АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6237/17 Справа № 204/1490/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Дніпро

05 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

На заочне рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 червня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "УкрСиббанк" у березні 2017 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів виниклу заборгованість за кредитним договором /а.с.1-4/.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 червня 2017 року заявлені позовні вимоги банку задоволено. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь банку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту (з Правилами) №0 від 24 листопада 2015 року у розмірі 455 577, 57 грн., з яких кредитна заборгованість 403 438 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 47 514, 50 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 86, 80 грн. та за прострочення сплати процентів 4 538, 27 грн. Вирішено питання щодо судових витрат /а.с.91-92/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2С, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог банку в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, та рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права /а.с.124-128/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 листопада 2015 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №0, з відміткою що даний договір належить до договору типу А. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 403 703,90 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом за процентною ставкою у розмірі 20,9% річних, з кінцевий термін повернення коштів до 24 липня 2038 року /а.с.7-8/.

Пунктом 2.2 договору визначено, що кредит надано на споживчі потреби, а саме для погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 грудня 2006 року, укладеного між банком та ОСОБА_2

Кредит надається шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок в національній валюті № 5481, відкритий позичальником в банку (п.2.4 договору).

Погашення заборгованості здійснюється шляхом ануїтетних платежів, під якими розуміється рівні за сумою платежі, що включають в себе частину суми основного боргу та/або проценти. Розмір ануїтетного платежу становить 7 095, 94 грн. (п.2.5 договору).

Сторони також погодили, що датою сплати ануїтетних платежів визначається 24 число кожного місяця (п.2.6 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що підписанням даного договору позичальник підтверджує те, що він ознайомлений і погоджується з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які є невідємною частиною договору.

Відповідно до п.1.3.1 Правил (положення, умови та обвязки, що поширюються на укладені договори типу А та Б) за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором. Тобто, з врахуванням п.2.7 договору подвійний розмір процентної ставки на прострочену суму дорівнює 41,8 %.

Нарахування процентної ставки у подвійному розмірі на прострочену суму основного боргу починається з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за встановленою ставкою у подвійному розмірі до моменти погашення такої заборгованості /а.с.9/.

Пунктом 4.1 Правил передбачено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісії, Банк має право вимагати від, Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступних розмірах, а саме:

- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні;

- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті.

Позичальник повинен сплатити пеню за Договором за першою вимогою Банку.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором про надання споживчого кредиту (з Правилами) №0 24 листопада 2015 року між банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки №263598 (основний борг) та договір поруки №263598 (проценти та інші платежі).

Також 24 листопада 2015 року в забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором про надання споживчого кредиту (з Правилами) №0 між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №263597 (основний борг) та договір поруки №263597 (проценти та інші платежі).

Відповідно до п.1.1 договорів поруки (основний борг) від 24 листопада 2015 року поручителі поручилися перед кредитором за виконання зобовязань боржника перед кредитором, що виникли з Основного договору, а саме щодо сплати суми основного боргу за Основним договором, а саме 403 703,90 грн. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення виконання зобовязань боржника за Основним договором. Пунктом 1.4 договору передбачено, що відповідальність поручителя і боржника щодо виконання Основного зобовязання є солідарною.

Пунктом 1.1 договорів поруки (проценти та інші платежі) від 24 листопада 2015 року передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання зобовязань боржника перед кредитором, що виникли з Основного договору, а саме щодо сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому, в тому числі на підставі окремих угод, що можуть бути укладені в рамках Основного договору. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення виконання зобовязань боржника за Основним договором. Також, умовами Пунктом 1.4 договору передбачено, що відповідальність поручителя і боржника щодо виконання Основного зобовязання є солідарною.

Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 24 листопада 2015 року кредитні кошти на рахунок №5481, відповідно до п. 2.2, 2.4 договору, для погашення кредитної заборгованості за договором № 0 від 21 грудня 2006 року, що підтверджується довідкою про рух коштів на рахунку. Таким чином, кредитні кошти ОСОБА_2 були отримані 24 листопада /а.с.38/.

У порушення умов кредитного договору від 24 листопада 2015 року, позичальник свої зобовязання виконував неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 07 березня 2017 року утворилася заборгованість в розмірі 455 577, 57 грн., з яких 403 438 грн. заборгованість за кредитом, 47 514, 50 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 86, 80 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та 4 538, 27 грн. пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості /а.с.34-37/.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що не було фактично встановлено розмір заборгованості за кредитним договором виходячи з того, що судом не зясовано факт отримання кредитних коштів позичальником, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження даних обставин. Проте з даними твердженнями колегія суддів погодитись не може, оскільки в матеріалах справи міститься довідка про рух за умовами договору на рахунку №5481, на який за умовами договору було перераховано кредитні кошти у розмірі 403 703, 90 грн. Зазначена довідка є належним та допустимим доказом в розумінні ст..57-59 ЦПК України, на підставі якої колегія суддів може встановити про фактичне виконання банком своїх зобовязань за договором, тобто надання відповідачу кредитних коштів.

Щодо посилань апелянта на зміну процентної ставки за спірним договором в односторонньому порядку з боку банку, колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки дані обставини спростовуються матеріалами справи з огляду на те, що спірні розміри процентної ставки передбачені умовами договору, які були зазначені вище.

А відтак доводи апеляційної скарги про пропущення позивачем строків для предявлення вимоги до поручителя є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

Таким чином, встановивши зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості виниклої заборгованості за кредитним договором з відповідачів в солідарному порядку.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_5