Справа № 639/5829/17
Провадження № 2-п/639/82/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.

при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2017 по цивільній справі № 639/5829/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Відповідач по справі ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2017 по цивільній справі № 639/5829/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що заочне рішення прийнято з порушенням норм процесуального права. При цьому відповідач обгрунтовує свої вимоги тим, що у суду були відсутні підстави проводити заочний розгляд справи, адже відповідач не з'явився у судове засідання, оскільки не був повідомлений належним чином. Крім цього відповідач посилався на пропуск Банком строку позовної давності як загальної, так і спеціальної.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Проте, представником позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, подано до суду письмові заперечення, відповідно до яких Банк просить суд відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, оскільки обставини, на які відповідач посилається у своїй заяві, не відповідають дійсності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з його проходженням навчання у м. Києві. При цьому належних доказів щодо проходження навчання саме 06.12.2017, ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Суд, оглянувши матеріали зазначеної вище цивільної справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2017 позов Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.08.2011 у розмірі 71066 грн 15 коп., яка складається з: 5962,40 грн - заборгованість за кредитом; 57795,77 грн - заборгованість за процентами; 3447,69 грн - нарахована комісія; 3860,29 грн - штрафи. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн(а.с. 16, 19-20).

З матеріалів справи вбачається, що судом відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України було зроблено запит до відповідного органу реєстрації місця проживання відповідача. За результатами отриманої судом інформації з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області, ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, в-д Даргомижського, 6 (а.с.44).

З дотриманням вимог, передбачених ст. 74 ЦПК України, судом направлялись на вказану вище адресу відповідача позовна заява з додатками та судова повістка, які повернулись до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 47).

Суд вважає безпідставними посилання відповідача як на підставу скасування заочного рішення, на відсутність в матеріалах справи доказів про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважав за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, відповідач, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011, був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи.

Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представником позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, подано до суду заяву від 19.09.2017 про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій вона не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку.

Таким чином, суд, зі згоди представника позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (а.с. 48).

Отже, вказані обставини спростовують посилання відповідача на порушення судом норм процесуального права щодо розгляду справи в заочному порядку.

Відповідно ст. 232 ЦПК України для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що б його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов існує наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення не надано належних доказів, які б підтверджували посилання відповідача на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив строк позовної давності, оскільки з розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.08.2011, укладеного між сторонами по справі, станом на 31.08.2017 вбачається, що останній платіж на погашення заборгованості за наданим кредитом здійснено відповідачем 31.12.2014 у розмірі 52,31 грн (а.с. 5-7). Таким чином, позовна давність щодо предявлення Банком позову до ОСОБА_1 спливає 31.12.2017, а отже, Банк вчасно звернувся до суду.

Крім того, відповідач посилався на норму ч. 1 ст. 258 ЦК України, якою встановлюється спеціальна позовна давність у один рік до вимог щодо стягнення неустойки (пені та штрафу), тому, на думку останнього, в цій частині суд не мав розглядати та задовольняти позовні вимоги щодо стягнення пені та штрафу.

Проте, вказані доводи спростовуються тим, що, по-перше, в рішенні суду не зазначено нічого щодо стягнення пені, в загальну суму, яка підлягає стягненню з відповідача, пеня не входить, оскільки у підсумку вищезгаданого розрахунку не міститься інформація щодо пені (а.с. 5-7). По-друге, щодо стягнення штрафів, то вони передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов та правил договору, відповідно до яких, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості (а.с. 10-33). Тобто, позивачем не пропущено строк позовної давності в частині вимог щодо стягнення штрафів, оскільки вони є фіксованими та залежать від суми заборгованості, яка станом на 31.08.2017 становила 67205,86 грн.

Жодних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в матеріалах заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не зазначено.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, передбачених ст. 232 ЦПК України, для перегляду вказаного заочного рішення від 01.11.2017.

У відповідності до п. 1 ч. 3, ч. 4 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення, у цьому разі заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд вважає необхідним відмовити відповідачеві у задоволенні необґрунтованої заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити відповідачу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2017 по цивільній справі № 639/5829/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.М. Гаврилюк