Справа № 204/409/17
Провадження № 2-к/204/4/17
УХВАЛА

Іменем України

26 червня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Олішевської К.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу на підставі рішення іноземного суду,

в с т а н о в и в:

24 січня 2017 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу на підставі рішення іноземного суду.

Клопотання обґрунтоване тим, що 23.09.2016 року Ленінський районний суд м.Єкатеринбурга Свердловської області Російської Федерації, розглянув заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат у цивільній справі № 2-653/2015 (5) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, нотаріуса ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадкування недійсним, визнання дій нотаріуса незаконними, встановлення факту прийняття спадщини, та постановив ухвалу, якою стягнув з ОСОБА_2 на його користь судові витрати по справі 46011 рублів. Ухвала набрала законної сили 29.11.2016р. Виходячи із наведеного, стягувач просить надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення іноземного суду.

У судове засідання заявник не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності.

У судове засідання ОСОБА_2 не зявилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за своєї відсутності не подала. 09 червня 2017 року подала до суду письмові заперечення.

Відповідно до ч.5 ст.395 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали клопотання, суд встановив таке.

23 вересня 2016 року Ленінський районний суд м.Єкатеринбурга Свердловської області Російської Федерації, розглянув заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат по цивільній справі № 2-653/2015 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, нотаріуса ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадкування недійсним, визнання дій нотаріуса незаконними, встановлення факту прийняття спадщини, та постановив ухвалу, якою стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі 46011 рублів. Ухвала набрала законної сили 29.11.2016р. (а.с.4-5).

Згідно із ч.1 ст.390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст.391 ЦПК України рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.

Згідно із ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

У п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Як вбачається з вищезазначеної ухвали Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга Російської Федерації, у судове засідання ОСОБА_2 не зявилася. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст.396 ЦПК України не встановлено.

Вказана ухвала набрала законної сили 29 листопада 2016 року та на сьогоднішній день не виконана.

Справа розглянута компетентним судом. Інших рішень по цьому спору немає.

Строк предявлення рішення до примусового виконання не сплинув, а виконання цього рішення не суперечить інтересам України.

У відповідності до п.8 ст.395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Згідно з повідомленням Національного Банку України, курс російського рубля станом на 26 червня 2017 року складає: 1 рубль 0,43635грн.

Таким чином, згідно з ухвалою Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга Російської Федерації від 23 вересня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати по справі у розмірі 20076грн.90коп.

З огляду на вищевикладене, з метою належного виконання судового рішення, суд доходить висновку, що клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу на підставі рішення іноземного суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.79, 88, 390-398 ЦПК України, ЗУ «Про міжнародне приватне право»,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України ухвали Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 23 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, нотаріуса ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадкування недійсним, визнання дій нотаріуса незаконними, встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Визнати та дозволити примусово виконати на території України ухвалу Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 23 вресня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, нотаріуса ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадкування недійсним, визнання дій нотаріуса незаконними, встановлення факту прийняття спадщини.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті за ухвалою Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 23 вересня 2016 року судові витрати у справі у розмірі 20076 (двадцять тисяч сімдесят шість)грн.90коп.

На підставі цієї ухвали видати виконавчий лист.

Адреса боржника: ОСОБА_2, Україна, АДРЕСА_1.

Адреса стягувача: ОСОБА_1, Україна, АДРЕСА_2.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Тітова