29 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Ровенській В.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Служба миттєвого кредитування до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -
У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач має заборгованість 48 116 грн. 00 коп., позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати.
Представник ТОВ «Служба миттєвого кредитування» просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримав, відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.
Відповідно до п. 3.1 Договору відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 4600 грн., а також сплатити проценти за користуванням кредитом у розмірі 1196 грн., що разом складає 5796 грн. у строк до 09.05.2016 року.
Відповідно до положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення 1046-1053 ЦК, якщо інше не встановлено ЦК і не випливає із суті кредитного договору.
05.05.2016 року відповідач відповідно до п. 2.3 Договору сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 828,00 грн. та пролонгував договір строком до 21.05.2016 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 1472,00 грн. та пролонгував договір строком до 06.06.2016 року, зобовязавшись повернути кредит з відсотками у розмірі 6 072 грн.
Більше відповідач не зявлявся, на телефонні дзвінки не відповідає.
Разом з тим, в порушення договірних умов відповідач станом на 06.09.2017 року не виконує свої зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 4600 грн., а також щодо сплати процентів за користування кредитом.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені законом.
Згідно з п. 4.4 договору у разі несвоєчасного повернення обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки пені з розрахунку 2% за кожен день простроченні платежу.
Згідно із розрахунком заборгованості станом на 06.09.2017 року наявна заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 48 116 грн., яка складається: тіло кредиту 4600 грн., відсотки 3772 грн., пеня 42 044 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.
Суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок є вірним, відповідає фактичним обставинам справи, оскільки будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи взагалі не містять. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований.
Відповідач ніяких заходів по погашенню заборгованості за час розгляду справи не здійснював, умови укладеного договору кредиту не оспорював.
Даних про те, що відповідач звертався до позивача та намагався погоджувати з ним питання реструктуризації заборгованості за кредитним договором та доказів сплати ним відсотків за кредитом ніхто із сторін по справі суду не надавав.
За вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами у відповідності до ч. 1 ст. 64 ЦПК України є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність, обґрунтованість позовних вимог, тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати належить стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Служба миттєвого кредитування до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» понесені судові витрати в сумі 1600 грн.00 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.В.Геєць