Справа №601/90/16
Провадження № 2/601/12/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої Мочальської В.М.,

при секретарі Коляді О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Степанюк Л.В.,

третьої особи та його представника адвоката Корфа П.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Лідихівської сільської ради Кременецького району, третя особа на стороні відповідача без самостійних позовних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 29 квітня 2012 року загальні збори співвласників СВЗП "Лідихівська" виділила 92 громадянам в рахунок майнових паїв адміністративну будівлю колишньої СВЗП "Лідихівська". 14 травня 2012 року між ним та 92 громадянами, які були членами СВЗП "Лідихівська" с. Лідихів Кременецького району Тернопільської області, було укладено договори купівлі-продажу прав на майнові частки (паї), підтверджені свідоцтвами про право власності на них на загальну суму 119016 гривень. Він сплатив співвласникам визначену договорами грошову суму та набув право власності на спірне майно, однак відповідач не визнає його права власності на адмінбудівлю. Ураховуючи викладене, просив на підставі ст. 392 ЦК України визнати за ним право власності на адміністративну будівлю колишньої СВЗП "Лідихівська", розташовану по АДРЕСА_1 Кременецького району Тернопільської області вартістю 119016 гривень.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача Степанюк Л.В. позов не визнала та пояснила, що договір купівлі-продажу не є правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на майно.

Третя особа ОСОБА_5 позов не визнав та пояснив, що спірна будівля є власністю територіальної громади с. Лідихів Кременецького району, в пайовий фонд не включалася, рішення загальних зборів від 29 квітня 2012 року підробили, майно не персофініковане, договори купівлі-продажу не посвідчені нотаріально.

Представник третьої особи Корф П.К. позов не визнав та пояснив, що позивачем не представлено доказів про те, що він є власником спірного майна.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши представлені докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

У судовому засіданні встановлено, що 29 квітня 2012 року на зборах співвласників майнових паїв, відповідно до протоколу №1, розглядались заяви власників майнових паїв, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_9, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_4, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_23, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_10, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_4, ОСОБА_81, ОСОБА_9, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84.

За результатом розгляду заяв, зборами співвласників майнових паїв вирішено видати в рахунок майнових паїв вищезазначеним громадянам приміщення адмінбудинку, з умовою, що сільська рада та відділення звязку, які на час проведення зборів знаходяться у цьому будинку, залишаться в ньому і надалі, але з оплатою оренди приміщення, яке вони будуть займати. (а.с.131-136).

14 травня 2012 року на підставі рішення майнової комісії від 20 лютого 2012 року і рішення зборів співвласників майнових паїв СВЗМП «Лідихівська», було складено акт приймання-передачі 92 особами адміністративного приміщення, який підписали члени майнової комісії і власники майнових паїв (а.с.100-104).

14 травня 2012 року позивач по справі уклав договори купівлі-продажу майнових паїв, відповідно до яких продавці (власники майнових паїв) продавали, а покупець ОСОБА_4 купував належні продавцям на праві власності майнові паї СВЗМП «Лідихівська» з відповідною їх вартістю. Загальна вартість майнових паїв складала 119016 гривень (а.с.5-99).

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2013 року адміністративний позов задоволено. Визнано незаконною відмову Лідихівської сільської ради в оформленні на ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на майновий пай вартістю 119016 (сто девятнадцять тисяч шістнадцять) гривень. Зобовя"зано Лідихівську сільську раду оформити на імя ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на майновий пай адміністративну будівлю СВЗМП «Лідихівська» сумарною вартістю 119016 (сто девятнадцять тисяч шістнадцять) гривень (105-107).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2013 року скасовано та провадження у справі закрито (а.с. 108).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2015 року скасовано ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року, справу направлено для продовження розгляду до цього ж суду (а.с. 109-110).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2015 року скасовано в частині позовної вимоги про зобов"язання відповідача оформити на його ім"я свідоцтво про право власності на майновий пай адміністративну будівлю бувшої СВЗМП «Лідихівська» сумарною вартістю 119016 грн. та прийнято в цій частині позовних вимог нову постанову, якою адміністративний позов задоволити частково. Зобов"язано Лідихівську сільську раду оформити на ім"я ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на майновий пай сумарною вартістю 119016 (сто девятнадцять тисяч шістнадцять) гривень. В решті постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2015 року залишено без змін (а.с.111-115).

16 листопада 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Лідихівської сільської ради із заявою у якій просив прийняти рішення про оформлення на його ім"я свідоцтва про право власності на майновий пай вартістю 119016 гривень (а.с. 118).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема Законом України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство», указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 (далі - Порядок), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 04 квітня 2001 року за № 306/5496 (далі - Наказ), який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 рок № 253 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2013 року за № 673/23205 та Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 .

Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств передбачалося, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводилося підприємством користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою.

Вказане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна були підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 затверджено Типове положення про комісію з вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки.

У пункті 3 цього Типового положення зазначено, що основним завданням комісії є уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів підприємства, зокрема реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства.

Пунктами 4, 5 цього Положення визначені права комісії, які зводяться до проведення розрахунків щодо пайового майна, визначення структури пайового фонду тощо.

Згідно з підпунктом 10 п. 4 комісія вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об"єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність.

Відповідно до п. 10 Порядку комісія готує для розгляду на загальних зборах перелік майна для виділення його у натурі окремо для кожної групи осіб у спільну часткову власність єдиним комплексом, та список осіб, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що питання розподілу майна пайового фонду вирішується загальними зборами співвласників майнових паїв, які затверджують подані комісією пропозиції, після чого згідно з п. 15 Порядку таке майно виділяється підприємством правонаступником з оформленням акта приймання-передачі.

У судовому засіданні встановлено, що загальні збори співвласників майнових паїв 29 квітня 2012 року слухали заяви групи людей-власників майнових паїв та вирішили видати в рахунок майнового паю даній групі співвласників майнових паїв приміщення адмінбудинку з умовою, що сільська рада та відділення зв"язку, які на час проведення майнових зборів знаходились у цьому будинку, залишаються в ньому, але з оплатою оренди приміщення, яке вони будуть займати.

Таким чином даним рішенням загальних зборів адміністративна будівля по АДРЕСА_1 Кременецького району Тернопільської області вартістю 119016 гривень нікому не була виділена внатурі.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року встановлено, що ОСОБА_4 міг звертатись до Лідихівської сільської ради Кременецького району лише з проханням оформити нове свідоцтво, у зв"язку з набуттям ним у власність майнових паїв на підставі цивільно-правових угод і таке свідоцтво могло бути виражене лише у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У судовому засіданні представником позивача не спростовано покази представника третьої особи Корфа П.К. про те, що відповідно до довідки №598 від 15.07.2016 року, виданої Кременецьким РК БТІ, згідно обліку інвентарних матеріалів в с. Лідихів по АДРЕСА_1 знаходиться комплекс (будинок культури і котельня) право власності на який зареєстровано за Лідихівською сільською радою 09.10.2007 року. Інше майно за даною адресою не обліковується.

Доводи представника позивача ОСОБА_1, що позивач став власником спірної адміністративної будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 в с.Лідихів Кременецького району в установленому законом порядку, оскільки згідно договорів купівлі-продажу майнового паю від 14 травня 2012 року 92 пайовики бувшої СВЗП "Лідихівська" передали позивачу не тільки свої права на майнові паї, а майно адміністративної будівлі, яке було виділене їм в натурі 29 квітня 2012 року зборами співвласників майнових паїв, суд не бере до уваги, оскільки вони не грунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Позивач та його представник не подали будь-яких доказів порушення прав позивача відповідачем.

Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_4 до Лідихівської сільської ради Кременецького району, третя особа на стороні відповідача без самостійних позовних вимог ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись. ст.ст. 10, 60, 61, 88, 208, 212, 215, 223, 292, 294 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до Лідихівської сільської ради Кременецького району, третя особа на стороні відповідача без самостійних позовних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на адміністративну будівлю по АДРЕСА_1 Кременецького району Тернопільської області та стягнення судових витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення рішенн

Головуючий: