Справа № 591/3196/16-ц
Провадження № 2/591/185/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року м. Суми

Зарічний райсуд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шелєхової Г.В.

при секретарі - Тищенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та на частину земельної ділянки та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особа - Сумська міська рада, Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ставить питання про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку під номером АДРЕСА_2 з господарськими будівлями, а саме: житловим будинком А-1, житловою прибудовою-А1, прибудовою-а, тамбуром-а1, погребом-п/г, б-бесідкою, В-навісом, Д,С-сараями, д-прибудовою, Ж-літньою кухнею, ж-прибудовою, 3-вбиральнею, М-гаражем, №1-2 - огорожею та на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 в розмірі 333,5 кв.м.

Свої вимоги мотивує тим, що у 2001 році вона разом з сином ОСОБА_4 продали їх спільну квартиру та на виручені кошти придбали житловий будинок з господарськими і побутовими спорудами та земельну ділянку, які були зареєстровані на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року він помер, після його смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння. Спадкоємцями після нього є позивач, яка являється його матір'ю, донька ОСОБА_2, його співмешканка ОСОБА_3 та Сумська міська рада в разі визнання спадщини відумерлою. Позивач вважає, що 1/2 житлового будинку та земельної ділянки належить їй, оскільки вони придбавалися за спільні кошти з померлим, вважає це спільною сумісною власністю.

Позивач ОСОБА_1 та її представник первісний позов підтримали. Зустрічний позов визнали частково - не заперечують проти визнання за донькою померлого права власності на ? частину спірного будинку.

Відповідач ОСОБА_2 первісний позов не визнала, надала письмові заперечення та звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, яку мотивує тим, що разом з ОСОБА_1 є спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_4 До складу спадкового майна увійшли житловий будинок та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2. Тому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_2 який розміщений на приватизованій земельній ділянці площею 700 кв.м, який має наступні технічні характеристики: жилий будинком А-1 жилою площею 47,7 кв.м. та інші надвірні будівлі: сарай «Д» цегляний, кухня «Ж» цегляний, сарай «И» дощатий, вбиральня «З» цегляна, душ «Н» дощатий, сарай «Л» дощатий, гараж «М» цегляний, огорожа №1-4 дощата та визнати право власності в порядку спадкування за нею право власності на 1/2 частини присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_2

В судовому засіданні зустрічний позов підтримала ОСОБА_2 та її представник.

ОСОБА_3 підтримала первісний позов, зустрічний позов визначала частково - не заперечує проти визнання за донькою померлого права власності на ? частину спірного будинку. Пояснила, що з 2011 року співмешкала з померлим до моменту її смерті. На даний час на спадщину не претендує.

Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області надало письмовий відзив, в якому просило розглядати справу у відсутність їх представника.

Представник Сукмської міської ради в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи спровіщений належним чином. Ґзгідно письмової заяви просить справу слухати в його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення з'явившихся учасників процесу, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що первісний та зустрічний позов не підлягають задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що 08 грудня 2001 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 продали квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору (а.с. 35).

Вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.184).

Того ж дня - 08 грудня 2001 року, ОСОБА_4 було придбано жилий будинок з господарчими і побутовими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_2, що підтверджується копіями договорів (а.с. 33-34).

Згідно даних прибуднкової книги та довідки Управління «Центр з надання адмінстративних послуг» у м. Суми ОСОБА_1 була зареєстрована та фактично проживала з 18.12.2001 року за адресою АДРЕСА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Згідно копії спадкової справи №6/2016, після його смерті з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Коваль Н.М. звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 (а.с. 80-90)

ОСОБА_1 являється матір'ю ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 56).

ОСОБА_2 являється донькою ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис №366 (а.с.89).

Ч. 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_3 являється співмешканкою померлого ОСОБА_4 та не входить до першої черги спадкоємців. Будь-яких документів на підтвердження її права спадкування разм із спадкоємцями першої черги суду надано не було.

Разом з цим, договори купівлі-продажу спірних жилого будинку та земельної ділянки сторонами не оспорювалися, є чинними. Відповідно до них власником жилого будинку АДРЕСА_2 являється ОСОБА_4. Суд вважає, що відсутні підстави для визнання, всупереч вказаних договорів, права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки за ОСОБА_1 Посилання позивача за первісним позовом в обгрунтування своїх вимог на те, що 1/2 житлового будинку та земельної ділянки належить їй, оскільки вони є спільною сумісною власністю з померлим протиречать вищезазначеним договорам купівлі-продажу будинку та земельної ділянки.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зустрічна вимога ОСОБА_2 щодо визнання за нею права власності на 1/2 жилого будинку та земельної ділянки в порядку спадкування є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки на даний час вона у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса як спадкоємець першої черги, не позбавлена можливості шляхом звернення до нотаріальної контори оформити належну їй частину жилого будинку та земельної ділянки в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 1220, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та на частину земельної ділянки відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особа - Сумська міська рада, Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити в зв'язку з необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В.Шелєхова