Справа № 444/2647/16-ц
Провадження № 2/444/170/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Витвицька В.П.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Артасівської сільської ради Жовківського району, третя особа : Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, мотивуючи позовні вимоги тим, що він проживає в АДРЕСА_1 в будинку, який зведено його дідусем ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_3 відповідно до рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Леніна від 14.07.1984 року, затвердженого рішенням виконкому Підліснянської сільської ради та рішення виконкому Нестеровської районної ради від 21.02.1985 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер що стверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1. Після його смерті бабуся ОСОБА_3 завершувала будівництво будинку і станом на 30.06.1990 року сільською радою було відкрито особовий рахунок. Господарство відносилося до колгоспного типу двору, головою якого станом на 30.06.1990 року була ОСОБА_3, що стверджено витягом з погосподарської книги Артасівської сільської ради.

Відповідно до техпаспорта виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку становить 150,1 кв.м, житлова 62.9 кв.м, допоміжна 32.2 кв.м

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Артасівською сільською радою.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який бабуся склала при житті та яким все належне їй майно та право на таке заповіла йому. Заповіт не змінено і не скасовано.

Відповідно до діючого на той час законодавства право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. На той час в дворі проживала лише дружина померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_3

На день смерті ОСОБА_3 належав житловий будинок в АДРЕСА_1 та право на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування будинку та площею 0,1319 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, яка передана ОСОБА_3 безоплатно у власність за рішенням Артасівської сільської ради від 22.02.2007 року № 7, однак на день смерті ОСОБА_3 не виготовила державного акту на земельну ділянку. Земельна ділянка передана у власність ОСОБА_3 відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", на яку ОСОБА_3 розпочала роботи по приватизації ділянок, що стверджено тех. документацією, але не завершила.

Про спадкування він звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу 256/2016, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування та роз"яснено про судовий порядок визнання права власності на будинок та прав на завершення завершення приватизації ділянки. Просить задоволити позов.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовилити.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленнями про вручення повістки, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

З рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Леніна від 14.07.1984 року, затвердженого рішенням виконкому Підлісненської сільської ради, вбачається, що таким закріплено земельну ділянку для будівництва житлового будинку в с. Артасів за ОСОБА_2,і таке затверджено рішенням виконкому Підліснянської сільської ради від 22.12.1984 року та рішенням виконкому Жовківської (бувшої Нестеровської) районної ради від 21.02.1985 року.

З свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого Підліснянською сільською радою, вбачається. що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З виписки із погосподарської книги Артасівської сільської ради (особовий рахунок НОМЕР_3), вбачається, що станом на 30.06.1990 року в будинку в АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_3. Господарство відносилося до колгоспного типу двору, головою якого була ОСОБА_3

Згідно пп. 6-7 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Таким чином, право власності на будинок було зареєстроване згідно вимог діючого на той момент законодавства в погосподарській книзі Артасівської сільської ради.

З техпаспорта виготовленого Червоноградським МБТІ, вбачається, що загальна площа будинку становить 150,1 кв.м, житлова 62.9 кв.м, допоміжна 32.2 кв.м

З свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого Артасівською сільською радою, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Із заповіту посвідченого 26.03.2012 року Артасівською сільською радою вбачається, що таким ОСОБА_3 все своє майно заповіла внуку ОСОБА_1 Такий не змінено і не скасовано.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України № 13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав ,а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Отже,судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 їй належав житловий будинок в АДРЕСА_1.

З витягу із спадкового реєстру виданого Жовківською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу № 256/2016.

З рішення № 7 1У-сесії У демократичного скликання від 22.02.2007 року Артасівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,1319 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином позивач, як спадкоємець має право на спадкування земельної ділянки переданої ОСОБА_3 площею 0,2500 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства право та площею 0,1319 га для ведення особистого селянського господарства.

З техдокументації із землеустрою по оформленню Державного акту про право власності на земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_3 розпочала приватизацію ділянки

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення,.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а спадкоємцям відмовлено завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Отже, позивач, як спадкоємець має право на завершення приватизації переданої у власність спадкодавцю ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель та 0,1319 га для ведення особистого селянського господарства.

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав з спадкодавцем на день смерті, що стверджено витягом із погосподарської книги Артасівської сільської ради. За ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 212-215 ЦПК України, п. 1 розділу Х "Перехідні Положення "Земельного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на житловий будинок в АДРЕСА_1 загальною площею 150,1 кв.м, житлова 62.9 кв.м, допоміжна 32.2 кв.м з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати право ОСОБА_1 на завершення приватизації земельної ділянки в АДРЕСА_1 Львівської області площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування будинку та площею 0,1319 га для ведення особистого селянського господарства з правом реєстрації права власності на його ім."я в порядку спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення ,якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Мікула В. Є.