Справа №482/807/16-ц 11.01.2017 11.01.2017
Справа 482/807/16-ц Суддя першої інстанції: Баранкевич В.О.
Провадження 22-ц/784/50/17 Суддя доповідач апеляційного суду: Бондаренко Т.З.
УХВАЛА

Іменем України

11 січня 2017 року судова колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В.,

Темнікової В.І. ,

із секретарем саудових засідань:Лівшенком О.С.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_3 відповідача ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу

ОСОБА_4

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2016 року по справі за позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_4

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивачка зазначала, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. Крім неї у даному будинку значиться зареєстрованими її донька ОСОБА_7, онука ОСОБА_8 та син, відповідач у справі, ОСОБА_4. Відповідач з серпня 2008 року фактично проживає в АДРЕСА_2, де збудував собі будинок. Посилаючись на викладене просила задовольнити її позовні вимоги та визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в належному їй будинку.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить вказане рішення суду скасувати, посилаючись на порушення його житлових прав, оскільки він як член сім'ї власника, має право на користування спірним житловим будинком, проте не може реалізувати таке право через перешкоджання з боку позивачки.

Позивачка подала заперечення на апеляційну скаргу в яких зазначає про законність оскаржуваного рішення суду, та недоведеність обставин на які посилається відповідач.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачці у справі ОСОБА_6 (а.с.5-7). Відповідач ОСОБА_4 є сином позивачки, власниці будинку (а.с. 27-28).

Відповідно до копії будинкової книги, копії паспорту, в зазначеному будинку зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_4 (а.с.10-11). Крім останнього в цьому житловому будинку зареєстровано місце проживання також власниці, позивачки у справі ОСОБА_6, її доньки ОСОБА_7 та онуки ОСОБА_9 (а.с. 134).

В позовній заяві ОСОБА_6 вказує на те, що її син відповідач у справі з 2008 року не проживає в належному їй житловому будинку, оскільки проживає із своєю сім'єю, дружиною ОСОБА_10 та сином ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, в АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень ст. 71 ЖК України та положень ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підтвердження вказаних обставин, надано акт від 19 травня 2016 року, складений депутатом Гур'ївської сільської ради Герасимович В.В. та сусідами ОСОБА_13 та ОСОБА_14, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_4 не проживає в спірному будинку з 2008 року (а.с. 14).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 показали, що відповідач не проживає в будинку матері тривалий час, не допомагає утримувати будинок, речей в будинку його немає. Свідок ОСОБА_15 останній раз бачила відповідача на похованні батька, а ОСОБА_16 зазначила, що років п'ять ні відповідача, ні його сім'ю в будинку матері не бачила.

Вказані обставини також підтверджуються довідкою Гур'ївської сільської ради від 19 травня 2016 року за № 166, де зазначено, що відповідач не проживає в даному будинку з 2008 року (а.с. 13).

В письмових запереченнях на позовну заяву відповідач вказував, що спільно з батьками в спірному будинку постійно проживав до 2008-2009 року, а в подальшому періодично провідував батьків та допомагав по господарству. Приймав участь в його ремонті та утриманні. Проте останнім часом позивачка вчиняє скандали чим перешкоджає йому в користуванні спірним будинком.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Відповідачем будь-яких доказів щодо вчинення йому реальних перешкод в проживанні в спірному будинку з 2008 року, а також наявності поважних причин в силу яких він не проживав в даному будинку з вказаного часу, доказів його участі в утриманні будинку, суду не надано.

Таких доказів не надано і до суду апеляційної інстанції. В той же час свідок ОСОБА_17, допитаний в судовому засіданні апеляційного суду, також фактично підтвердив позицію відповідача та зазначив, що останній до смерті батька декілька років не проживав у будинку матері, він працює та постійно проживає в м. Миколаєві зі своєю сім'єю: дружиною та дитиною, за місцем проживання дружини. До матері навідується періодично. За дорученням ОСОБА_18 свідок завозив сумки з продуктами матері, однак останнім часом вона відмовлялася їх брати.

До суду апеляційної інстанції також надано довідки Гурївської сільської ради від 10 жовтня 2013 року з місця реєстрації і проживання та про склад сім'ї (а.с.132-134). Проте, зазначення у вказаній довідці про факт реєстрації місця проживання та проживання відповідача в спірному будинку, не спростовує обставини встановлені в судовому засіданні, які визнав відповідач. До того ж в листі вказаної сільської ради від 8 листопада 2016 року зазначено, що довідки про склад сім'ї видавались на підставі офіційних даних погосподарської книги, а щодо проживання - на підставі щорічних обходів та пояснень власника будинку (а.с. 194).

За вказаних обставин, висновок районного суду, щодо не проживання відповідача в спірному будинку понад рік без поважних причин є обґрунтованим, а тому ухвалено судом рішення про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право проживання в спірному житловому приміщенні є вірним.

Надані відповідачем документи, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті батька, не впливають на вирішення даного спору, оскільки спірний будинок не увійшов до складу спадкового майна.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія не вбачає підстав для його зміни чи скасування, тому, відповідно до положень ст. 308 ЦПК України, дане рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 311, 315 ЦПК України , судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді