13.01.2017 Справа № 482/25/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 січня 2017 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Ітрін М.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф»» (далі Товариство) про захист прав споживача та визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2017 року канцелярією Новоодеського районного суду зареєстровано позов ОСОБА_1 до ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф»» про захист прав споживача та визнання договору недійсним.

Відповідно до поштового штемпелю та дати подання позовної заяви, позов було підписано та направлено представником позивача до суду 30.12.2016 року.

В цьому позові, представник позивача вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1, 22.11.2016 р. у м. Київ уклав з відповідачем договір фінанового лізингу №1647, за умовами якого Товариство зобовязалось придбати та передати йому на умовах лізингу в користування автомобіль «RENAULT DUSTER», відповідно до погодженої на сайті avto.ria.com. акційної ціни, вартістю 225 000 грн.

Згідно умов Договору, позивач повинен був сплачувати лізингові платежі відповідно до його умов.

Того ж дня, ОСОБА_1 здійснив платіж у розмірі 45 000 грн.. на рахунок Товариства, будучи впевненим, що сплатив часткову оплату ціни за автомобіль у розмірі 20 % від його вартості.

Однак в подальшому, після ознайомлення з умовами договору, ОСОБА_1 було встановлено, що даний платіж розміром 45 000 грн., не був частиною авансового чи лізингового платежу, а є комісією за організацію угоди, яка, відповідно до умов договору, не підлягає поверненню позивачу ні в разі виконання договору, ні у разі його розірвання і не є частиною вартості предмета лізингу.

Крім того, позивачем було виявлено, що, замість погодженої ціни автомобіля у 225 000 грн., вартість цього транспортного засобу складає не 225 000 грн., а 450 000 грн.

Також, замість обіцяних строків поставки автомобіля у 7 робочих днів, у договорі зазначено 30 робочих днів з моменту оплати позивачем на рахунок відповідача комісії за організацію угоди в розмірі 10 % ціни предмету лізингу, та авансового платежу в розмірі 50 % та комісії за передачу предмету лізингу в розмірі 3 %.

Представник позивача у своєму позові вказав, що відповідач скористався правовою необізнаністю позивача і не розтлумачив йому умови договору, та, посилаючись на те, що умови договору майнового лізингу не відповідають чинному законодавству, є несправедливими та порушують права позивача як споживача, вважає позивача таким, що введений Товариством в оману, посилаючись на зазначені обставини та положення статей 202, 230, 215-236, 570, 634 ЦК України), статей 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», просив суд визнати цей договір фінансового лізингу недійсним і стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1, сплачені ним кошти в розмірі 45000 грн.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що пред'явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (який був чинний на момент подачі позивачем позову - станом на 2016 рік), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В порушення зазначених вимог, позивачем не сплачено судовий збір у розмірі, встановленому згідно вимог Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3,5 Закону України «Про судовий збір».

У пункті 7 частини першої статті 5 Закону було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIIІ, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Законув новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зважаючи на те, що відповідно до поштового штемпелю та дати подання позовної заяви, позов було підписано та направлено до суду представником позивача 30.12.2016 року, тобто, на момент чинності Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, яким не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, а тому правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання такої позовної заяви - відсутні.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, у разі розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом, перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки, спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то, саме цей Закон, підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивач не звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви про захист прав споживача.

Крім того, у поданій заяві позивачем заявлено немайнові та майнові вимоги: щодо визнання дій незаконними, та стягнення з відповідача грошових коштів.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1378 гривень.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (в даному випадку 551,20 гривень).

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (в даному випадку 551,20 гривень).

Згідно зі ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119,120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, для вирішення питання щодо відкриття провадження у цій справі позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків, суддя вважає необхідним залишити вказану позовну заяву без руху, про що повідомити позивача.

В разі не усунення недоліків в зазначений строк заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф»» про захист прав споживача та визнання договору недійсним залишити без руху, надавши позивачу пять днів строку з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків, викладених в ухвалі, а саме:

- сплатити судовий збір за немайнові вимоги в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одну гривню 20 коп.) (за реквізитами, вказаними на сайті Новоодеського районного суду);

- сплатити судовий збір за майнові вимоги в розмірі 551,20 грн (пятсот пятдесят одну гривню 20 коп.) (за реквізитами, вказаними на сайті Новоодеського районного суду).

Строк для усунення заявником вищевказаних в ухвалі недоліків, не може перевищувати 5 днів з дня одержання копії ухвали, але у будь-якому випадку не пізніше ніж до 30 січня 2017 року.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявникам зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя