РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1900/14-ц

16 січня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Олійника П. В.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції про встановлення факту батьківства

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції, в якому просить встановити факт батьківства, а саме, що померлий ОСОБА_3, 1956 р.н., є батьком її сина ОСОБА_4, 2000 р.н.

В обґрунтування позовних вимог покликається на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Рівненської області в судове засідання не з'явився.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Дані правовідносини регулюються ст. 130 СК України та, у відповідності з Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розглядаються в окремому провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що з 1983 року ОСОБА_3 працював в Російській Федерації. У 1999 р. ОСОБА_3 приїхав у відпустку , після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали проживати разом, вести спільне господарство. Від спільного проживання сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Після народження сина ОСОБА_3 вперше зміг приїхати додому лише в червні 2002 року і з того часу через кожні два роки, з червня по вересень в період відпустки. Син ОСОБА_4 називав ОСОБА_3 батьком, а ОСОБА_3 називав ОСОБА_4 сином.

З свідоцтва про народження сина позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, серії НОМЕР_1 вбачається, що батьком дитини записаний ОСОБА_3 (громадянин Російської Федерації), мати ОСОБА_1 (громадянка України)

У 2011 році ОСОБА_3 оформив пенсію, і з 2012 р. повернувся з Російської Федерації на постійне місце проживання до сім»ї. Однак від хвороби ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2.

Згідно з вимогами статті 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

У відповідності з п.3 ст.128 Сімейного Кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 року) та Пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно зі ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 року), якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Встановлення факту батьківства необхідно позивачки для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 53, 55 Кодексу про шлюб та сім'ю (в редакції 1969 року), ст.. 128, 135 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 15, 57, 59, 107, 208, 209, 215-218, 234, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції про встановлення факту батьківства, задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина Російської Федерації, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно сина ОСОБА_1 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Великий Стидин Костопільського району Рівненської області, про що в книзі записів актів громадського стану про народження 17.01.2000 року зроблено запис №2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяП. В. Олійник