Справа № 426/1325/17
30 березня 2017 року , м.Сватове
Сватівський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Осіпенко Л.М.,
при секретарі Бєліковій-Грибінюк І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Аюповича до Луганської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,
Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, представник позивача ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 58).
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», заяв про розгляд справи без його участі до суду не надійшло. (а.с. 57-58).
У зв'язку з цим суд, зі згоди представника позивача та відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до наступного.
Матеріалами справи встановлено, що 08 травня 2016 року померла ОСОБА_3 Мустафівна, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЕД № 487891, виданим 21 вересня 2016 року Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с. 9).
Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлової квартири, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Острая Могіла, б. 157 кв. 19, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.03.1998 р. приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 584 (а.с. 13).
Згідно заповіту, посвідченого посвідчено нотаріусом нотаріального округу міста Уфа Республіки Башкортостан ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 4-300 ОСОБА_3 заповідала житлову квартиру, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Острая Могіла, б. 157 кв. 19 своєму чоловікові ОСОБА_1 (а.с.10).
Факт перебування позивача зі спадкодавцем у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АО № 231007 від 08.03.1963 р. (а.с. 8).
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45387722 від 11.10.2016 р. приватним нотаріусом ОСОБА_6 було зареєстровано спадкову справу № 59633639, що свідчить про прийняття спадщини позивачем (а.с. 11).
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6, у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки він не надав документів, які посвідчують право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. (а.с. 12).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання їх права власності в судовому порядку.
З урахуванням вищезазначених положень законодавства, оскільки позивач подав заяву про прийняття спадщини, згідно положень ч. 1ст. 1296 ЦК України має право на отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.
Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову і визнання за позивачем права власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Острая Могіла, б. 157 кв. 19.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,174,213-215 ЦПК України, ст.ст.15, 392, 328, 1216, 1268, 1296 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 Аюповича до Луганської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 Аюповичем, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої 08 травня 2016 року ОСОБА_3 Мустафівни право власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Острая Могіла, б. 157 кв. 19.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.М.Осіпенко