Справа № 2018/2-1133/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого: судді Лях М.Ю.,

при секретарі: Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління Юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання заявник посилається на те, що на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби міста Харків Головного Територіального управління юстиції у Харківській області старшого державного виконавця Конюхової В.А. знаходиться зведене виконавче провадження ВП № 52155963 про стягнення з ОСОБА_1 загальної суми боргу в розмірі 635 988 грн. 40 коп. 10.04.2012 року, 09.07.2012 року, 07.11.2014 року, 14.07.2015 року, 19.08.2013 року, 10.07.2012 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанов направлені сторонам виконавчого провадження. У визначений строк рішення суду виконано не було. З метою виконання рішення, 03.08.2016 року державним виконавцем винесено постанову, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. 06.09.2016 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника та направлена на виконання до Харківського регіонального сервісного центру на виконання. Місце мешкання та місце перебування боржника не відомо. 08.09.2016 року державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, буд. 37, де фактично знаходиться ТОВ «Арсенал ПК». Зі слів секретаря ТОВ «Арсенал-ПК», боржник не працює у ТОВ «Арсенал ПК» понад 6 років, тобто до надходження виконавчого документа до виконання. боржника. Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, у звязку з чим державний виконавець просить обмежити його право на виїзд за кордон.

У судове засідання представник Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, місце і час розгляду подання. В поданому до суду клопотанні старший державний виконавець Конюхова В.А. просила провести розгляд справи про обмеження права виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, без участі законного представника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління Юстиції.

З урахуванням того, що відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України на суд покладено обовязок негайно розглянути подання, то неявка до суду державного виконавця, який належним чином повідомлений, не є перешкодою у розгляді справи по суті.

Суд, дослідивши подання та надані до нього документи, вважає що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Правилами частини 1 ст. 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право на свободу пересування є фундаментальним правом природно-правового походження та складається із таких основних складових: право фізичної особи на в'їзд і на виїзд з території країни, на якій вона перебуває, право вільного пересування у межах цієї території, у тому числі право на вільний вибір місця проживання. Це конституційне право належить всім фізичним особам: громадянам України, іноземцям та особам без громадянства.

Право на свободу пересування має також своє первинне закріплення у ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу N 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Мінюсту України від 02.04.2012 N 512/5 (далі - Інструкція). Розділом ХІ зазначеної інструкції передбачений порядок обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну.

На думку суду, подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 подане з суттєвим порушенням вимог зазначеної інструкції, а саме: в порушення п. г ч. 11.1.1. ст. 1.1. Розділу ХІ Інструкції подання не містить підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Приписами частини 2 вїзду визначено, що підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань. Частиною 2 цієї статті передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Право звернення державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України закріплене до виконання зобовязань за рішенням в п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України в редакції від 4 листопада 2010 року № 2677-VІ «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлені нормами Закону України в редакції від 4 листопада 2010 року № 2677-VІ «Про виконавче провадження». Зокрема, в статті 5 Закону зазначено, що державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання судового рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань.

Проте, в поданні не наведено переконливих підстав умисного ухилення боржником від виконання судового рішення та необхідності застосування до нього обмеження у праві на виїзд за межі України.

Тобто, державним виконавцем не надані обєктивні, беззаперечні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судом та дані про те, що державним виконавцем були прийняті всі заходи, передбачені Законом України Про виконавче провадження для примусового виконання рішення суду.

Крім того, в порушення ч. 11.1.5. ст. 1.1. Розділу ХІ Інструкції про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець не повідомив боржника, оскільки докази про це не були долучені до подання.

З огляду на вищевикладене, суд вбачає, що відсутні достатні, законні підстави для задоволення подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління у Харківській області ОСОБА_2 щодо обмеження конституційних прав громадянина України.

Відповідно до Конституції України обмеження пересування громадянину є одним з найсуворіших заходів впливу на особу, що умисно ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень суду» від 24.03.2008 року, суд може, але не зобов'язаний вживати заборону на виїзд боржника.

Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також, оцінюючи надані докази, суд вважає подання подано передчасно, тому воно не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях