Справа № 152/469/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 квітня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

21.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що 05.05.2008 року помер її батько ОСОБА_3, який на день смерті проживав у Вороновицькому психоневрологічному інтернаті, а 15.05.2016 року померла мати ОСОБА_4

Після смерті батька ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, площею 1,2864 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Вона є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 за законом. Інших спадкоємців немає.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті батька їй відмовлено у оформленні у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини.

Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про наявність спадкового майна у батька, тобто земельної ділянки, про це їй стало відомо лише на початку 2017 року та у звязку з необізнаністю щодо строків та порядку оформлення спадщини. Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважною.

Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 05.05.2008 року ОСОБА_3 пропущеним нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в три місяці.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.27).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 сільська рада визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.25-26).

В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивачка та представник відповідача подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 05.05.2008 року в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №370063 (а.с.8), який на день смерті проживав та знаходився на повному державному утриманні у Вороновицькому психоневрологічному інтернаті з 14.03.2008 року, згідно путівки №14 від 04.03.2008 року та знятий з реєстрації 06.05.2008 року у звязку зі смертю, що підтверджується довідкою від 14.03.2017 року №157 (а.с.12) , а також довідкою, виданою виконкомом Вороновицької селищної ради від 14.03.2017 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2864 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ВН №044645, виданого на підставі розпорядження Шаргородської РДА від 11.06.2003 року №174 (а.с.14).

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є дочка останнього ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії ІІ-АВ №332635 (а.с.7), свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 392873 (а.с.10).

Інших спадкоємців немає, оскільки спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.03.2017 року за №47193954 (а.с.22).

Заповіти та спадкові договори від імені ОСОБА_3 відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 23.03.2017 року (а.с.23).

ОСОБА_1 не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що не знала про наявність земельної ділянки після смерті батька.

15.03.2017 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовлено позивачці в оформленні спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.15).

Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Позивачка ОСОБА_1, спадкоємець майна померлого ОСОБА_3 за законом, своєчасно не прийняла спадщину оскільки не знала про наявність у батька спадкового майна, а дізналась про наявність у спадкодавця земельної ділянки лише на початку 2017 року, а також через власну необізнаність щодо строків та порядку оформлення спадщини.

За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Враховуючи, що представником відповідача ОСОБА_5 визнано позовні вимоги ОСОБА_6, що вбачається із письмової заяви (а.с.25), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст.1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визнати строк для прийняття спадщини після смерті 05.05.2008 року ОСОБА_3 пропущеним ОСОБА_1 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці АДРЕСА_1, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 05.05.2008 року ОСОБА_3, в три місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: