Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/180/17
№ 2/733/213/17
"30" березня 2017 р. м. Ічня
Ічнянський районний суд Чернігівської області
в складі: головуючого судді Овчарика В.М.,
за участю секретаря Панахно Л.В.,
представника третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Ічнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні дитини,
Позивач звернувся до суду із зазначеним з позовом, в якому просив зобовязати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити спосіб участі у спілкуванні та вихованні з дитиною наступним чином: кожного тижня у п»ятницю з 17-00 год він має право забирати сина у його матері ОСОБА_3 та повинен повернути його останній за місцем її проживання у неділю не пізніше 20-00 години, посилаючись на те, що він з 2009 року по 2016 рік перебував у шлюбі з відповідачем. Під час спільного проживання у них 25 липня 2009 року народився син ОСОБА_4, який після розівання шлюбу залишився проживати з його колишньою дружиною. Він як батько дитини намагався спілкуватися з сином, однак цьому чинила перешкоди відповідач, у зв»язку з чим він звернувся до Ічнянської РДА із заявою про визначення способу його участі у вихованні сина, яка винесла відповідне розпорядження. Однак, незважаючи на таке розпорядження відповідач, починаючи з грудня 2016 року, почала знову чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, що стало причиною його звернення до суду.
У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав, при цьому просив не стягувати з відповідача на його користь судові витрати.
Відповідач у судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за відсутності, тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів та провести заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник органу опіки і піклування Ічнянської районної державної адміністрації не заперечувала проти задоволення позову.
Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Дитина проживає разом з матір»ю ОСОБА_3.
Згідно розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 23 травня 2016 за № 113 визначено участь батька позивача ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 наступним чином: кожного тижня з вечора пятниці і до вечора неділі, з урахуванням стану здоровя дитини, навчання (а.с. 6).
Із листа Ічнянської РДА № 01-46/236 від 30.01.2017 року, адресованого ОСОБА_1 вбачається, що останньому, у зв»язку з невиконанням ОСОБА_3 розпорядження від 23 травня 2016 року, було роз»яснино право звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною (а.с. 9).
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини.
Діти мають рівні права та обов»язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст.142 Сімейного кодексу України).
Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.
Згідно п. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач ОСОБА_1 зобов'язаний брати участь у вихованні його дитини і має право на особисте спілкування з сином, а відповідач ОСОБА_3 не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні.
Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Також відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані.
У судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Таким чином суд дійшов до висновку, що позивач має гарантоване законом, рівне з матір'ю дитини, право на спілкування зі своїм сином та право на його виховання, а відповідач не вправі перешкоджати йому в цьому. Тому відповідача належить зобов'язати не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з їх малолітнім сином та визначити спосіб спілкування зазначений позивачем у позові, з урахуванням розпорядження Ічнянської РДА № 113 від 23 травня 2016 року.
Керуючись ст.ст. 157, 159 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Ічнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні дитини задовольнити.
Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з сином: щотижня у п"ятницю з 17-00 год має право забирати сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у його матері ОСОБА_3 та повернути дитину матері за місцем проживання останньої у неділю не пізніше 20-00 год, з урахуванням стану здоровя дитини, навчання.
Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте Ічнянським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Головуючий суддя В.М. Овчарик