Провадження № 2/761/1154/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 12 липня 2016 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення аліментів на дитину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з ОСОБА_2, який було укладено 22 липня 2000 року та розірвано 19 червня 2015 року, має малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначила, що Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальну допомогу на його утримання не надає. Враховуючи той факт, що Позивачеві достеменно невідомо про точний розмір доходів Відповідача, просила суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на користь Позивача аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3 500 грн. 00 коп., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні, Позивач позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Позовні вимоги просила суд задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила суду, що Відповідач аліменти добровільно не сплачує, Позивачеві невідомо, чи має Відповідач постійний заробіток. Зауважила, що у Позивача відсутні підтвердження сум, які вона витрачає на утримання дитини.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього на користь Позивача на малолітнього сина аліментів у розмірі ? частини його доходу. Зауважив, що працює, отримує заробітну плату, звертався до Позивача з проханням надати номер рахунку для перерахунку аліментів, однак, як зазначив Відповідач, Позивач надати номер рахунку відмовилася. При визначенні розміру аліментів, просив суд врахувати, що Відповідач має на утриманні непрацездатних батьків, його мати хворіє на цукровий діабет. До того ж, Відповідач зазначив, що сплачує у повному обсязі плату за житлово-комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_1, ? частина якої належить Позивачеві на праві власності. Відповідач зазначив, що він регулярно надає сину матеріальну допомогу, купує продукти харчування для нього, возить сина на тренування. Однак Позивач постійно чинить перешкоди у спілкуванні Відповідача із сином.

Заслухавши пояснення Позивача, Відповідача та його представника, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

З матеріалів справи вбачається, що 22 липня 2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб НОМЕР_3, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 22 липня 2000 року, актовий запис № 397 (а.с. 11).

Судом встановлено, що у шлюбі у Позивача та Відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, про що свідчить копія Свідоцтва про народження НОМЕР_4, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 02 грудня 2003 року, актовий запис № 1671 (а.с. 12).

Крім того, суд встановив, що 19 червня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що вбачається із відмітки про розірвання шлюбу на десятій сторінці копії паспорту ОСОБА_1 (а.с. 3-8).

Позивач пояснила суду та вказаний факт не заперечував Відповідач, що після розлучення, малолітній син Позивача та Відповідача, за взаємною домовленістю між ними, залишився проживати із матір`ю ОСОБА_1.

Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно довідки про доходи, виданої ТОВ «Буревісник-9» вих. № 14/02/17-01 від 14 лютого 2017 року, ОСОБА_2 дійсно працював з 01 березня 2016 року до 29 листопада 2016 року в ТОВ «Буревісник-9», займав посаду директора та за вказаний період отримав дохід в розмірі 23 905 грн. 35 коп. (а.с. 100).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 12 січня 2017 року працює на посаді менеджера з питань регіонального розвитку в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Служба безпеки «Принцип», що вбачається зі змісту довідки № 2 від 03 березня 2017 року, виданої ТОВ «Служба безпеки «Принцип» (а.с. 101).

До того ж, згідно вищезазначеної довідки дохід ОСОБА_2 за період з 12 січня 2017 року до 28 лютого 2017 року склав 6 800 грн. 00 коп. (а.с. 101).

Крім того, Відповідач пояснив суду та надав відповідні належні докази того, що має на утриманні непрацездатних батьків-пенсіонерів, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 103-106, 107, 108).

З матеріалів справи вбачається, що мати Відповідача ОСОБА_6 хворіє на цукровий діабет та потребує постійного лікування (а.с. 115-117).

У зв'язку з цим, просив суд визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь Позивача на утримання сина у розмірі ? частини його доходу.

До того ж, як вбачається із матеріалів справи, Відповідач неодноразово купував продукти харчування для сина, одяг, звертався до Позивача із письмовим проханням надати номер рахунку для перерахування коштів для дитини ОСОБА_3, перераховував кошти для сина, скориставшись послугами УДППЗ «Укрпошта», про що свідчать фіскальні чеки від 02 та 28 лютого 2017 року, 14 березня 2017 року (а.с. 38, 39; 63-94; 120-140, 142).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Відповідач не ухиляється від сплати аліментів та несе витрати на утримання дитини ОСОБА_3.

Згідно з частинами 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1-3 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивач не надала суду достатньо достовірних та належних доказів на підтвердження того, що на утримання малолітнього сина вона щомісячно витрачає 7 000 грн. 00 коп., про що було зазначено Позивачем у судовому засіданні.

Відповідач надав суду достатньо належних допустимих доказів в обґрунтування своїх доводів та заперечень.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу.

Відповідно до Статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З огляду на вищезазначене, враховуючи фактичні обставини справи, зокрема ті факти, що Відповідач працює та має стабільний заробіток, не ухиляється від обов'язку утримувати дитину, витрачає кошти на придбання продуктів харчування та інших товарів для дитини, суд приходить до висновку, що з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25% від заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи від дня пред'явлення позову - 12 липня 2016 року.

Крім того, з Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, статей 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин та звернення Позивача до суду, статей 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - з а д о в о л ь н и т и частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого у ТОВ «Служба Безпеки «Принцип»» (Код ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25% від заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи від дня ухвалення рішення суду - 05 травня 2017 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - в і д м о в и т и.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого у ТОВ «Служба Безпеки «Принцип»» (Код ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду в частині щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежів за один місяць, разом з тим воно може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва, якщо його не буде скасовано.

СУДДЯ :