ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8114/17
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"04" грудня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

20.11.2017 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ПН КМНО Єгорової М.Є., третя особа: ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" про визнання протиправним та скасування рішення.

28.11.2017 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Комаревцевої Л.В. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 ЦПК України.

Позивач вказує, що 29 вересня 2016 року судом було постановлено ухвалу про закриття провадження у справі у зв'язку із непідвідомчістю справи та необхідністю розгляду даного спору в порядку цивільного судочинства. Копії ухвали суду не надано.

Втім, в обґрунтування даної ухвали суд зазначив, що у позові Позивач посилається на порушення порядку звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з Договором іпотеки, відповідно, оскільки зазначені спірні правовідносини пов'язані із невиконанням цивільно- правової угоди, даний спір не є публічно-правовим, а випливає із договірних відносин. Таким чином, спір має вирішуватись за правилами Цивільного процесуального кодексу, що підтверджується також правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року (справа №826/4858/15).

Таким чином, враховуючи, що вимоги стосуються нотаріального посвідченого договору про відчуження нерухомості, а саме: квартири № 235, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 19, тому вважаємо правильним звертатися з дотриманням правил про виключну підсудність (ч.І ст. 114 ЦПК України), тобто до суду за місцезнаходженням майна в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає важливими обставини, на які посилається позивач, втім не може їх врахувати виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами. (ч. 1 ст. 11 ЦК України).

За вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №6 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

В пункті 3 цієї ж Постанови роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з позову, заявленого позивачами, є вимога про визнання протиправною та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень.

При цьому, позивачем визначено відповідачем визначено ПН КМНО ОСОБА_3

Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що систему органів у сфері державної реєстрації становлять: Міністерство юстиції України; інші суб'єкти державної реєстрації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Статтею 17 КАС України передбачено, що на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що позивачем пред'явлені вимоги до ПН КМНО Єгорової М.Є. щодо здійснення останньою державної реєстрації прав та їх обтяжень як суб'єкта державної реєстрації, у зв'язку з чим мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

У рамках даної справи, виконання чи невиконання умов цивільно-правової угоди (договорів кредиту та іпотеки) не є безпосередньою підставою для звернення до адміністративного суду. Основні доводи позивача ґрунтуються на протиправності дій Відповідача, як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, та полягають у тому, що відповідач не мав права прийняти спірні рішення та вчинити спірні реєстраційні дії без вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном (посвідчення відповідачем факту виникнення, переходу або припинення права власності на нерухоме майно не мало місце). Тобто, у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії відповідача, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2017 (Трусова Т.О.) встановлено "отже з огляду на суб'єктний склад спірних відносин та предмет позовних вимог суд дійшов висновку, що даний спір має публічно-правовий характер, оскільки він виник та пов'язаний зі здійсненням нотаріусом Єгоровою М.Є. владних управлінських функцій у зв'язку з виконанням делегованих повноважень та завдань, покладених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак позовні вимоги ОСОБА_2 повинні розглядатися в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства". Зазначена ухвала оскаржена позивачем в апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги викладені обставини слід зазначити, якщо спір про право відсутній і оскаржуються владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, то такій спір підлягає розгляду адміністративним судом (ВСУ від 24 травня 2017р, № 6-843цс17).

Приймаючи до уваги вимоги заявленого позову, зокрема те, що позивачем оскаржуються владні управлінські дії та рішення державного реєстратора, у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства слід відмовити.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 122, 293, 294 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" про визнання протиправним та скасування рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В. Комаревцева