Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/530/17Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Кочеткової І.В.

при секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2016 року про залишення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову без задоволення

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк (Бургазли) Ірини Іванівни, третя особа - ОСОБА_6, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання недійсним договору іпотеки, зобов'язання зняти заборону на відчуження квартири

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила визнати іпотечний договір від 29.08.2008 року, складений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, де предмет іпотеки складає квартира АДРЕСА_1 недійсним; зобов'язати приватного нотаріуса Вовк (Бургазли) І.І. зняти заборону на відчуження цієї іпотечної квартири, яке було накладено цим приватним нотаріусом у зв'язку з посвідченням вищезазначеного іпотечного договору.

30 листопада 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову (а.в.м. 10-12) шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 335/11930/14-ц, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,5 кв.м, яка належить на праві власності ОСОБА_2

Ухвалою судді суду першої інстанції від 01 грудня 2016 року (а.в.м. 8) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача у цій справі відкрито.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2016 року (а.в.м. 29) заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.в.м. 34-36) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нову, вищезазначену заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цій справі задовольнити.

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою позивача відкрито (а.в.м. 54), справу призначено до апеляційного розгляду (а.в.м.58).

Відповідач ОСОБА_4 подала апеляційному суду письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу позивача (а.в.м. 66-80).

У судове засідання 17 січня 2017 року повідомлені апеляційним судом з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України (а.в.м. 59-66) всі особи, які беруть участь у цій справі, окрім, представника ОСОБА_4 за довіреністю (а.в.м. 80) ОСОБА_7, не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України, враховуючи, що апеляційним судом переглядається в апеляційному порядку лише правильність (неправильність) вирішення судом першої інстанції процесуального питання, а не розгляду справи по суті, колегія суддів ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх нез'явившихся осіб, які беруть участь у справі, за присутністю представника відповідача ОСОБА_4 за довіреністю (а.в.м. 80) ОСОБА_7

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4 за довіреністю (а.в.м. 80) ОСОБА_7, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи заяву позивача у цій справі про забезпечення позову без задоволення, керувався ст. ст. 151-153 ЦПК України та виходив із того, що підстав для забезпечення позову в даній справі суд не вбачає.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, в силу вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз'ясненнями, які містяться у пункті 4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як правильно було встановлено судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої у цій справі ухвали, між сторонами у цій справі виник спір з виводу визнання недійсним іпотечного договору від 29.08.2008, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та зобов'язання приватного нотаріуса ОСОБА_8 зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, накладену у зв'язку із посвідченням вищевказаного договору іпотеки.

При цьому, згідно із вимогами заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, остання просить забезпечити позов у цій справі шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 335/11930/14-ц, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про звернення стягнення на предмет іпотеки - вищезазначену квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_2

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Орджонікідзевським районним м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення в іншій цивільній справі №335/11930/14-ц, яким задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_6 про звернення стягнення на іпотеки. Виконавчий лист у цій справі знаходиться на примусовому виконанні Вознесенівськському ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. В межах виконавчого провадження призначено проведення аукціону на 05 грудня 2016 року з продажу іпотечного майна (квартири), що на думку і може зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки предмет іпотеки може бути реалізований.

Однак, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

При цьому, судом першої інстанції було правильно встановлено, що у даному випадку боржником ОСОБА_2 не оскаржується у цій справі виконавчий документ, а оспорюється сам договір іпотеки; таким чином, в даному випадку неможливо застосувати вид забезпечення позову, про який просить позивач; крім того, реалізація майна не зможе зробити неможливим виконання рішення про можливе задоволення позову, оскільки предметом спору є договір іпотеки та зняття заборони відчуження квартири; питання про право власності на квартиру в межах даної справи з урахуванням позовних вимог позивача не вирішується; у разі, якщо позов буде задоволено, позивач матиме право витребувати майно з чужого незаконного володіння шляхом пред'явлення відповідного позову до суду; також позивач не позбавлена права звернутися до суду із відповідною заявою про зупинення виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі № 335/14- ц в порядку глави VII ЦПК України (судовий контроль за виконанням судових рішень).

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції правильно не вбачав підстав для задоволення вищезазначеної заяви позивача про забезпечення позову у цій справі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі.

Крім того, доводи позивача ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу, про наявність порушень вимог закону при постановленні оскаржуємої ухвали судом першої інстанції у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції або її зміни.

Також, у разі відмови апеляційним судом позивачу ОСОБА_2 у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідачів у цій справі понесених нею судових витрат у вигляді судового збору (а.в.м. 33) за подачу цієї апеляційної скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С.Кухар С.В.Кочеткова І.В.