Вінницький районний суд Вінницької області
Справа № 128/3930/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5 в с. Великі Крушлинці, Вінницького району. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1. Згідно виписки із погосподарської книги Великокрушлинецької сільської ради дане будинковолодіння відносилося до категорії колгоспних дворів, головою якого був ОСОБА_5, а членами двору була ОСОБА_8 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору. Однак, ця обставина не відповідає фактичним обставинам справи, так як вона та треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 починаючи з 1990 року переїхали в будинковолодіння АДРЕСА_1 і там проживали і проживають на даний час.

Спадкоємцями першої черги після смерті батька є ОСОБА_8 (дружина), яка відмовилася від прийняття спадщини, а вона - ОСОБА_1 спадщину прийняла відповідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом вступу в управління спадковим майном, зробила в будинку поточний ремонт, обробляла присадибну земельну ділянку та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку пай і на майновий пай.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_8, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку по АДРЕСА_1.

Згідно заповіту від 15 лютого 2002 року ОСОБА_8 все своє майно, де б воно не було б і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належало їй до дня смерті заповіла їй - ОСОБА_1. Вона спадщину після смерті матері прийняла шляхом подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку і майновий пай. Інших спадкоємців за законом немає. Однак, оформити свої спадкові права на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

За даних обставин позивач не має можливості оформити свої спадкові права на вказанеловий будинок в нотаріальній конторі, а тому звернулася до суду з позовом.

В ході судового розгляду позивач подала до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5 після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1. Дане будинковолодіння відносилося до категорії колгоспних дворів, головою двору був ОСОБА_5, а членами двору була ОСОБА_8 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору.Вона та треті особи починаючи з 1990 року переїхали в будинковолодіння АДРЕСА_1 і там проживали і проживають на даний час. Фактично членами колгоспного двору були ОСОБА_5 і ОСОБА_8, та час введення в дію Закону України «Про власність» 25 квітня 1991 року відповідно до чинної на той час ст. 126 ЦК України (в редакції 1963 року) не втратили право на частку в майні колгоспного двору і розмір кожного складає по ? частині будинковолодіння за кожним. Таким чином спадщина відкрилась не на всі 100% будинковолодіння, а лише на 1/2 частину, яка належала ОСОБА_5 Спадкоємцями першої черги є ОСОБА_8 (дружина), яка відмовилася від прийняття спадщини, а вона - ОСОБА_1 спадщину прийняла відповідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом вступу в управління спадковим майном зробила в будинку поточний ремонт, обробляла присадибну земельну ділянку та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку пай і на майновий пай.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_8. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1. Згідно заповіту від 15 лютого 2002 року ОСОБА_8 все своє майно, де б воно не було б і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належало їй до дня смерті заповіла їй - ОСОБА_1. Вона спадщину прийняла шляхом подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку і майновий пай.

Оформити свої спадкові права на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач - представник Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12.05.1998 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що належала померлому, як члену колгоспного двору, який не втратив своє право на частку в майні двору, яке збереглося в натурі станом на 15.04.1991 року, що підтверджується виписками з погосподарської книги (а.с. 24,25).

Факт володіння, розпорядження та користування спадкодавцем ОСОБА_5 житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1 підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.10.2016 року №460 (а.с.31).

Як вбачається із рішення №3 40 сесії 6 скликання Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від НОМЕР_6.10.2015 року, АДРЕСА_1 (а.с.37).

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, яка прийняла спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, є позивач ОСОБА_1, так як вона вступила в управління спадковим майном, а саме зробила у будинку поточний ремонт, обробляла присадибну ділянку, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.13), копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 09.08.2016 року (а.с.12), довідкою, виданою виконкомом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.10.2016 року №462.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач на частину спадкового майна, а саме: на майновий пай та земельну частку (пай) у землі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2006 року (а.с.23).

Інший спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 - дружина спадкодавця - ОСОБА_8 відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка, що підтверджується відповідною заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи №188/2006 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5

Як вбачається із погосподарських книг Великокрушлинецької сільської ради на будинковолодіння № НОМЕР_6 та будинковолодіння НОМЕР_5, а також із акту обстеження фактичного проживання, затвердженого сільським головою від 30.10.2016 року, станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору будинковолодіння АДРЕСА_1 було двоє осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_8, оскільки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з 1990 року проживали фактично в АДРЕСА_1 (а.с.24-27, 35).

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 123 ч. 2 ЦКУРСР розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, частки усіх членів колишнього колгоспного двору є рівними і відповідно складають на двох осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_8 по 1/2 частині кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 11.09.2014 року (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що належала померлій, як члену колгоспного двору, який не втратив своє право на частку в майні двору, яке збереглося в натурі станом на 15.04.1991 року, що підтверджується виписками з погосподарської книги (а.с. 24,25).

Факт володіння, розпорядження та користування спадкодавцем ОСОБА_8 житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької області підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.10.2016 року №461 (а.с.31).

15.02.2002 року ОСОБА_8 склала заповіт, яким заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право - ОСОБА_1. Даний заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за №18 (а.с.11).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_8, що підтверджується копією заповіту (а.с.11), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.13), копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 09.08.2016 року (а.с.12).

Спадщину після смерті матері ОСОБА_8 позивач прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме: на земельну ділянку та майновий пай, що підтверджується матеріалами спадкової справи №634/2014.

Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на житловий будинок позивач не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 08.11.2016 року за № 3169/02-17 (а.с.36).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Ч.1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.25, 328, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 31, 60, 131, 137, 197, 208, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України , -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 та на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а загалом, на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку під літерою „А"; ганку; літньої кухні під літерою «Б»; ганку; веранди під літерою «б»; ганку; погребу з шиєю під літерою «В»; літньої кухні - сараю під літерою «Г»; сараю під літерою «Г1»; убиральні під літерою «д»; огорожі №1; воріт №2; хвіртки №3; огорожі №4; хвіртки №5; криниці №6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя