилається на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд не взяв до уваги та не дав належної оцінки доказам по справі, які спростовують доводи позивачки про її спільне проживання з ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Вказує, що ОСОБА_7 придбав будинок за власні кошти, а частину коштів вона повернула кредитору, після смерті батька, що також підтверджується поясненнями свідків. Вважає недоведеним позивачкою належними доказами факт придбання будинку частково за її кошти.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_8, які підтримала доводи апеляційної скарги з зазначених в ній підстав, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка проживала з ОСОБА_7 однією сім'єю без укладення шлюбу в належній їй квартирі АДРЕСА_1 у період з 28 січня 2004 року і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3.

05 січня 2013 року за спільні кошти вони придбали житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,0601 га, по АДРЕСА_2, уклавши договір купівлі-продажу на ім'я ОСОБА_7 (а.с. 13 - 14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер.

Статтею 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Закон не визначає які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов'язком суду при їх оцінці.

Той факт, що за період спільного проживання позивачки та спадкодавця з 28 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, в тому числі й під час придбання спірного нерухомого майна, між ними виникли усталені відносини, які притаманні подружжю, підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, які є сусідами за місцем проживання позивачки, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ін., висновком Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області про результати розгляду звернення ОСОБА_14, який ґрунтується на поясненнях сусідів за місцем знаходження спірного майна (а.с.265). Вказані обставини визнані в суді братом спадкодавця ОСОБА_15, який є представником відповідачки ОСОБА_6- його та ОСОБА_7 матері.

Крім того, з довідки житлово-експлуатаційної дільниці № 1 та акту від 18 травня 2015 року вбачається, що ОСОБА_7 з березня 2001 року і по день його смерті, проживав разом з ОСОБА_4 у її квартирі АДРЕСА_1 ( а. с. 15, 16 ).

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер за місцем свого мешкання: вул. Комуністична, 3б/79 у м. Шостка. Кримінальне провадження було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 126 - 131).

Наявними в матеріалах справах документами підтверджується, що під час спільного проживання, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі не перебували (а.с. 53, 134, 9, 135).

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо доведеності факту спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 28 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 - день смерті ОСОБА_7, а тому житловий будинок та земельна ділянка, які були придбані ними в цей період за їх спільні кошти, є об'єктом їх спільної сумісної власності, в якій їх частки є рівними.

Враховуючи зазначене, посилання заявника апеляційної скарги на недоведеність цього факту, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірне нерухоме майно є об'єктом особистої власності спадкодавця, також є безпідставними. Показання свідка ОСОБА_16, власника підприємства, на якому працював ОСОБА_7, про те, що він надав останньому позику у сумі 7000 доларів США на купівлю спірного майна, з огляду на вимоги ч.1 ст.1047 ЦК України та ч.2 ст.59 ЦПК України є неналежним доказом, а тому правильно відхилені місцевим судом.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірне майно було придбане за власні кошти спадкодавця, матеріали справи не містять та відповідачами суду не надано.

Не спростовують висновків суду першої інстанції посилання відповідачки на ряд документів, наданих нею суду, в яких зазначене місце проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_3, в якій він проживав до припинення шлюбних відносин, оскільки як вбачається з її пояснень, даних в апеляційному суді, він є співвласником квартири за цією адресою та, як встановлено місцевим судом, після розірвання шлюбу він інколи навідувався до цієї квартири за різними речами, що знаходилися в одній із кімнат, на дверях якої він встановив замок.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив справу згідно із законом, тому відсутні підстави для скасування рішення суду та відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -