Єдиний унікальний номер 235/6788/16-ц Номер провадження 22-ц/775/136/2017
Головуючий в I інстанції Данилів С.В. Єдиний унікальний номер 235/6788/16-ц
Суддя доповідач Мальований Ю.М. Номер провадження 22-ц/775/136/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 січня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Агєєва О.В., Санікової О.С.

за участю секретаря: Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Відділ виконавчої дирекції фонду соціального страхування він нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПАТ «Шахтоуправління «Покровське») про відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом, стягнуто 40 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вирішено питання про стягнення судового збору.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення вимог позивача у розмірі 12500 грн. В обґрунтування апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зазначив, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що після отримання позивачем травм та часткової втрати працездатності у позивача змінилися умови життя, які тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, оскільки позивач продовжує працювати гірником очисного забою з повним робочим днем у шахті на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське».

Підприємство зазначило, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин, при цьому виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Суд не взяв до уваги, що немайнові втрати позивача носять тимчасовий характер, та не можна виключати можливість їх відновлення. Також судом повинно бути враховано, що позивач до теперішнього часу працює, отримує достатню заробітну плату та виплати від Фонду соціального страхування, що спростовує його доводи з приводу неможливості забезпечення своєї сім'ї, неможливості працювати та заробляти гроші у зв'язку з подальшим лікуванням та реабілітацією.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що частково задовольняючи вимоги позивача суд першої інстанції порушив норму ст. 23 ЦК України в частині засад розумності, виваженості та справедливості, які визначені як необхідні критерії при вирішенні даних справ Верховним судом України, так як середній розмір відшкодування втрати 1% працездатності судами Донецької області складає приблизно 500 грн.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак позивач і його представник, а також представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає подальшому розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями учасників процесу.

Судом першої інстанції встановлено, що факт спричинення моральної шкоди доведено.

Позивач ОСОБА_1 з 18 листопада 2015 року перебуває з відповідачем у трудових відносинах, працює горно робочим очисного забою 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті (а.с. 3-4).

Під час виконання трудових обов'язків у шахті з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом, що підтверджується Актом № 24 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 7 травня 2016 року (а.с. 42-43). Згідно Акту розслідування нещасного випадку від 07 травня 2016 року, в пункті 6.1. вказано, що даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, підлягає обліку на підприємстві, і по ньому необхідно скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. Згідно п. 6.2. даного акту комісія дійшла висновку, що особами, які допустили порушення нормативних актів з питань охорони праці, невиконання яких привело до даного нещасного випадку є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 44-46).

Відповідно довідки МСЕК серії 10 ААА № 124850 від 07.07.2016 року ОСОБА_1 було встановлено втрату професійної працездатності 25%, безстроково, потребу в медикаментозному лікуванні без визначення інвалідності (а.с.41).

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3292/393 від 13 травня 2016 року, історії хвороби вбачається, що ОСОБА_1 має діагноз: забиті рани голови, лівого передпліччя, велика імпрегнація шкірних покровів обличчя, тулуба, верхніх кінцівок лівого стегна вугільним пилом (травма на виробництві 30.04.16р) (а.с.12-13).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в зв'язку з отриманою на підприємстві травмою позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, після нещасного випадку на виробництві він втратив 25% працездатності, а також отримав обширну імпрегнацію вугільним пилом кожних покровів обличчя, тулуба, верхніх кінцівок, лівого стегна, які спотворили його обличчя, тулуб, верхні кінцівки, ліве стегно. Після отриманих травм та часткової втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, душевні переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими, спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного громадянина. Судом встановлено факт заподіяння моральної шкоди позивачу і він має право на відшкодування цієї шкоди з відповідача. Враховуючи отримані позивачем травми, ступінь втрати працездатності, характер, обсяг і тривалість страждань позивача, погіршення стану його здоров'я судом визначено до стягнення розмір моральної шкоди 40 000 грн., що буде на думку суду справедливою сатисфакцією за заподіяну моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Отримання позивачем регулярної заробітної плати та щомісячних виплат від Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красноармійську не впливає на право позивача отримати відшкодування моральної шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Законом України «Про охорону праці», а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника здійснюється Фондом соціального страхування він нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23 липня 2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами.

Право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло з моменту встановлення стійкої втрати професійної працездатності вперше висновком МСЕК 7 липня 2016 року (а.с. 41).

Визначений судом розмір моральної шкоди в сумі 40 000 грн. відповідає тяжкості ушкодження здоров'я позивача, характеру та тривалості моральних страждань позивача з зв'язку з отриманням травми, істотності вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого. Суд в достатньому ступені врахував, що ушкодження здоров'я, фізичне спотворення його зовнішнього вигляду внаслідок нещасного випадку, завдає фізичні та моральні страждання потерпілому, вимагає від нього додаткових зусиль для організації життя та спілкування з оточуючими, викликає критичне ставлення до своєї зовнішності. Суд визначив такий розмір відшкодування моральної шкоди виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги про завищену оцінку судом моральних страждань позивача є необґрунтованими. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Конституційний Суд України в п. 4.1 свого рішення від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 зазначив, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні і фізичні страждання. Втрата працездатності, яка встановлена висновком МСЕК, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров'я потерпілого погіршено.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань та з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Постановлене судом першої інстанції є законним і обґрунтованим. Вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2016 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: