Справа № 301/587/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іршавського районного суду від 27.01.2004 року було розірвано. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких, згідно рішення Іршавського районного суду від 06.09.2012 року, відповідач був зобовязаний щомісяця сплачувати аліменти в сумі по 370 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

Дочка сторін - ОСОБА_3 на даний час вже є повнолітньою і навчається на першому курсі Дрогобицького державного педагогічного університету імені ОСОБА_5 на денній контрактній формі навчання. Крім оплати вартості навчання, позивачка щомісячно оплачує вартість проживання дочки у гуртожитку, а також забезпечує її необхідним для проживання. Відповідач хоч і не має постійного місця роботи, однак він працює по найму, а тому має можливість хоча б частково утримувати дитину. Просила суд зобовязати ОСОБА_2 до сплати аліментів на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно, починаючи з 03.02.2017 року до досягнення двадцяти трьох років.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та стягувати щомісяця з відповідача по 1500 грн. на утримання повнолітньої дочки. Пояснила, що плата за навчання на місяць становить 1034 грн., а плата за гуртожиток 392 грн. щомісяця. Крім того, дочка ніде не працює, стипендії не отримує, тому потребує матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у позові з підстав, зазначених в письмових запереченнях (а.с.34-35). Пояснив, що є інвалідом з дитинства 3 групи, роботодавці, знаючи про його хворобу, відмовляються брати його на роботу, оскільки у нього стаються припадки. Єдиним джерелом його доходів є пенсія по інвалідності, якої не вистачає і на його проживання, а він ще сплачує аліменнти на утримання молодшої дочки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають двох дітей: малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Рішенням Іршавського районного суду від 06.09.2012 року відповідача зобовязано щомісяця сплачувати аліменти в сумі по 370 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття (а.с. 6).

Дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день подачі вказаного позову досягла 18-річного віку, навчається на першому курсі соціально-гуманітарного факультету денної форми навчання Дрогобицького державного педагогічного університету імені ОСОБА_5 за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра за спеціальністю «012 Дошкільна освіта», що підтверджується копією договору №Добд 036 про надання освітніх послуг від 12.08.2016 року (далі - Договір). Тривалість навчання 3 роки 10 місяців (а.с. 14).

Дочка навчається на платному відділенні, тому стипендії не отримує. Дана обставина підтверджується копією довідки №300 від 23.02.2017 року про доходи ОСОБА_3, виданою Дрогобицьким державним педагогічним університетом ім. Івана Франка (а.с. 7), згідно якої остання за період з 01.09.2016 року по 31.01.2017 року доходів не отримувала, за винятком аліментів, стипендія їй не призначена.

Згідно довідки Дрогобицького державного педагогічного університету від 27.03.2017 року №2100, вартість навчання за один рік становить 10340 грн. (а.с.41). Згідно довідки Дрогобицького державного педагогічного університету від 27.03.2017 року №99, вартість проживання у гуртожитку становить 3260 грн. на рік ( а.с.42).

Як пояснила в судовому засіданні позивачка, крім оплати за навчання, необхідні кошти на утримання дочки, оскільки дитина не може суміщати навчання з роботою, слід також врахувати вартість проживання, проїзду до місця навчання та інших витрат, повязаних безпосередньо із навчанням, у звязку з чим дочка потребує матеріальної допомоги.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і, у звязку з цим, потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу.

Отже, обов'язок батька утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності юридичних фактів, до яких входить і наявність у батька можливості надавати таку допомогу. Тобто батько сам має бути працездатним та мати такий заробіток, який дозволив би йому утримувати себе та свою повнолітню дитину (п.п.17, 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач пояснив, що він є інвалідом з дитинства 3 групи безтерміново (а.с.38,39). Єдиним джерелом доходів відповідача є пенсія по інвалідності, яка становить 1247 грн. і якої не вистачає на його проживання (а.с.40). За рішенням суду він сплачує аліменнти на утримання молодшої дочки (а.с.6). Знайти якусь роботу відповідач не може через свою хворобу: роботодавці, знаючи про його хворобу, відмовляються брати його на роботу, оскільки у нього стаються припадки.

Отже, відповідач не є працездатним та не має такого заробітку, який дозволив би йому утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 199 Сімейного кодексу України, ст. ст. 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України,

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських