Справа № 360/1150/16-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/611/17 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 38 22.03.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Верланова С.М., Іванової І.В.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районого суду Київської області від 02 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

УСТАНОВИЛА:

у липні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року батька - ОСОБА_5 Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову оскільки спадкові права її батька були порушені після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року його матері ОСОБА_6 у спадкуванні 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та ? частини домоволодіння АДРЕСА_6. Приймаючи спадщину після смерті ОСОБА_6 інші спадкоємці - ОСОБА_2 та ОСОБА_7, який відмовився від спадщини на користь ОСОБА_2, навмисно не повідомили нотаріальну контору про існування ще одного спадкоємця, ОСОБА_5, що призвело до порушення її прав, як спадкоємиці після смерті батька.

Ввівши в оману нотаріуса, ОСОБА_2 15 жовтня 2005 року отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину спадкової квартири. Оскільки ОСОБА_5 належить ? частини спадкового будинку АДРЕСА_7 (? частину успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_8, ? - після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_6.), просила визнати за нею як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на ? частини домоволодіння АДРЕСА_7 Київської області, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, на квартиру АДРЕСА_2, видане 15 жовтня 2005 року ОСОБА_2 Бородянською районною державною нотаріальною конторою, шляхом скасування права власності на 1/6 частину вказаної квартири на ім'я ОСОБА_2 та визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_3.

Рішенням Бородянського районого суду Київської області від 02 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_9, як спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 право власності на ? частини домоволодіння АДРЕСА_7 Київської області.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 15 жовтня 2005 року Бородянською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_2, на квартиру АДРЕСА_4, шляхом скасування його права власності на 1/6 частину вказаної квартири.

Визнано за ОСОБА_9, як спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_5.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, з мотивів невідповідності висновків суду першої інстанції встановленим по справі обставинам, а також порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвалюючи рішення на користь позивача, суд першої інстанції не встановив усіх обставин, які мають значення по справі, не дав належної оцінки доводам позивача, не перевіривши їх обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що батько позивачки ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті в 1994 році ОСОБА_8, внаслідок чого став власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_8 (власником іншої 1/2 частини стала ОСОБА_6), а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину у вигляді 1/4 частини вказаного домоволодіння та 1/6 частини належної їй квартири, і ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер не встигнувши оформити своїх спадкових прав.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони зроблені за неповного з'ясування обставин, що мають значення по справі, а також без належної оцінки поданих позивачем доказів.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1. (а.с. 8).

При житті ОСОБА_8 склала заповіт, яким заповіла все своє майно в рівних долях ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджується копією заповіту (а.с.9).

До спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_8, входить об'єкт нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_9 яке належало померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого 26.06.1987 року виконкомом Микулицької сільської ради. (а.с. 18)

З матеріалів справи вбачається і не заперечується сторонами, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належним чином спадщину після смерті ОСОБА_8 не оформили.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після її смерті спадкоємцями являються її діти, ОСОБА_5, ОСОБА_2, та чоловік ОСОБА_7, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та копією свідоцтва про одруження (а.с.11-13).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 651 за 2005 рік після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_6, спадщину після смерті матері прийняв ОСОБА_2, який 15.10.2005 року звернувся до Бородянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець - ОСОБА_7 (чоловік померлої) від отримання спадщини відмовився, подав відповідну заяву, в якій не заперечував проти оформлення спадщини на імя сина померлої ОСОБА_2.(а.с. 71-73)

15 жовтня 2005 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с.76), копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.77), довідкою КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації» (а.с.98).

У той же час, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.04.2016р., ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_9. ОСОБА_6 Відповідно до змісту вказаної постанови, ОСОБА_2 звернувся із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_6, до складу якої входить майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_8, матері спадкодавця, спадщину після смерті якої ОСОБА_6 прийняла, вступив в управління і володіння спадковим майном. Однак, при проведенні правового аналізу доданих до заяви документів, нотаріусом було встановлено невідповідність написання прізвища померлої ОСОБА_8 у довідці Микулицької сільської ради від 24.03.2011 року, іншим документам (в довідці прізвище зазначено ОСОБА_8). Тож, у зв'язку з неможливістю беззаперечно встановити з поданих документів факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті її матері ОСОБА_8, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. (а.с. 82)

Встановлено також, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Після його смерті спадщину прийняла його донька ОСОБА_9, звернувшись у термін передбачений чинним законодавством до нотаріальної контори із відповідною заявою. (а.с.83).

Як вбачається з наданих державним нотаріусом Селецьким Ю.О. роз'яснень з питань оформлення ОСОБА_3 спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_5, вбачається, що розбіжності, які містяться у довідці Микулицької сільської ради № 772 від 15.06.2016р. та довідці ЖКП «Немішаєве» від 26.09.2005р., щодо місця проживання ОСОБА_6, не дозволяють зробити однозначний висновок щодо факту прийняття спадщини спадкоємцями, розмірів часток у спадщині, правомірності отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 тощо. (а.с. 97)

В обґрунтування поданих позовних вимог ОСОБА_3 у своїй позовній заяві зазначала, що ОСОБА_5, відповідно до положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, фактично прийняв спадщину у вигляді ? частини домоволодіння після померлої ІНФОРМАЦІЯ_12. ОСОБА_8, оскільки проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_10

Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів апеляційного суду враховує наступне.

Відповідно до довідки Микулицької сільської ради № 32 від 14.01.2016 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, по день смерті проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_11

Жодна із сторін не заперечувала тієї обставини, що на момент смерті ОСОБА_8 ОСОБА_5 дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_12

До спірних правовідносин слід застосувати положення ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, якими визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Отже, суду у такому разі необхідно встановлювати наявність чи відсутність обставин щодо фактичного вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном у період протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Судом апеляційної інстанції встановлено відповідно до даних Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 10.02.2017р., що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 06.08.1993 року по 31.08.1996 року відбував покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)». (а.с. 140)

З огляду на вказане, враховуючи, що на момент смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, та впродовж 6 місяців після її смерті ОСОБА_5 відбував покарання в місцях позбавлення волі та не міг вчинити дій по вступу в управління або володіння спадковим майном спадкодавця, його не можна вважати таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8

Крім того, в обґрунтування позову зазначалось, що ОСОБА_5, відповідно до положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, фактично прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_9. ОСОБА_6 (його матері), яка в свою чергу фактично прийняла спадщину у вигляді ? частини домоволодіння після померлої ІНФОРМАЦІЯ_12. ОСОБА_8

На підтвердження зазначених обставин позивачем надано довідку виконкому Микулицької сільської ради № 772 від 15.06.2016р., в якій вказано, що ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_13, прийняв фактично спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_8 та прийняв фактично спадщину, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року та фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_8, згідно заповіту від 01.03.1991 року, реєстровий № 16, посвідченого секретарем Микулицької сільської ради. (а.с. 16)

Колегія суддів не приймає вказану довідку в якості доказу, критично відносячись до даних, які в ній відображені, оскільки вони суперечать встановленим раніше обставинам, підтверджуючим, що на момент смерті ОСОБА_8 ОСОБА_5 не проживав за вказаною адресою, перебував в місцях позбавлення волі та не міг вчинити дій по прийняттю спадщини.

Крім того, суперечливою є інформація з даної довідки про прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті її матері ОСОБА_8

Так, в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_6 з 08.09.1983 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року (тобто по день смерті) проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_14, що підтверджується довідкою ЖКП «Немішаєве» від 26.09.2005 року.

Позивачем суду надано в якості доказу довідку Микулицької сільської ради № 347 від 11.03.2011 року про те, що спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняла її дочка ОСОБА_6, яка проживала в будинку, доглядала та утримувала його в належному стані, обробляла земельну ділянку. (а.с.17)

Колегія суддів апеляційного суду не приймає довідку дану довідку як належний доказ, в свідоцтві про смерть від 19.04.2016 року, у заповіті від 01.03.1991р., реєстраційних документах про право власності, та інших прізвище померлої вказано «ОСОБА_8», а не «ОСОБА_8». Зазначена довідка не була прийнята нотаріусом як підстава для вчинення нотаріальних дій, тож суд також не вбачає можливим прийняти її як доказ.

Аналізуючи в сукупності інші докази подані сторонами, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем не доведено факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_8. Крім того, позивачем не доведено факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті її матері ОСОБА_8 Також позивачем не доведено факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_6, шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не вжив заходів для повного та всебічного встановлення обставин, що мають значення по справі та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог, що у відповідності до положень ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Бородянського районого суду Київської області від 02 листопада 2016 року - скасувати. Ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 831 (вісімсот тридцять одну) гривню 56 копійок сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Таргоній Д.О.

Судді: Верланов С.М.

Іванова І.В.