Справа № 131/2244/16-ц
У Х В А ЛА

17 січня 2017 р.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Шелюховський М.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення цивільного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Іллінецьке АТП № 10541» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення його цивільного позову до ТОВ «Іллінецьке АТП № 10541» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, в якій просить вжити заходи забезпечення цивільного позову шляхом винесення ухвали про накладення арешту на транспортні засоби (пасажирські автобуси), належні боржнику ТОВ «Іллінецьке АТП № 10541» з огляду на те,що відповідач має наміри відчужити майно Товариства, а коштів на рахунках Товариства немає, що може унеможливити виконання рішення суду.

У відповідності до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. п. 1, 4, 7, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своїй заяві представник позивача не навела обставин, які свідчили б про існування причин в звязку з якими слід забезпечити заявлений ОСОБА_1 цивільний позов, не вказала, чому слід застосувати саме такий вид забезпечення позову.

Крім того, вимога про накладення арешту на всі транспорті засоби (пасажирські автобуси) відповідача не може бути задоволена, так як не співмірна з заявленими вимогами.

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення цивільного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Іллінецьке АТП № 10541» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди слід відмовити в звязку з її безпідставністю.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, у разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання; ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 1, 4, 7, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення цивільного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Іллінецьке АТП № 10541» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя