Справа № 515/289/17
Провадження № 2/515/577/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
31 березня 2017 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Шевиріна А.О.,
за участю секретаря Чумаченко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
28 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, в якому просила розірвати їх з відповідачем шлюб, зареєстрований 23 листопада 1991 року Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 10, а також залишити після розірвання шлюбу прізвище «Просенюк». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 23 листопада 1991 року перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має сина ОСОБА_3, який вже досяг повноліття, а також неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначила також, що у лютому 2012 року відповідач залишив сімю, почав проживати з іншою жінкою, тому протягом пяти останніх років шлюб з ОСОБА_2 існує лише формально. Посилаючись на те, що збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам позивача, відповідача та їхніх дітей, позивач вважав, що є підстави для розірвання шлюбу судом.
У судове засідання позивач та її представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що вимоги про розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, належним чином поінформований про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Про причини неявки суд не повідомив.
Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб серії ІІІ-ЖД№310425, виданого 23.11.1991 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.11.1991року Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеській області, актовий запис №10. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на «Просенюк» (а.с.3).
Зі свідоцтва про народження серії І-ЖД №281603, виданого 10.08.1999 року Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області слідує, що позивач та відповідач від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, 23 червня 1999року народження (а.с.8).
З матеріалів справи також вбачається, що від шлюбу подружжя має малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. На підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження, виданого 04.12.2003 року виконкомом Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеській області (а.с.7).
Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
За змістом ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу.
Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені.
Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Досліджені матеріали справи дають підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, а також порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України.
Крім того, за змістом ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Частиною 2 ст.114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Враховуючи зазначене, беручи до уваги те, що сімя фактично розпалася, ОСОБА_1 з ОСОБА_2 подружні стосунки не підтримує протягом тривалого часу, при цьому розірвати шлюб у позасудовому порядку можливості у позивача не має, суд доходить висновку про те, що подальше збереження шлюбу не відповідатиме інтересам сторін та їхніх дітей, і тому вважає, що вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 640грн. (а.с.1). Докази на підтвердження понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні.
За таких обставин, сплачений ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640грн., підлягає стягненню з відповідача на її користь.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.3,10,11,14, 57-60,64, 88, 158, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Шлюб ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований 23 листопада 1991 року Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №10 - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище «Просенюк».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 640 (шестисот сорока) гривень.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення. Форма та змісти заяви про перегляд заочного рішення повинна відповідати ст.229 Цивільного процесуального кодексу України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з загальним порядком рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: