Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/131/17 2/382/208/17
РІШЕННЯ

іменем України

23 березня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1 до Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що з весни 2002 року на прохання тітки, в зв'язку з погіршенням стану її здоров'я, вона забрала її на постійне місце проживання до себе в квартиру в м. Київ, де опікувалася нею та проживала разом з нею однією сім'єю до дня ї смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її тітка - ОСОБА_2, померла.

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 2,77 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області.Спадкоємці першої, другої та третьої черги після смерті ОСОБА_2, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 нього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім 'єю не менш як п 'ять років до часу відкриття спадщини.

Так, за приписами ч. 2 ст. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Тому вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2

В передбачений ст.1270 ЦК України термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом вона не зверталася.

Але вважає, що спадщину після смерті тітки вона прийняла в силу ст.. 1268 ЦК України, так як постійно проживала разом з нею по день її смерті, що підтверджується показаннями свідків, яких вона зобов'язується доставити у судове засідання.

В той же час, як з'ясувалося на даний час, оригінал державного акту на вищевказану земельну ділянку втрачений, а тому , нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно.

Згідно п. 4.15. розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Одержати дублікат правовстановлюючого документу вона не може, так як не являється власником зазначеного майна, а є лише його спадкоємцем.

Оскільки власник вищевказаного майна помер, то їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання.

Просила:

Встановити, що вона - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є племінницею ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити, що ОСОБА_1, постійно проживала разом із ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини, та є спадкоємицею четвертої черги за законом, та як проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за - ОСОБА_1 - право власності на земельну ділянку, розміром 2,77 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області та належала ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 24.01.2003 року виданого згідно розпорядження Яготинської РДА від 27.11.2002 №456, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2.

В судовому засіданні представник позивача відмовилась від вимог позивача в частині встановлення факту того, що вона є племінницею ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Інші позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з»явився, в заяві до суду позов визнав та просив розглянути с праву у відсутності їхнього представника.

В судовому засіданні встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла - ОСОБА_2. / а.с.7 /, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 2,77 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області./ а.с. 8 /.

Спадкоємці першої, другої та третьої черги після її смерті, відсутні.

Разом з тим, позивачка- ОСОБА_1 яка є племінницею ОСОБА_3 з весни 2002 року на прохання останньої, в зв'язку з погіршенням стану її здоров'я, забрала ОСОБА_3 на постійне місце проживання до себе в квартиру в м. Київ, де опікувалася нею та проживала разом з нею однією сім'єю до дня ї смерті, яка й поховала ОСОБА_3 в рідному селі Супоївка Яготинського району.

Дані обставини в судовому засіданні знайшли своє підтвердження в показах свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно зі ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім 'єю не менш як п 'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 нього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

Так, за приписами ч. 2 ст. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5- рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Цим законом замість прописки введений режим реєстрації фізичних осіб при зміні місця їх проживання або перебування за їх заявою. Закон виділяє власне «місце проживання» та «місце перебування». Згідно зі ст. З цього Закону місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно- територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

В передбачений ст.1270 ЦК України термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом позивачка не зверталася. Проте суд вважає, що позивачка в силу ст.. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті своєї тітки ОСОБА_3, так як постійно проживала разом з нею однією сім'єю по день її смерті, що підтверджується показаннями свідків.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВС України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

В той же час, як з'ясувалося на даний час, оригінал державного акту на вищевказану земельну ділянку втрачений, а тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно.

Згідно п. 4.15. розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Одержати дублікат правовстановлюючого документу, я не можу, так як не являюсь власником зазначеного майна, а є лише його спадкоємцем.

Оскільки власник вищевказаного майна помер, мені було рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до відповіді Управління Держгеокадастру в Яготинському районі Київської області вбачається нормативно грошова вартість земельної ділянки в розмірі 46 207, 28 грн.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, суд вважає, що вимоги позивача з врахуванням їх зменшення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, атому вони підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись

ст.. ст.. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.. ст. 1258,1264, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_1, постійно проживала однією сім»єю разом із ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини, та є спадкоємицею четвертої черги за законом, та як проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за - ОСОБА_1 - право власності на земельну ділянку, розміром 2,77 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області та належала ОСОБА_2, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 24.01.2003 року виданого згідно розпорядження Яготинської РДА від 27.11.2002 №456, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.