Справа № 202/7556/17
Провадження № 2/202/3280/2017
06 грудня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 серпня 2016 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 в Індустріальному районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. З відповідачем під час сумісного проживання до моменту реєстрації шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб, сімю, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, нехтування позивачем сімейними цінностям. Зазначила, що з відповідачем не проживають з червня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Подальше життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе, у звязку з чим просила шлюб розірвати, зазначивши, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати з нею.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 06.12.2017 року просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати, зазначивши, що спір щодо поділу майна та місця проживання дітей відсутній, прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на дошлюбне ОСОБА_6.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 06.12.2017 року просив суд розглядати справу без його участі, зазначивши, що спір щодо поділу майна та місця проживання дітей відсутній, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.
З матеріалів справи судом встановлено, що у сторін під час сумісного проживання до моменту реєстрації шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що складено відповідний актовий запис № 427, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 622286, виданого повторно Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що складено відповідний актовий запис № 626, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 622285, виданого повторно Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
05 серпня 2016 року Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, про що складено відповідний актовий запис № 438, прізвище дружини після одруження ОСОБА_2.
Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки та сторони не ведуть спільного господарства з червня 2017 року, примирення неможливе. Спір щодо місця проживання дітей та поділ майна відсутній.
Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.
Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.
Причиною розпаду сімї є різні погляди на життя, відсутність взаємного розуміння, різні погляди на життя та сімю, втрата почуттів любові та поваги один до одного.
При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, спір про майно та місце проживання дітей відсутній, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Керуючись ст. ст. 104, 110,113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6), зареєстрований 05 серпня 2016 року Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 438, які мають малолітніх доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - розірвати.
Змінити прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу на «Тесля».
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар