РІШЕННЯ

іменем України

21 березня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий суддя Овдієнко В.В.

з участю: секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

06.02.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей: дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій формі - 2400 грн. щомісячно із розрахунку по 800 грн. на місяць на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення старшою дитиною повноліття.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що до 21.04.2009 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з нею та перебувають на її утриманні.

Відповідач відмовляється надавати допомогу на утримання дітей, тим самим ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку.

Вона з дітьми проживає на території Польщі, не працює, допомоги, яку вона отримує, не вистачає належним чином утримувати дітей та забезпечити їх необхідним.

Їх син ОСОБА_5 переніс енцефаліт і наслідки хвороби потребують лікування та профілактичних мір.

Відповідач офіційно не працевлаштований, однак має дохід близько 4000 грн., тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі по 800 грн. на одну дитину щомісячно.

Аліменти у такому розмірі забезпечать придбання продуктів харчування, взуття, одягу та необхідного для навчання та лікування дітей.

Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків відповідач не має.

Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про стягування з нього аліментів визнав частково та зазначив, що після розірвання шлюбу надавав матеріальну допомогу дітям, перерахував на ім'я позивачки близько 36000 грн. Крім того, за власні кошти направляв дітей на оздоровлення та відпочинок в санаторії. Влітку діти відпочивали у нього в с. Скрипаї. Завжди шукав спосіб заробити гроші, щоб відправити їх дітям. Потім працевлаштувався редактором до Харківської обласної держтелерадіокомпанії, де працював останній час. В листопада 2016 року звільнився за згодою сторін та став на облік в Зміївський центр зайнятості, отримує державну допомогу. Інших джерел доходів не має. Згоден сплачувати аліменти в розмірі частки від доходу.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

З копій свідоцтв про народження та свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а. с. 10, 11, 12, 13).

Сторонами визнаються та не підлягають доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, ті обставини, що неповнолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5, проживають з матір'ю; батько дітей, який перебуває на обліку в Зміївському районному центрі зайнятості Харківської області (а. с. 42), проживає окремо; між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дітей.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідністю зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі.

Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання відповідачем обов'язку утримувати дітей, як це передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, що є підставою для присудження аліментів з відповідача за рішенням суду.

Оскільки відповідач має дохід, який отримує в Зміївському РЦЗ (а. с. 42), а доказів наявності у нього інших доходів немає, відсутні підстави для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у відповідності до ст. 184 СК України.

Водночас, є підстави для визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

З урахуванням повідомлених сторонами відомостей про їх матеріальний і сімейний стан, позовна заява ОСОБА_1 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню шляхом визначення аліментів у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Матишево Руднянського району Волгоградської області, мешканця АДРЕСА_1, перебуває на обліку в Зміївському районному центрі зайнятості Харківської області, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2017 року до досягнення ними повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп., які перерахувати на рахунок отримувача 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: