Справа № 201/8832/17
Провадження № 2/201/2344/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 листопада 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради (третя особа Перша дніпровська державна нотаріальна контора) про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2017р. представник позивачів ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради (третя особа Перша дніпровська державна нотаріальна контора) про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. №4-5).

В подальшому, 03.07.2017р. представником позивачів були уточнені позовні вимоги (а.с.№20-21).

В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням уточнень від 03.07.2017р., представник позивачів ОСОБА_4 (діє на підставі довіреностей від 14.06.2017р., 18.08.2015р. та 09.06.2017р. - а.с. № 14-16) в позовній заяві посилався на те, що після смерті ОСОБА_5, який помер 10.03.2010р., та ОСОБА_6, яка померла 24.12.2013р., відкрилась спадщина. Спадкоємцями ОСОБА_7 за заповітом є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а ОСОБА_3 має обовязкову частку у спадковому майні. Спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 За життя ОСОБА_6 належала на праві власності АДРЕСА_1. Звернувшись до Першої ДДНК із заявами про прийняття спадщини, постановами державного нотаріуса ОСОБА_8 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину виходячи з того, що частки подружжя не були виділені. З огляду на те, що квартира була придбана під час шлюбу, то частки подружжя є рівними, а тому представник позивачів просив визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним право власності на 7/16 частин квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 10.03.2010р., та ОСОБА_6, яка померла 24.12.2013р., а також визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 10.03.2010р.

В наданій суду 14.11.2017р. заяві представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти винесення по справі заочного рішення та не наполягав на стягненні з відповідача судового збору (а.с. № 94).

Представник відповідача - Дніпровської міської ради в судові засідання по справі, які призначалися на 26.09.2017р. та 14.21.2017р., повторно не зявився, про дату та час слухання справи кожного разу був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с. № 42, 58). 26.09.2017р. та 07.11.2017р. до суду надійшли клопотання від представника ОСОБА_9, яка діє на підставі довіреності від 21.09.2017р. (а.с.№ 49) про відкладення розгляду справи у звязку з її зайнятістю в іншому процесі та у звязку з відпусткою (а.с. № 47,92-93).

Враховуючи положення ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача, який будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, повторно не зявився в судове засідання.

Представник третьої особи Першої ДНК в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. № 44,58). 11.10.2017р. до суду надійшла заява завідувачки Першої ДДНК ОСОБА_10, яка просила розглядати справу без участі їх представника та залишила вирішення спору на розсуд суду (а.с.№60).

Таким чином, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивачів та представника третьої особи та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України проводити розгляд справи без фіксування процесу технічними засобами.

Враховуючи, що представник відповідача повторно не зявився в судове засідання та заперечень суду не надав, то суд вважає за можливе винести по справі заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 224ЦПК України

Суд, ознайомившись із матеріалами даної цивільної справи, а також ознайомившись з матеріалами спадкових справ, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 12.06.1984р. зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська видано свідоцтво про шлюб та зроблений актовий запис № 443 (а.с.№ 6).

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 08.10.1954р., що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія ЯЕ № 158081, яке 22.10.1954р. видане Бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська та копією свідоцтва про шлюб, серія ІІ-АБ№855199, яке видано Кіровським ЗАГС м. Дніпропетровська (а.с.№6 зворотна сторона).

Під час шлюбу, 22.05.1996р. ОСОБА_6 придбала на підставі договору купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_3 (на сьогоднішній день назва міста змінена на м. Дніпро) (а.с.№7). Право власності на дану квартиру на сьогоднішній день так і зареєстроване за ОСОБА_6 (ОСОБА_11, як зазначено у листі КП «ДМБТІ» ДОР»), що підтверджується листом КП «ДМБТІ» ДОР № 12852 від 22.09.2017р. (а.с.№ 95).

Відповідно до положень ст. 22 КпШС України ( який діяв на момент придбання в 1996р. квартири) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, а відповідно до положень ст. 28 цього кодексу, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, з огляду на те, що домовленості про розмір часток в спільному майні між подружжям не було, а також відсутнє рішення про відступлення від рівності часток при поділі майна подружжя (про це в своїй заяві зазначив представник позивачів), то кожен з подружжя ОСОБА_5 ОСОБА_6 має рівні частки по ? в квартирі АДРЕСА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1241ЦК України в тому числі повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

10.03.2010р. помер ОСОБА_5, про що 13.03.2010р. складений актовий запис № 1833 Відділом реєстрації смерті ДМУЮ та видане свідоцтво про смерть (а.с.№64).

Як вбачається з копії спадкової справи № 458-2010, заведеної 22.05.2010р. Першою ДДНК, із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є спадкоємцями за заповітом, який складений 05.12.2002р. (а.с. № 62-63, 70) та ОСОБА_3 донька померлого, яка має обовязкову частку в спадковому майні згідно ст. 1241 ЦК України (а.с.№ 64).

Дружина померлого ОСОБА_6 надала 22.05.2010р. заяву про відмову від обовязкової частки у спадщині (а.с.№63 зворотна сторона).

Таким чином, ? частини квартири АДРЕСА_5 після смерті ОСОБА_5 успадковується в таких частках за наступними особами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадковують кожний по 3/16 частини, а ОСОБА_3 1/8 частину.

24.12.2013р. померла ОСОБА_6, про що складений актовий запис № 8833 від 25.12.2013р. Відділом державної реєстрації смерті РС ДМУЮ та видано свідоцтво про смерть (а.с.№ 76 зворотна сторона).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 15-2014, розпочатої Першою ДДНК, із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є спадкоємцями за заповітом від 05.12.2002р. (а.с. № 75-76, 79 зворотна сторона).

Таким чином, ? частина квартири АДРЕСА_6 після смерті ОСОБА_6 успадковується в рівних частках між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тобто по ? за кожним.

Загальний розмір часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 становить 7/16 ( 3/16частини + 1/4 частина).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі зверталися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте постановами державного нотаріуса Першої ДДНК ОСОБА_8 від 27.06.2014р. та 03.05.2017р. позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадину, оскільки за життя спадкодавці не визначили частки в спільному майні подружжя ( а.с. № 9-13).

Приймаючи до уваги, що позивачі у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а також враховуючи наявність постанов нотаріуса про відмову видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом, то суд вважає за можливе позовні вимоги позивачів задовольнити та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним право власності на 7/16 частин квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 10.03.2010р., та ОСОБА_6, яка померла 24.12.2013р., а також визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 10.03.2010р.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що представник позивачів не наполягав на стягненні судового збору з відповідача, то витрати по справі слід віднести на рахунок позивачів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 22, 28 КпШС України, ст.ст. 1241, 1268 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, ч 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 212, 213, 214, 215, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради (третя особа Перша дніпровська державна нотаріальна контора) про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 7/16 частин квартири АДРЕСА_7 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 10.03.2010р. та ОСОБА_6, яка померла 24.12.2013р.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) право власності на 7/16 частин квартири АДРЕСА_7 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 10.03.2010р. та ОСОБА_6, яка померла 24.12.2013р.

Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3) право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_7 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5, який помер 10.03.2010р.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. ст. 223, 232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : Н.В. Ткаченко