Справа № 373/3051/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого-судді Опанасюка І.О.,

при секретарі Товстій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький скаргу ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною скаргою та просила поновити її порушені права стягувача у виконавчому провадженні №51785918; визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 28.07.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22.07.2016 по справі №373/3051/15-ц, посилаючись на те, що державний виконавець безпідставно відмовив у відкритті виконавчого провадження, оскільки помилково зазначив, що відповідач є неповнолітньою особою та не може бути представником у виконавчому провадженні.

В судовому засіданні скаржник та представник скаржника ОСОБА_3 підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Представник Переяслав-Хмельницького МВ ДВС ГТУЮ в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25.02.2016 з неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто на користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди та 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень витрат на правову допомогу, а у разі відсутності у неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, майна, достатнього для відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу, стягнути в частці, якої не вистачає, солідарно з її батьків, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

22.07.2016 за даним рішенням було видано виконавчий лист.

28.07.2016 постановою старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-78/16, виданого 22.07.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права та свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч.2 ст.384, ст.385 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий лист у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права чи свободи.

Статтею 1 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Відповідно до ст.11 цього ж закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична особа або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Дана норма закону не містить положень про вікові обмеження.

Таким чином, неповнолітня ОСОБА_4, згідно з рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25.02.2016, є боржником, як сторона у виконавчому провадженні, визначена виконавчим документом.

Крім того, статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений чіткий перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, а саме: державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Отже, зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до переконання, що постанова старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 28.07.2016 про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 11750 грн. моральної шкоди та судових витрат, винесена без законних на те підстав і є необгрунтованою та такою, що порушує права стягувача а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10; 11; 60; 383- 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (в порядку ст.383 ЦПК України) задовольнити.

Поновити права стягувача ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №51785918 від 28.07.2016 на підставі виконавчого листа №2-78/16 від 22.07.2016, виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 28.07.2016 про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 11750 грн. моральної шкоди та судових витрат.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суду Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.О. Опанасюк