Справа № 152/392/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 квітня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2,

встановив:

06.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що 20.10.2008 року померла його мати ОСОБА_3, яка по день смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 смерті матері ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка складається, в тому числі, із права на земельну часту (пай), про існування якого йому було невідомо.

За життя батьки подарували будинок його сестрі ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4 смерті батька до матері на проживання переїхала її сестра ОСОБА_5 яка була одинокою жінкою, дітей не мала. ОСОБА_4 її смерті, в листопаді 2016 року ОСОБА_2 продала будинок, в ході продажу якого і виявила сертифікат на право на земельну частку (пай).

Він є єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за законом, так як сестра спадщини не прийняла і на неї не претендує.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_3 йому відмовлено у оформленні у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк.

Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що він не знав про існування сертифікату на право на земельну часту (пай), оскільки дізнався про його існування лише у грудні 2016 року.

Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 20.10.2008 року його матері ОСОБА_3 пропущеним ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 05.04.2017 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності від 23.02.2017 року (а.с.25), до суду надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.39).

Представник відповідача Пеньківської сільської ради в судове засідання не зявився. Пеньківський сільський голова ОСОБА_7 23.03.2017 року подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги ОСОБА_1 сільська рада визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.24).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, але від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.26).

В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому представники позивача, відповідача та третя особа подали заяви про розгляд справи у їх та позивача відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 20.10.2008 року в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №370042 (а.с.3), яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 на вул. Жовтнева, 30. На час відкриття спадщини із спадкодавцем проживала та була зареєстрована сестра останньої ОСОБА_8, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Пеньківської сільської ради від 26.01.2017 року №159 (а.с.11).

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-АВ № 000943 (а.с.4), отже є спадкоємцем померлої за законом.

Спадкоємець за законом померлої ОСОБА_3 її дочка та сестра позивача ОСОБА_2 (а.с.7-10), спадщину, яка складається із права земельну частку (пай), що залишилася після смерті матері, не прийняла і на неї не претендує, про що подала відповідну заяву (а.с.20).

Інших спадкоємців за законом немає. Сестра ОСОБА_3 ОСОБА_8 померла 29.05.2011 року, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 29.03.2017 року № 871-04-34 (а.с.36-37).

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.03.2017 року за №47230908 (а.с.34).

Заповіти та спадкові договори від імені ОСОБА_3 відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 27.03.2017 року (а.с.35).

ОСОБА_1 не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що не знав про наявність сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя матері (а.с.12), дізнавшись про його існування лише в грудні 2016 року.

24.02.2017 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК ОСОБА_9 відмовлено позивачу в оформленні спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.13).

Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Позивач ОСОБА_1, спадкоємець майна померлої ОСОБА_3 за законом, своєчасно не прийняв спадщину, оскільки йому не було відомо про наявність сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя матері.

За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги ОСОБА_1, що вбачається із письмової заяви Пеньківського сільського голови ОСОБА_7 (а.с.24), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст.1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати строк для прийняття спадщини після смерті 20.10.2008 року ОСОБА_3 пропущеним ОСОБА_1 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 20.10.2008 року ОСОБА_3, в два місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: