Справа № 467/576/14-ц
27.06.2017 року Арбузинський районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючої судді Кірімової О.М.
за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом
Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 6 травня 2014 року позов ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задоволено.

Визнано за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 21 липня 2013 року, право власності на земельну ділянку розміром 5,72 га, розташованої в межах Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала ОСОБА_5 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 037270 виданого на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Семенівської сільської ради народних депутатів від 20 березня 2001 року № 96 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 942.

На дане рішення суду в травні 2017 року ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України подана апеляційна скарга.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 12 червня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом повернено до Арбузинського районного суду Миколаївської області для виконання вимог ст. 220 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції не вирішив питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач не заперечував проти винесення судом додаткового рішення.

Представник позивача в судовому засіданні просила винести додаткове рішення по справі, оскільки судовий збір сплачений був не в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, які згідно закону суд має покласти на відповідача.

Представник Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України його присутність не є обовязковою.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти сплати судових витрат.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити апеляційному суду в прийнятті додаткового рішення, оскільки закінчились строки, які дають підстави для його винесення, крім того, між сторонами не було спору, ОСОБА_3 є неналежним відповідачем по справі. Крім того, коли ОСОБА_3 писала заяву про визнання позову, питання про відмову, а не дарунку, від земельної ділянки на користь позивача, було обговорено із останнім.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В силу вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею та документально підтвердженні судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і комунальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року позовні заяви, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України мають майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 закону України «Про судовий збір» № 3674.

Тому судовий збір за предявлення позову повинен був сплачуватись з урахуванням існуючої в матеріалах справи нормативно грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 51-54), що становить за 5,72 га загалом 92484,68 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який діяв на час звернення позивача до суду з позовом, ставка судового збору за подання до суду позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно квитанції від 04.04.2014 року ОСОБА_1 сплатив за даним позовом судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Станом на день звернення позивача до суду з вказаним позовом, ціна позову за пред'явлення вимоги майнового характеру повинна була складати 924 грн. 85 коп.

За такого, недоплачена сума судового збору при зверненні позивача з вказаним позовом складає 681,25 грн. (924,85 -243,60)

Таким чином суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України щодо судових витрат, які не були стягнуті.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, відповідно до правил ст. 88 ЦПК України, у разі визначення при відкритті провадження у справі судового збору в розмірі меншому, ніж передбачено законом, недоплачена сума стягується в дохід держави з позивача при відмові в позові, а при задоволенні позову - з відповідача.

При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Зважаючи на те, що позивач при зверненні до суду з позовом з вимогою майнового характеру, судовий збір у повному розмірі не сплатив, судові витрати не розподілені, позов задоволено повністю, то судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно, а саме з відповідачів: Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області та ОСОБА_3 на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім судовий збір, по 121 грн. 80 коп. та на користь держави по 340 грн. 63 коп.

Тому, на підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209,213, 215, 218, 220 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Доповнити резолютивну частину рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 6 травня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом формулюванням такого змісту:

Стягнути із Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Стягнути з Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області на користь держави судовий збір у розмірі 340 (триста сорок) грн. 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь на користь держави судовий збір у розмірі 340 (триста сорок) грн. 63 коп.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, у той же строк з часу вручення їм копії додаткового рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_6