У Х В А Л А

07.12.2017 Справа №607/15816/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Братасюк В.М., розглянувши заяву лікаря психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної ОСОБА_1 про примусову госпіталізацію особи до Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної лікарні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, лікар Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 звернувся 07.12.2017року із заявою про примусову госпіталізацію особи до Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної лікарні ОСОБА_2.

Згідно ч.1 ст. 279 ЦПК України заява про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду представником психіатричного закладу, а не лікарем-психіатром, й диспозицією ч.2 ст. 289 ЦПК України передбачено, що розгляд заяви про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, проводиться судом з обовязковою участю як представника психіатричного закладу так і лікаря психіатра.

В порушення частини першої ст. 279 ЦПК України, заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, подано не представником психіатричного закладу, як того вимагає припис процесуального закону, з долученням до заяви документа, що посвідчує повноваження заявника (ст. 41 ЦПК України), оскільки в долучених до заяви документів відсутнє доручення Адміністрації ТОККПНЛ, яким би було доручено лікарю ОСОБА_1 бути представником по справі про примусову госпіталізацію ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст.119 ЦПК України та ч.1 п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину

При цьому в ст. 280 ЦПК України зазначено, що, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Крім того у заяві мають бути наведенні обставини і докази, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Однак, в порушення вимог п.6 ч.2 ст.119 та ч.3 ст.280 ЦПК України, в тексті заяві заявником лікарем ОСОБА_1, окрім констатації про безпорадність пацієнтки та неможливість нею самостійно задовольняти основні життєві потреби, не зазначено доказів, що підтверджують викладені нею обставини щодо наявності маячного розладу ОСОБА_2, щообумовлює суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Окрім цього в заяві взагалі не наведено обставин, з яких представник ТОККПЛ зробив висновок про неможливість ОСОБА_2самостійно задовольняти основні життєві потреби.

А тому, в силу вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України, дана заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 119 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву лікаря психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної ОСОБА_1 про примусову госпіталізацію особи до Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної лікарні ОСОБА_2

залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, що не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог до встановленого терміну, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

СуддяОСОБА_3