РІШЕННЯ

іменем України

21 червня 2017 рокуСправа №451/227/17
Провадження № 2/451/212/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

за участі: секретаря судового засідання Лозової Х.І.

та представників: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3 «Агро-Лан» і ОСОБА_3 «Лопатин Агро» ОСОБА_4

третьої особи Лопатинської селищної ради ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Захід, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Лан, Товариство з обмеженою відповідальністю Лопатин Агро та Лопатинська селищна рада Радехівського району Львівської області про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2017 року до суду із позовом звернувся ОСОБА_1 - представник позивача ОСОБА_6, відповідно до вимог якого, просить розірвати договір оренди землі №б/н, укладений 20 листопада 2014 року (номер запису про інше речове право 9049443 від 11.03.2015 року) між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерно Захід», вирішивши при цьому питання про судові витрати.

В обґрунтування вимог посилається на обставини, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія І-ЛВ №030390, виданого 17 липня 2000 року Радехівською районною радою на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 23 червня 2000 року, його довірительці належить на праві приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка загальною площею 1,7571 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,4324 га та площею 1,3247 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і, що розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області.

Згідно договору оренди землі №б/н укладеного 20 листопада 2014 року і зареєстрованих 11 березня 2015 року Радехівським районним управлінням юстиції, ОСОБА_7 передано ОСОБА_3 «Зерно Захід» в оренду строком на сім років земельні ділянки площею 0,4324 га..

Здійснивши державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок ОСОБА_3 «Зерно Захід» не надали позивачу других примірників договорів оренди землі.

Починаючи з 2016 року ОСОБА_3 «Зерно Захід» не здійснює господарську діяльність та не використовує передані в оренду земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зазначає, що належна його довірительці земельна ділянка, площею 0,4324 га., без відповідних на те правових підстав використовується іншим сільськогосподарським підприємством, тобто ОСОБА_3 «Агро-Лан», а сплату орендної плати за користування землею у 2016 році здійснювало ОСОБА_3 «Лопатин Агро».

Наголошує, що зі сторони орендаря - ОСОБА_3 «Зерно Захід» ОСОБА_6 не повідомили на якій підставі надана нею в оренду земельна ділянка використовується іншим сільськогосподарським підприємством, чим порушили її права орендодавця.

Із посиланням на норми матеріального права та судову практику, просить договір оренди землі від 20 листопада 2014 року розірвати та стягнути в користь його довірительки понесені нею судові витрати.

Представник позивача вимоги підтримав та у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні зазначеним у позові (а.с.2-3). Окрім цього наголосив, що його довірителька, передавши належну їй на праві приватної власності земельну ділянку в оренду ОСОБА_3 «Зерно Захід», не отримала другого примірнику договору оренди. На протязі 2016 року земельну ділянку ОСОБА_6 обробляв не орендар, а ОСОБА_3 «Агро-Лан», на що його довірителька згоди не давала. Більше того, сплату орендної плати за цей рік здійснило ОСОБА_3 «Лопатин Агро». ОСОБА_3 «Зерно Захід» його довірительці коштів не виплачували. Настоює на розірванні договору оренди, оскільки дії відповідача виходить за межі господарської діяльності та грубо порушують права його довірительки.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Зерно Захід» ОСОБА_2 у судове засідання, призначене на 21.06.2017 року не зявився, хоча у попередніх судових засіданнях позовні вимоги заперечив, однак жодних доказів суду не надав. Крім цього, пояснив, що ОСОБА_3 «Зерно Захід» земельну ділянку ОСОБА_6 у 2016 році використовували. Чи орендну плату сплачували позивачу та чи є засоби для обробітку земельної ділянки, йому не відомо.

ОСОБА_4, як представник ОСОБА_3 «Агро-Лан» і ОСОБА_3 «Лопатин Агро» позовні вимоги, що стосуються третіх осіб, інтереси яких він представляє, визнав та пояснив, що між ОСОБА_3 «Зерно Захід» та ОСОБА_3 «Агро-Лан» було укладено договір суборенди. Відповідно до умов договору, ОСОБА_3 «Агро-Лан» засіяли та зібрали урожай на переданих відповідачем землях, що розташовані на території Лопатинської селищної ради, в тому числі і на земельній ділянці ОСОБА_6, а ОСОБА_3 «Лопатин Агро» здійснили виплату орендної плати орендодавцям. У задоволенні позову просить відмовити.

У подальшому ОСОБА_4, будучи допитаним відповідно до ст.184 ЦПК України, як свідок показав, що протягом 2016 року ОСОБА_3 «Зерно Захід» обробіток земельних ділянок, що знаходяться на території Лопатинської селищної ради Радехівського району та передані Товариству в оренду, не здійснювали, як і не проводили виплат орендної плати за такі. Земельні ділянки ОСОБА_6 фактично оброблялися ОСОБА_3 «Агро-Лан», а виплату орендної плати здійснювали ОСОБА_3 «Лопатин Агро». Договір із позивачем на обробіток та виплату коштів укладали.

Представник Лопатинської селищної ради Радехівського району ОСОБА_5 позовні вимоги визнала та у судовому засіданні пояснила, що вона обіймає посаду землевпорядника зазначеної ради. Так, їй відомо, що між позивачем та ОСОБА_3 «Зерно Захід» укладено договір оренди. Згодом ОСОБА_3 «Зерно Захід» уклали догорів із ОСОБА_3 «Агро-Лан» на обробіток землі, а ОСОБА_3 «Лопатин-Лан» здійснили оплату за користування землею. Також пояснила, що люди зверталися за не виплаченою орендною платою до ОСОБА_3 «Зерно Захід». У задоволенні позову просить відмовити.

ОСОБА_4, як представник ОСОБА_3 «Агро-Лан» і ОСОБА_3 «Лопатин Агро» та представник Лопатинської селищної ради Радехівського району ОСОБА_5 у судове засідання, призначене на 21.06.2017 року не зявилися. В адресу суду надійшли заяви від представника ОСОБА_3 «Агро-Лан» і ОСОБА_3 «Лопатин Агро» - ОСОБА_4, в яких просить розгляд справи проводити у його відсутності та на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити (а.с.82-83).

Вислухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, дослідивши подані сторонами заяви та документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У розумінні положень ст.ст.15,16 ЦК України, кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, окрім іншого визнання правочину недійсним.

Так, судом встановлено, що 20.11.2014 року було укладено договір б/н між ОСОБА_6 (орендодавець) та ОСОБА_3 «Зерно Захід» (орендар), відповідно до умов яких в оренду передані земельна ділянка площею 0,4324 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із визначенням розмірів відповідної оплати за використання таких (а.с.30-31), про що внесено відповідні відомості у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (а.с.6).

Відповідно до змісту статей 629 та 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами і зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Серед обовязків, що покладені законодавцем на землекористувачів та зазначені у ст.96 ЗК України, визначено серед іншого своєчасно сплачувати орендну плату.

Із наданих суду доказів беззаперечно визначається, що земельна ділянка ОСОБА_6, у складі інших земельних ділянок, Товариством «Зерно Захід» були передані ОСОБА_3 «Агро-Лан», які за власний рахунок зобовязалися підготувати їх під посадку, провести внесення органічних добрив, оранку, культивацію, засіяти, провести обробіток пестицидами, виростити врожай зернових та олійних культур тощо (а.с.32).

Обставини, що ОСОБА_3 «Зерно Захід» на протязі 2016 року не обробляли передані їм в оренду земельна ділянка позивача, не заперечені сторонами у встановленому законом порядку, а також знайшли своє відображення і у показах ОСОБА_4, допитаного в якості свідка в засіданні 21.06.2017 року.

Також і обставини виплати орендної плати позивачу не фактичним орендарем - Товариством «Зерно Захід», а іншою особою, окрім іншого доводяться доданими письмовими доказами (а.с.50).

Відповідно до умов оскаржуваних договорів та вимог ст.ст.5,8,13,21,22,25,30,32 та 35 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV від 06.10.1998 року, орендар безпосередньо приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, орендна плата вноситься безпосередньо орендарем, орендар безпосередньо обробляє орендовані земельні ділянки, зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою орендодавця і орендаря, орендовані земельні ділянки можуть передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення за письмовою згодою орендодавця, однак такої згоди, як встановлено судом, ОСОБА_6 не надавала.

За змістом ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Також і відповідно до ч.1 ст.32 Закону №161-XIV договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Аналіз наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, дає підстави стверджувати, що накладення арешту на майно ОСОБА_3 «Зерно Захід» у липні 2016 року і, окрім іншого, унеможливило здійснення відповідачем господарської діяльності, в тому числі і повязаної із виконанням умов договорів оренди (а.с.47).

Із наданих суду доказів беззаперечно визначається, що земельні ділянки ОСОБА_6, у складі інших земельних ділянок, Товариством «Зерно Захід» у 23 травня 2016 року була передані ОСОБА_3 «Агро-Лан», які за власний рахунок зобовязалися підготувати їх під посадку, провести внесення органічних добрив, оранку, культивацію, засіяти, провести обробіток пестицидами, виростити врожай зернових та олійних культур тощо (а.с.51-54).

Із даних, викладених у довідці виданої начальником Радехівського відділення Червоноградської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області №410/9/13-26/311 від 15.05.2017 року вбачається, що орендна плата з юридичних осіб за 20152016 роки та по даний час згідно ІКП ОСОБА_3 «Зерно-Захід» не нараховувалася та не виплачувалася (а.с.137).

Відповідно до копій бланків про зміну вартості товару та видаткових накладних, рахунків на оплату вбачається, що згідно договору про передачу земельних паїв в оренду від 23.05.2016 року між ОСОБА_3 «Зерно Захід» та ОСОБА_3 «Агро-Лан», останні проводили передпосівний обробіток грунту, внесення мінеральних добрив, посів, обприскування, збирання сої на площі, переданій в оренду. ОСОБА_3 «Агро-Лан» доручило ОСОБА_3 «Лопатин-Агро» провести повний розрахунок з орендодавцями паїв, що розташовані на території Лопатинської селищної ради (а.с.84-136).

Залучення ОСОБА_3 «Зерно Захід» третіх осіб до обробітку землі та оплата орендної плати орендодавцю не орендарем, припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованих земельних ділянок, виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем.

З цього приводу правові позиції містяться у постанові Верховного Суду України від 12.02.2014 (справа №6-166 цс 13).

Зокрема Верховний Суд України зазначив, що виходячи зі змісту статей 24 та 25 Закону України від 6 жовтня 1998 року №161-XIV «Про оренду землі» (далі Закон №161-XIV) припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за статтею 32 Закону №161-XIV.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає вимоги позивача належно обґрунтованими, а відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем слід стягнути у її користь із відповідача.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209-212,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати договір оренди землі №б/н, укладений 20 листопада 2014 року (номер запису про інше речове право 9049443 від 11.03.2015 року) між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерно Захід».

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Захід» (інд.21000, Вінницька область, м.Вінниця, вулиця Винниченка,22/56, ) на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки смт.Лопатин, вул.Б.Хмельницького,64 Радехівського району 640 гривень понесених нею судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_8