Справа № 204/5159/16-ц
Провадження № 2/204/151/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 Пьотр до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, який 10 листопада 2016 року уточнив та остаточно просив стягнути з відповідача на його користь 256955 грн. 34 коп., з яких: 116957 грн. основний борг, 71577 грн. 68 коп. сума боргу з урахуванням індексу інфляції. 60046 грн. 95 коп. проценти від суми позики на рівні облікової ставки НБУ, 8373 грн. 71 коп. 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, а також стягнути судові витрати по справі. 06 березня 2017 року доповнив свої позовні вимоги, якими просив стягнути з відповідача на його користь витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката у сумі 9250 грн. та стягнути витрати, що повязані з явкою до суду в сумі 1177 грн. В обґрунтування позову вказав, що 08 травня 2014 року він позичив відповідачці ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 10000 доларів США зі строком повернення до 10 липня 2014 року. На підтвердження цього факту, відповідач власноручно 08 травня 2014 року написала розписку. Окрім цього, зазначена розписка написана при свідкові ОСОБА_3 Кошти, яка вона позичила, використала для придбання автомобіля марки МG 350, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 про що, вона написала заяву, яка посвідчена нотаріусом. Фактично між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів у сумі 10 000 доларів США. До теперішнього часу відповідачем не виконано свого обовязку з повернення йому грошових коштів і до теперішнього часу продовжує користуватися його грошима, у звязку з чим він вимушений звернутися з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач не зявився, від його представника адвоката ОСОБА_4 надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника позивача та повністю задовольнити позовні вимоги. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

На договір позики поширюються загальні правила про форму угод та договорів.

В договорі позики повинно бути вказано, що позикодавець надає позичальнику позику на конкретно визначену суму, а позичальник на підтвердження отриманої визначеної суми передає підписану ним розписку та зобов'язується повернути позику в строк та на умовах, вказаних в договорі.

За загальним правилом, договір позики підтверджується наданням боргового документа позичальника або іншим, підписаним позикодавцем документом, який засвідчує передачу йому певної грошової суми.

Борговим документом за договором позики можуть бути розписки, квитанції, будь-які інші письмові документи, що підтверджують одержання боржником грошей, речей, зокрема їх кількість, рід та якість, а також волевиявлення боржника повернути отримані у борг гроші, речі (на визначену дату чи визначений моментом витребування).

Борговий документ можна вважати письмовою формою договору позики лише тоді, коли на ньому є відповідний напис кредитора або коли кредитор надасть боржникові контрозписку про отримання розписки останнього, які визнаються відповідно офертою і відповіддю на оферту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є завдання майнової (моральної) шкоди інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 Пьотр та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 Пьотр надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США, які ОСОБА_2 зобовязалася повернути до 10 липня 2014 року. Підтвердженням повернення грошових коштів є розписка надана ОСОБА_2, яка складена у присутності свідка ОСОБА_3Д.(а.с.7).

Також, ОСОБА_2 звернулася з заявою до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, якою підтверджує той факт, що автомобіль марки МG 350, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова,рами) LSJA16E32DG071655, тип ТЗ седан -В, реєстраційний номер НОМЕР_1 був придбаний нею за грошові кошти громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_1 Пьотр. Дана заява була посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрована в реєстрі за № 592 (а.с.8).

Проте, зобовязання за договором позики так і не були виконані, кошти ОСОБА_1 Пьотр у повному обсязі не були повернуті.

Офіційний курс НБУ України станом на день ухвалення рішення 06 березня 2017 року - 1 долар США дорівнює 27,12 гривні. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем складає (10 000 х 27,12) = 271 200 грн., але позивач просить стягнути заборгованість у сумі 116 957 грн. Оскільки, суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 116 957 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов'язання, боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Такий правовий висновок зроблений Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 113цс14, який, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З договору позики вбачається, що відповідач зобовязався повернути борг у розмірі 10 000 доларів США до 10 липня 2014 року. Час прострочення виконання відповідачкою грошового зобовязання становить період з 11 липня 2014 року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобовязання, по 06 березня 2017 року. Починаючи з цієї дати належить здійснювати розрахунок 3 % річних. Час прострочення виконання відповідачем цього грошового зобовязання складає 970 днів.

Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК України, належать позивачу за прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання, належить розраховувати наступним чином: 3% / 365 днів = 0,008219178 (сума основного боргу х 0,008219178 / 100) х кількість днів прострочення зобовязання = сума пені.

За період з 11.07.2014 року по 06.03.2017 року

Таким чином сума 3 % річних складає 9324 грн. 52 коп., але позивач просить стягнути 3% річних у розмірі 8 373 грн. 71 коп., оскільки, суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 3% річних у розмірі 8 373 грн. 71 коп.

Що стосується індексу інфляції, то згідно із Методикою розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженою Наказом Держкомстату № 265 від 27 липня 2007 року індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі № 62-97р від 3 квітня 1997 року, для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою. У випадках, коли відшкодуванню підлягає сума, яка складається із платежів, які необхідно зробити в різні періоди, кожен платіж збільшується на величину індексу інфляції за відповідний період, а результати додаються.

Що стосується індексу інфляції, то розрахунок індексу інфляції повідомляється ОСОБА_7 банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Тому розрахунок індексу інфляції повинен бути до 28.02.2017 року включно, оскільки індекс інфляції за березень 2017 року не може бути розраховано, на підставі того що за кожен місяць про індекс інфляції повідомляється ОСОБА_7 банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим.

Індекс інфляції за період з 11.07.2014 року по 06.03.2017 року визначений:

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляціїПеріод заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції? 11.07.2014 - 06.03.1.82296151.73213108.73

Таким чином, сума індексу інфляції складає 96 151 грн. 73 коп., але позивач просить стягнути суму індексу інфляції у розмірі 71577 грн. 68 коп., оскільки, суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути суму індексу інфляції у розмірі 71577 грн. 68 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки ОСОБА_7 банку України.

Що стосується позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування позикою, то дана вимога підлягає задоволенню по наступним підставам. Як вбачається з договору позики, то сторонами договору не встановлено розміру процентів за користування позикою, тому їх розмір визначається на рівні облікової ставки ОСОБА_7 банку України. Тому, проценти за користування позикою слід розраховувати наступним чином.

Розрахунок суми процентів

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Сума процентів за період користування
11.07.201416.07.7,009,50%9,50%182,65
17.07.201412.11. 957,0012,50%12,50%4 766,40
13.11.201405.02.27,0014,00%14,00%3 813,12
06.02.201503.03.27,0019,50%19,50%1 624,58
04.03.201527.08. 957,0030,00%30,00%17 014,84
28.08.201524.09.27,0027,00%27,00%2 422,45
25.09.201529.10.27,0022,00%22,00%2 467,31
30.10.201517.12.27,0022,00%22,00%3 454,24
18.12.201527.01.27,0022,00%22,00%2 890,28
28.01.201602.03.27,0022,00%22,00%2 467,31
03.03.201621.04.27,0022,00%22,00%3 524,73
22.04.201626.05.27,0019,00%19,00%2 130,86
27.05.201623.06.27,0018,00%18,00%1 614,97
24.06.201628.07.27,0016,50%16,50%1 850,48
29.07.201615.09.27,0015,50%15,50%2 433,67
16.09.201627.10.27,0015,00%15,00%2 018,71
28.10.201607.12.27,0014,00%14,00%1 839,27
08.12.201625.01.27,0014,00%14,00%2 198,15
26.01.201701.03.27,0014,00%14,00%1 570,11
02.03.201702.03.7,0014,00%14,00%44,86
Всього 966 60 328,98

Таким чином, сума процентів за користування позикою складає 60328 грн. 98 коп., але позивач просить стягнути проценти за користування позикою у розмірі 60046 грн. 95 коп., оскільки, суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути проценти за користування позикою у розмірі 60046 грн. 95 коп.

Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню на користь позивача, визначається наступним чином: сума основного боргу відповідно до розписки 116957 грн. + 3% річних у розмірі 8373 грн. 71 коп. + індекс інфляції у розмірі 71 577 грн. 68 коп. + проценти за користування позикою у розмірі 60046 грн. 95 коп. = 256 955 грн. 34 коп.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат повязаних з оплатою правової допомоги та витрат, повязаних з явкою представника позивача до суду, то дані позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюються ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 6 грудня 2016 року N 1774-VII, яким передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 Пьотр та Адвокатським бюро «Островський та партнери» 05 липня 2016 року було укладено договір № 106 про надання правової допомоги.

03 березня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 Пьотр та Адвокатським бюро «Островський та партнери» було укладено акт приймання-передачі наданих послуг № 114-а до договору про надання правової допомоги № 106 від 05 липня 2016 року, відповідно до якого Адвокатським бюро «Островський та партнери» було підготовлено та сформовано до передачі до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська цивільний позов про стягнення на користь позивача грошових коштів з ОСОБА_2 Загальна вартість виконаних послуг (робіт) складає 9 250 грн. 00 коп. Загальний обсяг годи витрачених на представництво, не враховуючи часу на переміщення (дорогу) дорівнює 18,5 год.

Дані послуги були сплачені позивачем ОСОБА_1 Пьотр, що підтверджується квитанціями № 0.0.605771940.1 від 23 серпня 2016 року та № 0.0.715797353.1 від 27 лютого 2017 року.

Таким чином, позивачем надані належні та обґрунтовані докази на підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат повязаних з оплатою правової допомоги, тому позовні вимоги у цій частині позову підлягають задоволенню, а саме: слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Пьотр судові витрати на правову допомогу у розмірі 9 250 грн.

Згідно ст. 85 ЦПК України, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

На підтвердження заявлених позовних вимог представником позивача ОСОБА_4 надано посадочні та проїзні документи, а саме: за 30 листопада 2016 року, вартістю 217 грн. 03 коп.; за 31 січня 2017 року, вартістю 231 грн. 78 коп.; за 31 січня 2017 року, вартістю 200 грн. 53 коп.; за 06 березня 2017 року, вартістю 278 грн. 51 коп.; за обратну дорогу на 06 березня 2017 року, вартістю 249 грн. 20 коп., а всього на суму 1177 грн. 05 коп., які теж слід стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 Пьотр.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 Пьотр повинно бути стягнуто судовий збір судовий збір у розмірі 2846 грн. 15 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст. ст. 10, 57-61, 79, 84, 85, 88, 209, 212-215, 224,226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 Пьотр до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Пьотр заборгованість за договором позики у розмірі 116 957 грн., 3% річних у розмірі 8 373 грн. 71 коп., індекс інфляції у розмірі 71 577 грн. 68 коп., проценти за користування позикою у розмірі 60 046 грн. 95 коп., судовий збір у розмірі 2 846 грн. 15 коп., судові витрати на правову допомогу у розмірі 9 250 грн., витрати повязані з явкою до суду у розмірі 1177 грн. 05 коп., а всього 270 228 грн. 54 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. О. Дубіжанська