РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/735/16-ц

Провадження № 2/293/62/2017

13 січня 2017 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Васильчука С. Ф.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт Черняхів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ Житомир" до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти в сумі 7420,08 гривень, що були виплачені останньому, як робітникові в якості авансу на відрядження, які відповідач за цільовим призначенням не використав та не повернув позивачу.

В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідач перебував з позивачем у трудових відносинах та наказом дирекції Товариства був направлений у відрядження за кордон для навчального тренування, з огляду на що отримав грошові кошти на потреби у зв'язку з відрядженням. Однак, у відрядження відповідач не поїхав, звіт про використання коштів, виданих на відрядження, не надав, та з 20.03.2016 взагалі без поважних причин на роботу не вийшов, у зв'язку з чим був звільнений.

В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував (а. с. ).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. (а. с. 101 103). Про дати судових засідань відповідач повідомлявся неодноразово. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла. Оскільки позивач не заперечував проти цього, судом ухвалено провести заочний розгляд справи.

За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом дирекції ТОВ "КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ ЖИТОМИР" від 21.01.2016 відповідача ОСОБА_2 прийнято на роботу комплектувальником проводів виробничого відділу на умовах строкового договору з 26.01.2016 по 25.02.2016 (а. с. 4).

Відповідно до наказу дирекції від 15.02.2016 (а. с. 5-7) відповідача направлено у відрядження до Румунії, м. Тімішуара для навчального тренування терміном на 12 календарних днів з 09.03.2016 по 20.03.2016.

Платіжним дорученням від 03.03.2016 (а. с. 8) на потреби у звязку із відрядженням в якості авансу відповідачу перераховано на його картковий рахунок суму 7700,00 грн. (а. с. 9, 10).

По закінченню відрядження відповідач на робоче місце не з'явився, не повідомив свого роботодавця про причину такої неявки, не надав звіт про використання коштів, виданих на відрядження, в добровільному порядку зазначених коштів не повернув.

Згідно пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до закінчення п'ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку:

а) завершує таке відрядження;

б) завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що видала кошти під звіт.

За наявності надміру витрачених коштів їх сума повертається платником податку в касу або зараховується на банківський рахунок особи, що їх видала, до або під час подання зазначеного звіту.

Оскільки відповідач тривалий час без поважних причин був відсутній на робочому місці, дирекцією товариства винесено наказ про його звільнення на підставі ст. 40 КЗпП України з 20.03.2016 (а. с. 11). Відповідно до зазначеного наказу відповідачу було нараховано розрахункові у сумі 567,96 грн., з яких на погашення заборгованості утримано 279,92 грн. (а. с. 12).

Як зазначено у позові, провести повне утримання з розрахункових коштів суми 7700,00 гривень, сплачених відповідачу в якості авансу на відрядження за наказом немає можливості у зв'язку з недостатністю коштів, оскільки останній на момент звільнення перебував у прогулі з 20.03.2016 (а. с. 12).

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, нормами закону не передбачено повернення працівником підприємству зайво виплачених коштів, крім випадків, встановлених ст. 127 КЗпП України, ст. 1215 ЦК України.

Верховним Судом України у п. 24 Постанови Пленуму № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" дано розяснення при вирішенні спорів, пов'язаних із застосуванням ст. 127 КЗпП України, зокрема зазначено, що суди мають враховувати, що: 1) вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у зв'язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або з інших причин.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачу було виплачено у якості авансу 7700,00 гривень на відрядження, які останній за цільовим призначенням не використав і будучи звільненим з роботи вказані грошові кошти позивачу не повернув, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявлених вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору (а. с. 1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 127 КЗпП України, ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ ЖИТОМИР", ідентифікаційний код: 39544054, кошти в сумі 7420 (сім тисяч чотириста двадцять) грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ ЖИТОМИР", ідентифікаційний код: 39544054, сплачений судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Позивачем рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням протягом 3-х днів із дня його проголошення.

Рішення може бути переглянуте Черняхівським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Черняхівського райсуду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя: С.Ф. Васильчук