Справа №442/7676/16-ц
Провадження №2/442/423/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 січня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про звільнення майна з-під арешту,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1, а саме: торгове приміщення АДРЕСА_1 та заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права іпотекодержателя щодо торгового приміщення АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.06.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач було укладено кредитний договір №Е/V3042 відповідно до умов якого відповідачеві був наданий кредит у розмірі 10500 доларів США в обмін на зобов'язання щодо повернення суми кредитну та сплати передбачених кредитних договором платежів. В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, 27.06.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки №б/н, на підставі якого останнім було передано в іпотеку нерухоме майно: торгове приміщення АДРЕСА_1. 27.06.2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 Дрогобицького районного нотаріального округу була накладена заборона відчуження вищевказаного Предмету іпотеки. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1, накладені наступні арешти: запис про обтяження №10624654 від 16.12.2010 року про арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_1, накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №23271980 від 15.12.2010 року; запис про обтяження №11868160 від 21.11.2011 року про арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_1, накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №29956671 від 21.11.2011 року. Враховуючи те, що боржником основного зобов'язання не виконано, а тому іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки, проте у нього виникли перешкоди через накладення державним виконавцем арешту на майно.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено, що 27.06.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач було укладено кредитний договір №Е/V3042 відповідно до умов якого відповідачеві був наданий кредит у розмірі 10500 доларів США в обмін на зобов'язання щодо повернення суми кредитну та сплати передбачених кредитних договором платежів.

В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, 27.06.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки №б/н, на підставі якого останнім було передано в іпотеку нерухоме майно: торгове приміщення АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження пр. посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

27.06.2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 Дрогобицького районного нотаріального округу на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» та у зв'язку з посвідченням Договору іпотеки була накладена заборона відчуження Предмету іпотеки, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1, накладені наступні арешти: запис про обтяження №10624654 від 16.12.2010 року про арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_1, накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №23271980 від 15.12.2010 року; запис про обтяження №11868160 від 21.11.2011 року про арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_1, накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №29956671 від 21.11.2011 року.

Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Зі змісту ст.1 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 ст.3 вищевказаного закону регламентовано, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Уразі порушення боржника основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане і іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Згідно із ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що право застави у позивача щодо предмета іпотеки виникло 27.06.2007 року, а 15.12.2010 року та 21.11.2011 року державним виконавцем був накладений арешт на вказане майно, відповідач основного зобов'язання не виконав, а тому має право на звернення предмета предмета іпотеки, відтак позов слід задоволити.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 1378 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 559, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1, а саме: торгове приміщення АДРЕСА_1.

Заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права іпотекодержателя щодо торгового приміщення АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте Дрогобицьким міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Крамар