АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівМазурик О.Ф., Махлай Л.Д.
при секретаріПотапьонок К.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача Кобзар Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» ДанильченкоОлени Олександрівни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року

У справі за позовом ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третя особа інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про стягнення депозитного вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено. /т. 2 а.с. 27-33/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПАТ КБ «Приват Банк» ДанильченкоО.О. подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про доведеність укладення між сторонами договору депозитного вкладу. Так, судом першої інстанції зроблено хибне посилання на дослідження оригіналів доказів, оскільки надані позивачем документи не містять мокрих печаток банківської установи. Вказувала на те, що у наданій позивачем квитанції також відсутній відбиток печатки банку, а відсутність у позивача оригіналів документів може свідчити про його звернення до органів, що здійснюють виплати вкладів на окупованій території АРК, за рахунок майна банку. Зазначала про те, що ПАТ КБ «Приват Банк» позбавлений можливості надати оригінали документів по вкладу, оскільки позбавлений можливості доступу до свого майна на окупованій території АРК. Також наголошувала на тому, що рішення суду першої інстанції не мітить розрахунків, з яких виходив суд, стягуючи розмір відсотків за вкладом. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

№ справи 754/16887/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4771 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Таран Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 23.01.2014 року між ОСОБА_8 та ПАТ КБ «Приват Банк» був укладений договір вкладу «Стандарт», відповідно до умов якого ОСОБА_8 передав відповідачу грошові кошти для розміщення на депозитному вкладі в сумі 150 000,00 грн. до 23.04.2014 року включно, з нарахуванням на суму вкладу відсоткової ставки 17% річних (а.с.5 т.1).

Відповідно до письмової заяви, адресованої ПАТ КБ «Приват Банк» 20.09.2014 року позивач по закінченню строку дії договору направив заяву про повернення грошового вкладу та розірвання договору №SAMDNFD800 від 23.01.2014 року (а.с.6 т.1), однак вклад не повернуто у зв'язку з чим виник спір.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст.1058 ЦК України, про те, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму вклад, що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором; ч. 1 ст. 1059 ЦК України про те, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі, а письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту; ст. 1074 ЦК України про те, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Також судом першої інстанції вірно зазначено про те. що оскільки стороною укладених договорів банківського вкладу є ПАТ КБ «Приват Банк» то згідно з чинним законодавством, яке регулює цей вид правовідносин, зобов'язання за дійсним договором має виконувати саме відповідач, як юридична особа, а не його кримська філія. Ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов'язків.

Крім того, судом першої інстанції вірно враховано Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, Інструкцію про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року №174, які роз'яснюють, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Також судом першої інстанції враховано норми, що регулюють зобов'язальні правовідносини та наслідки невиконання зобов'язань - ст.ст. 526, 530, 610, 625, 626, 629 ЦК України,

Встановивши, що відповідачем порушено право позивача на повернення грошового вкладу з нарахованими процентами у загальному розмірі 169260,93 грн., суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вимоги стягнення депозитного вкладу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги, щодо наявності між сторонами договору банківського вкладу, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції було надано договір № №SAMDNFD800 від 23 січня 2014 року (Вклад «СТАНДАРТ») строком дії по 23.04.2014 року включно (а.с.19-20 т. 2) та квитанцію Відділення №60 Кримського РУ від 23.01.2014 року про внесення ОСОБА_8, на рахунок відповідача суми 150 000,00 грн. (а.с.21 т.2). Колегією суддів апеляційного суду також досліджувались оригінали вказаних документів, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Доводи апеляційної скарги в частині невірного розрахунку відсотків по вкладу також не беруться до уваги колегією суддів апеляційного суду, оскільки в порядку ст. 60 ЦПК України, нічим не підтверджені, власного розрахунку представником відповідача не надано, у зв'язку з запереченням існування між сторонами договірних відносин взагалі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» Данильченко Олени Олександрівни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: