Справа № 368/19/17
провадження № 2/368/119/17
Рішення

Іменем України

"17" січня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., при секретарі Гребеневич А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач просить суд розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що був укладений 25.12.2015 р., актовий запис № 477 та зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області було видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 25.12.2015 р., після розірвання шлюбу залишити їй, ОСОБА_1, прізвище ОСОБА_1, судові витрати покласти на ОСОБА_2, посилаючись на те, що 25.12.2015 року між нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 було укладено шлюб, у зв'язку з чим Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області було видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 25.12.2015 р.

Від шлюбу вона та відповідач спільних дітей не мають.

Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, оскільки як виявилось згодом їхні характери є зовсім різними, погляди її та відповідача на різні сторони життя та сімейні питання кардинально відрізняються, що призводить до постійного з'ясування відносин та суперечок між нею і відповідачем. Між нею та відповідачем немає взаєморозуміння, вони не можуть дійти спільної точки зору у спірних питаннях.

Враховуючи вищезазначені обставини шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинились. Необхідно зазначити, що на даний час шлюбні відносини носять формальний характер.

Отже, шлюбні відносини між нею та відповідачем на даний час припинились, шлюб носить формальний характер, та вона з відповідачем проживають окремо.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Необхідно зазначити, що на сьогоднішній день збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим, оскільки вона ні за яких умов не буде проживати однією сім'єю з відповідачем, окрім того, на даний час вона з відповідачем проживають окремо.

Подальше спільне життя її і відповідача як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, оскільки проживання в спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між нею та відповідачем.

Їй відомо, що відповідно до ст. 106 Сімейного кодексу України за взаємною згодою подружжя шлюб може бути розірваний органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей. Однак, у неї та відповідача склались складні відносини через, які вони не можуть дійти згоди щодо подачі спільної заяви про розірвання шлюбу.

Примирення між нею та відповідачем є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись та вирішити спірні питання не дали позитивного результату, тому збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим, та у разі надання їй та відповідачу судом строку на примирення, шлюб все одно не буде збережено.

З питання щодо виховання та проживання дітей спору немає, оскільки спільних дітей у неї та відповідача немає.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Враховуючи вищезазначені норми Сімейного кодексу України вона має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, у разі якщо відповідач відмовляється розривати шлюб за спільною заявою.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність. З позовними вимогами позивача згідний в повному обсязі. Проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки подальше сумісне подружнє життя вважає неможливим.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та позовні вимоги позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який був зареєстрований 25 грудня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 477.

Шлюбно - сімейні стосунки між сторонами припинені.

Від спільного шлюбу сторони не мають дітей.

Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, тобто шлюбні стосунки між сторонами припинені і їх сім'я розпалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про не можливість збереження сім'ї.

Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань сторонам.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Виходячи з вищенаведених норм СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу.

За положеннями ч.1 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які підтверджені квитанцією про їх сплату, а саме: витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст..ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218, 235 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 25 грудня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 477 - розірвати.

Позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишається на прізвищі ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати понесені по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн.. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко