Справа № 617/394/17
Провадження № 2/617/291/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Уханьової І.С., при секретарі судового засідання Пінчук К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вовчанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання втратившим право на жилплощу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначили, що вони на підставі свідоцтва про право власності на житло № 001251, виданому виконкомом Вовчанської міської ради народних депутатів Харківської області 27.02.1995 року, вони позивачі по справі, є співвласниками квартири № 1, що знаходиться по вулиці Урожайній, 8 в с. Плетенівка, Вовчанського району, Харківської області, де їм, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по ? частині, а ОСОБА_1 з урахуванням частки успадкованої після смерті чоловіка ОСОБА_5 ? частина.

У вказаній квартирі з 01.07.1997 року зареєстрований відповідач по справі, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Він у вищевказаному будинку, фактично ніколи не поселявся та не проживав, реєстрація йому була потрібна для працевлаштування. Відповідач у 2002 році зі своєю сімєю виїхав на постійне проживання до ІНФОРМАЦІЯ_2, де мешкає до теперішнього часу по пров. Степовому, 6 в с. Нова Таволжанка, Шебекінського району, Бєлгородської області. Формальна прописка відповідача в належній їм на праві власності квартирі створює їм проблеми, але знятися з реєстрації відповідач не може, оскільки є громадянином ОСОБА_6 і із-за відсутності належних документів не може вїхати на територію України для знаття з реєстрації, тому позивачі були вимушені звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник позивачів надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідач до суду не зявився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 визнав у повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Копією свідоцтва про право власності на житло № 001251, виданому виконкомом Вовчанської міської ради народних депутатів Харківської області 27.02.1995 року, підтверджено, що позивачі по справі є власниками квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

У вищевказаній квартирі, крім власників, зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_4, що підтверджено наданою копією будинкової книги (а.с.5-6).

Факт не проживання відповідача в спірній квартирі підтверджено його письмовими поясненнями. ( а.с. 17).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірній квартирі, суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що відповідач ОСОБА_4 втратив право користування жилплощею в квартирі АДРЕСА_2, так як більше двох років відповідач у спірному будинку не проживає, не проводе оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, власники квартири позивачі по справі не бажають, щоб відповідач був зареєстрований у їх власній квартирі.

Таким чином, оскільки позивачі є власниками зазначеної квартири і на даний час не бажають, щоб відповідач був зареєстрований в ньому, тому вони, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивачі є власниками квартири, вони мають право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають їм користуватися та розпоряджатися їх майном.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки відповідач зареєстрований у квартирі, яка на праві власності належить позивачам, тому він вважається квартиронаймачем квартири позивача.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у його квартирі відповідача.

За таких обставин, оскільки відповідач не є власником вказаної квартири, крім того не проживає в ньому, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в квартирі позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому задовольняє їх.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов слід задовольнити в повному обсязі: визнати відповідача таким, що втратив право користування жилплощею.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 47 Конституції України, ст. ст. 6, 60, 169 , 212-215 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання втратившим право на жилплощу задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилплощею АДРЕСА_3 та зняти його з реєстрації за цією адресою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Вовчанський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

С У Д Д Я -