_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5855/17
Провадження № 2-о/520/374/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2017 року заявник звернувся до суду з заявою та просить ухвалити рішення, яким: встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно є дочкою ОСОБА_3, померлого 29.10.2016 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є рідною донькою ОСОБА_3, який помер 29.10.2016 року, однак у звязку із помилками в документах з метою прийняття спадщини виникла необхідність підтвердити факт родинних відносин.

У звязку з чим заявник звернулась до суду з даною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Правовідносини по справі є цивільно-правовими та стосуються сімейних відносин у зв`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень Цивільного Кодексу України та Сімейного кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 2016 року помер ОСОБА_3, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено відповідний актовий запис за №10968, що підтверджується Свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 І-ЖД № 471112.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 19 березня 1998 року.

За життя, а саме 25 січня 2007 року ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого належну йому квартиру, що знаходиться у місті Одесі вулиця Терешкової будинок під № 2 корпус № 2 квартира № 53 заповів дочці ОСОБА_1.

Зазначений правочин посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, та зареєстрований в реєстрі за № 1-316.

Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на підставі ст. 1234 ЦК України використав своє право на заповіт і згідно ст. 1235 ЦК України призначила спадкоємцем свого майна ОСОБА_1.

Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого 28 жовтня 2016 року ОСОБА_3.

Однак, ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право власності за заповітом, державний нотаріус відмовив через те, що в документах є розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть зазначено прізвище померлого «Серий», а в свідоцтві про народження спадкоємця прізвище померлого зазначено як «Сирий».

З наданих до суду матеріалів вбачається, що 27 липня 1927 року було укладено шлюб між російською мовою «Сирый Андрей Константинович», та «Сирая Анастасия Иосифовна», що підтверджується копією про шлюб Серії ІІ-ЯР № 468805.

В період вказаного шлюбу, 23 серпня 1953 року народилася, російською мовою «Сирая Людмила Андреевна», про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 259, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії ІV- ЯР № 043097, де батьком записаний російською мовою «Сирый Андрей Константинович», а матірю «Сирая Анастасия Иосифовна» .

Проте, як вбачається з паспорта гр. України серії КК 300217, виданим 02 червня 1999 року Київським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, імя та по-батькові заявника українською мовою записано «Сіра Людмила Андріївна».

Натомість, згідно паспорта гр. України серії КК 303344, виданого 22 липня 1999 року Київським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, імя та по-батькові спадкодавця українською мовою записано «Серий Андрій Костянтинович».

Отже, неправильне зазначення прізвища спадкодавця сталося внаслідок невірного перекладу з російської мови на українську прізвища «Сирый».

Судом враховані норма ст. 3 СК України, яка вказує, що сім`ю складають особи, які проживають разом, мають спільні права та обовязки.

Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я - це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові, солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають однин одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя.

У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Отже, з урахуванням вказаного, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_3, який помер 28 жовтня 2016 року, є рідним батьком заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та обєктивно, прийшов до висновку що вимоги заявника ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 15, 16, 208, 212, 213, 214, 215, 218, п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно є дочкою ОСОБА_3, померлого 29.10.2016 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Куриленко О. М.