Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/467/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

29.03.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2016 року, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок шляхом виселення, без надання іншого житла,

УСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням доповнень від 19.10.2016 року, просила усунути перешкоди у здійсненні нею права власності вільного користування та розпорядження належним їй майном - будинком № 1 по провулку Східний в селі Черняхівка Кіровоградського району Кіровоградської області шляхом виселення ОСОБА_4 як такого, що безпідставно вселився та проживає у зазначеному будинку, без надання йому іншого житлового приміщення. В обґрунтування позову зазначала, що вона є власницею вказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 липня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 426, успадкуваного нею після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер 28 січня 2015 року. Останній отримав спірний будинок у спадок від своєї матері ОСОБА_6. В будинку раніше проживали її батько ОСОБА_5, який помер 28 січня 2015 року, бабуся ОСОБА_6, яка померла 18 червня 2002 року, та з 2012 року на умовах тимчасового проживання вселився її двоюрідний брат - відповідач ОСОБА_4 Після оформлення нею своїх прав на спірний будинок відповідачеві було запропоновано виселитись. На її прохання звільнити спірне домоволодіння відповідач категорично відмовив, продовжує чинити їй та її сім'ї усілякі перешкоди. Договір найму житла між ними не укладався, ОСОБА_4 вселився без визначення строку і вже понад 4-х років користується цим житлом. Відповідач, не бажаючи вибиратися з будинку та маючи намір проживати на рівних з нею правах, фактично перешкоджає їй користуватися своєю приватною власністю. На теперішній час вона як єдиний власник зазначеного домоволодіння не може вільно ним користуватись і розпоряджатись, мешкати в цьому будинку разом зі своєю родиною, тому звернулась до суду з даним позовом.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права власності будинком № 1 про провулку Східний в селі Черняхівка Кіровоградського району Кіровоградської області, шляхом виселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вказаного будинку без надання йому іншого житлового приміщення.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Черняхівка, провулок Східний, б.1, їй належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, в той час як у відповідача ОСОБА_4, який фактично проживає в зазначеному будинку без правових підстав, крім того, не належить до членів сім'ї позивача в розумінні ст.ст. 64, 156 ЖК УРСР, відсутнє право на користування житловим будинком, який належить позивачу на праві приватної власності, в розумінні ч.1 ст. 405 ЦК України, відповідач не набув самостійного права на користування будинком з інших правових підстав. Однак, твердження позивача, що ОСОБА_4 безпідставно вселився до будинку №1 по провулку Східному в селі Черняхівка Кіровоградського району Кіровоградської області, на думку суду не підтверджується жодними доказами.

Відповідач, не погодившись із висновками суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу на вказане судове рішення, в якій просить його скасувати з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що він проживає у спірному будинку з 2002 року. Разом з ним у будинку проживала бабуся ОСОБА_6 - власниця будинку, яка померла у 2002 році, дочка останньої і мати відповідача - ОСОБА_7, без реєстрації, яка померла у вересні 2014 року, його брат ОСОБА_8, без реєстрації, який помер у листопаді 2014 року, а також ОСОБА_5 - син ОСОБА_6, рідний брат матері відповідача, батько позивача, який був зареєстрований за даною адресою. В силу статті 549 ЦК України, в редакції 1963 року, мати відповідача - ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину, в тому числі на спірний будинок, що було встановлено при розгляді іншої справи згідно рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25.04.2016. Відповідач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, подавши заяву, за якою у Кіровоградській державній районній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу, об'єктом спадкування є спірний житловий будинок, з якого його намагається виселити ОСОБА_3 Проте, оформити спадщину він не зміг до цього часу.

На підставі ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2017 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2016 року.

Під час розгляду справи апеляційним судом 28 березня 2017 року відповідач звернувся із клопотанням про зупинення розгляду справи до вирішення іншої цивільної справи № 390/348/17, що перебуває на розгляді в Кіровоградському районному суді Кіровоградської області за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про перерозподіл спадщини.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_9, які підтримали вказане клопотання, позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_10, які заперечували проти його задоволення за безпідставністю, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у даній справі підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що, визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач набула право власності на спірний будинок на законних підставах та є новим власником, родинні відносини між сторонами у справі відсутні, усних чи письмових домовленостей та правочинів між нею та відповідачем укладено не було, тому, у звязку з порушенням останнім прав позивача володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, наявні правові підстави для виселення ОСОБА_4 зі спірного житла.

Факт проживання ОСОБА_4 в спірному будинку не заперечується сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог статей 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

При цьому, права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Спір у справі виник в звязку із тим, що відповідач не звільняє житловий будинок, що перешкоджає ОСОБА_3 як новому власнику, до якого перейшло право власності на спірний будинок в порядку спадкування, реалізовувати його повноваження.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про перерозподіл спадщини (справа № 390/348/17).

За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57 60, 131 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212 215, 303, 313-315 ЦПК України, визначено обовязковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Предметом позову у даній справі є усунення перешкод у користуванні будинком та виселення ОСОБА_4 Тобто спір виник із правовідносин захисту права власності і стосується житла, право на частку цього житла будинку № 1, який знаходиться по вул. у с. Черняхівка Кіровоградського району Кіровоградської області, і оспорюється ОСОБА_4 в іншій справі.

Тобто, між двома справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв'язок. Це виражається в тому, що факти, встановлені в тій справі, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України будуть мати преюдиційне значення (при оцінці юридичних фактів) для даної справи.

Тому на виконання вимог ст. ст. 201, 203 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним зупинити провадження у даній справі.

Враховуючи вимоги п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, підлягає задоволенню клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про перерозподіл спадщини, яка розглядається Кіровоградським районним судом, в якій він оспорює підстави набуття ОСОБА_3 права власності на весь спірний будинок ї доводить своє право на спадкування частини цього будинку після смерті ОСОБА_7, яка на його думку прийняла спадщину після смерті попередньої власниці будинку - ОСОБА_6, тому що від наслідків розгляду тієї цивільної справи залежить вирішення даної справи, предметом позовних вимог якої є усунення перешкод у здійсненні права власності на спадковий будинок та виселення відповідача із зазначеного будинку.

Встановлення вказаних обставин справи в повному обсязі має суттєве значення для вірного вирішення спору, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, колегія суддів вважає необхідним зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у вищезазначеній справі № 390/348/17,що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 201, п. 3 ч. 1 ст. 203, ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Задовольнити заяву ОСОБА_2.

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2016 року, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок шляхом виселення, без надання іншого житла до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про перерозподіл спадщини (№390/348/17), яка розглядається у Кіровоградському районному суді Кіровоградської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: