Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2017 Справа №607/13132/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міського відділу державної виконавчої служби, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з участю третьої особи кредитної спілки «Кредит-Фос» про витребування будинку із господарськими будівлями та спорудами, стягнення моральної шкоди, визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та протоколу прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування реєстрації права власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами, позбавлення права власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами, визнання права власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 міського відділу державної виконавчої служби, ОСОБА_4, ОСОБА_3 за участю третьої особи КС «Кредит-Фос» про витребування майна та відшкодування моральної шкоди.

В ході судового розгляду позивач подала заяву про збільшення позовних вимог відповідно до якої просить: визнати недійсними результати прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме протокол № 6200048 від 25 квітня 2006 року згідно якого житловий будинок по вул. Зеленій, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області придбала ОСОБА_3 за 16 000 грн.; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії ВСХ № 556782 зареєстроване у реєстрі за № 1556 від 27.07.2006 року; скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на будинок із господарськими будівлями та і спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області здійснену ОСОБА_2 районним госпрозрахунковим БТІ 29.08.2006 року № 15858769; витребувати у ОСОБА_3 будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області та позбавити її права власності на вказане майно; визнати право власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області за позивачем ОСОБА_1 та стягнути із ОСОБА_4 на її користь компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень.

В обґрунтування зазначених вимог вказала, що належне їй спірне майно- будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області, який придбала на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна відповідач ОСОБА_3, вибуло із її володіння не з власної волі, а внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_4, який перебуваючи на посаді старшого державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міського управління юстиції вчинив злочини, передбачені ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України за які засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.11.2012 року. В ході розгляду кримінальної справи встановлено, що ОСОБА_4, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи в інтересах фінансової установи-кредитної спілки "Кредит-ФОС", всупереч інтересам служби та вимог ст. 41, 47 Конституції України, ст. 1, 5, 7, 55, 56, 62 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 Інструкції про проведення виконавчих дій, ч.3 ст.17, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ст.177 Сімейного кодексу України та ч.1 ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), без рішення суду на відчуження будинку та дозволу органу опіки і піклування, не перевіривши наявність у позивача іншого майна, а також прав інших осіб на будинок, умисно, підготував та передав в Тернопільську філію Спеціалізованого Державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції України документи для проведення реалізації на прилюдних торгах належного на праві власності ОСОБА_1 житлового будинку, що в с. Романівка по вул. Зеленій, 4 Тернопільського району, чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 22253 грн. та порушив житлові права та інтереси неповнолітніх дітей, які проживали та були прописані у вказаному будинку. В результаті вказаних протиправних дій відповідача ОСОБА_4 належний позивачу будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області був незаконно реалізований 25.04.2006 року на проведених ОСОБА_2 філією СДП «Укрспецюст» прилюдних торгах покупцю ОСОБА_3, яка згідно протоколу №00048 від 25.04.2006 року придбала його за ціною 16 000 грн. та в подальшому здійснила державну реєстрацію вказаного нерухомого майна. За таких обставин із врахуванням положень ст.388 ЦК України вважає, що результати прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме протокол № 6200048 від 25.04.2006 року підлягають визнанню недійсними, відповідно як наслідок слід визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії ВСХ № 556782 зареєстроване у реєстрі за № 1556 від 27.07.2006 року; скасувати реєстрацію права власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області здійснену ОСОБА_2 районним госпрозрахунковим БТІ 29.08.2006 року № 15858769 за ОСОБА_3, позбавити ОСОБА_3 права власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області, витребувати у відповідача вказаний будинок та визнати право власності на нього за позивачем ОСОБА_1, а також стягнути на її користь із ОСОБА_4 завдану моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень, яка полягає у перенесених нею моральних та душевних стражданнях. В обґрунтування моральної шкоди позивач зазначила, що після незаконного відібрання належного їй будинку вона разом із неповнолітньою дитиною залишилась без постійного місця проживання та змушена була орендувати житло, а в подальшому виїхати на заробітки за кордон. Це позбавило її можливості належно доглядати та виховувати свого сина, негативно вплинуло на його поведінку. Внаслідок чого він став на злочинний шлях, що в свою чергу вплинуло на стан її здоров»я, вона часто хворіла і перебувала на лікуванні, був порушений звичний спосіб та ритм її життя, істотно погіршились нормальні життєві зв'язки, які не відновилися на даний час. Із врахуванням викладеного просить позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, та просить позов задовольнити у повному обсязі. Вказав, що незаконність реалізації належного позивачу майна-будинку із господарськими будівлями та і спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області на прилюдних торгах 25.04.2006 року повністю підтверджена вироком суду від 28.11.2012 року та не потребує додаткового доказування. Зазначене майно вибуло із володіння позивача не в порядку встановленому законом та не з її власної волі, а в результаті вчинення злочину ОСОБА_4, а тому у відповідності до ст. 388 ЦК України позивач вправі ставити питання про витребування майна у ОСОБА_3 як добросовісного набувача. В результаті допущених порушень закону позивач була протиправно позбавлена права власності на житло.

Представник відповідача ОСОБА_2 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судовому засідання відносно позову заперечив та вказав, що матеріали виконавчого провадження щодо проведення спірних прилюдних торгів відсутні у зв»язку з їх знищенням, так як закінчились строки їх зберігання.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні відносно позову заперечила посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем спірного майна і на момент вчинення правочину з його придбання не знала та не могла знати про відсутність у продавця правомочностей на відчуження вказаного майна. Також зазначила, що підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, тому підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, в той час як порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-Х1У від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визначення прилюдних торгів недійсними. З врахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 та представник третьої особи КС «Кредит-Фос» у судове засідання не з»явилися, не повідомивши причин неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.11.2012 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України та засуджено до двох років обмеження волі з позбавлення права працювати на посадах, пов»язаних з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій на один рік шість місяців та у відповідності до ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнений від призначеного основного покарання у зв»язку із закінченням строків давності.

Вироком встановлено, що ОСОБА_4, перебуваючи на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби №2 ОСОБА_2 міського управління юстиції, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи в інтересах фінансової установи - кредитної спілки «Кредит-ФОС» всупереч інтересам служби та вимог статтей 41, 47 Конституції України, статтей 1, 5, 7, 55, 56, 62 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, ч.3 ст.17, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ст.177 СК України та ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), без рішення суду на відчуження будинку та дозволу органу опіки і піклування, не перевіривши наявність у боржниці іншого майна, а також прав інших осіб на будинок, умисно підготував документи та передав їх в Тернопільську філію Спеціалізованого Державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції України для проведення реалізації на прилюдних торгах житлового будинку, що в с.Романівка по вул.Зеленій, 4 Тернопільського району та належного на праві власності боржнику ОСОБА_1, чим завдав останній матеріальну шкоду на суму 22253 грн. та порушив житлові права та інтереси неповнолітніх дітей, які на день продажу проживали та були прописані у вказаному будинку: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Як встановлено судом, 25.04.2006 року ОСОБА_2 філією Спеціалізованого Державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції України проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, на яких реалізовано належний боржнику ОСОБА_1 будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області за ціною 16 000 грн.

На час виникнення спірних правовідносин порядок та умови їх проведення прилюдних торгів було врегульовано Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 745/4038.

Пунктом 6 Тимчасового положення передбачено, що після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Згідно протоколу №00048 від 25.04.2006 року покупцем будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області є відповідач ОСОБА_3, якою згідно квитанції №К2/51 від 11.05.2006 року проведений повний розрахунок за придбане арештоване нерухоме майно.

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно №16666089 від 24.01.2014 року, виданої Реєстраційною службою ОСОБА_2 районного управління юстиції Тернопільської області домоволодіння, що знаходиться в Тернопільській області, Тернопільський район с. Романівка, вул. Зелена,4, загальною площею 89,5 кв.м, житловою площею 45,2 кв.м. загальною вартістю 78327 грн. належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії ВСХ№556782, за реєстром №1556 від 27.07.2006 року, виданого ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою.

У відповідності доч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом- ст.328 ЦК України.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього-ст.330 ЦК України.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно п.3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень- ч.2 ст. 388 ЦК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 388 ЦК України держава гарантує захист права власності добросовісного набувача (особа, яка придбала майно з публічних торгів) на придбане майно тим, що таке майно не може бути витребуване у нього в разі, якщо воно було продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до роз»яснень викладених у п.25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна.

В ході судового розгляду позивачем не доведено, що на момент проведення прилюдних торгів з реалізації належного ОСОБА_1 будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області відповідач ОСОБА_3 володіла інформацією з приводу неправомірних дій державного виконавця Кльоц М.М. щодо реалізації даного нерухомого майна, або будь-якою іншою інформацією, що мала викликати у неї сумніви в наявності в ОСОБА_2 філії ДП «Укрспецюст» правових підстав для відчуження спірного майна.

При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3, не будучи стороною виконавчого провадження у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Кредит-ФОС» заборгованості за договором позики, на момент проведення прилюдних торгів не могла бути обізнаною із ходом виконавчого провадження та допущеними порушеннями, а тому у неї були відсутні підстави сумніватися у наявності в продавця прав на відчуження майна під час його придбання з прилюдних торгів, зважаючи на те, що реалізація арештованого майна проводилась спеціалізованою установою в рамках виконання судового рішення у відповідності із вимогами чинного на той час Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5.

Відтак суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_3 в установленому порядку набула право власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області, придбання нею зазначеного нерухомого майна здійснене із дотриманням вимог законодавства, чинного на момент реалізації майна з прилюдних торгів, а тому вона є добросовісним набувачем даного майна.

Згідно правового висновку Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15 під час вирішення питання щодо наявності порушень норм закону при проведенні торгів слід встановити чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, аналогічний висновок викладено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 липня 2015 року в справі № 6-13136св15.

Позивачем не представлено будь-яких доказів того, що прилюдні торги з реалізації належного ОСОБА_1 будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області, що відбулись 25.04.2006 року, проведені ОСОБА_2 філією Спеціалізованого Державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції України з порушенням порядку та умов їх проведення, затверджених вищезгаданим Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що свідчить про відсутність відповідних правових підстав для визнання вказаних торгів недійсними, що в свою чергу вказує на відсутність підстав для визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії ВСХ № 556782 зареєстроване у реєстрі за №1556 від 27.07.2006 року, скасування реєстрації права власності на будинок із господарськими будівлями та і спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області здійсненої ОСОБА_2 районним госпрозрахунковим БТІ 29.08.2006 року № 15858769 за ОСОБА_3, витребування в останньої спірного майна та визнання права власності на нього за позивачем ОСОБА_1, а тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

У відповідності до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди у сумі 100000 грн. відповідно до положень ст.1174 ЦК України до задоволення не підлягають, як такі, що заявлені до неналежного відповідача. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити. Керуючись ст.ст.1, 3, 10, 11, 57, 60, 61, 79, 209, 212-215 ЦПК України, ч.1 ст.321, ст.ст.328,330,387, 388 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міського відділу державної виконавчої служби, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з участю третьої особи кредитної спілки «Кредит-Фос» про витребування будинку № 4 по вул. Зелена у с. Романівка Тернопільського району Тернопільської області із господарськими будівлями та спорудами, стягнення моральної шкоди, визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та протоколу прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування реєстрації права власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами, позбавлення права власності на будинок № 4 по вул. Зелена у с. Романівка Тернопільського району Тернопільської області із господарськими будівлями та спорудами, визнання права власності на будинок № 4 по вул. Зелена у с. Романівка Тернопільського району Тернопільської області із господарськими будівлями та спорудами - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_8