Справа № 4-С-30/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарях: Слепусі О.П., Шевченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «БМ Банк», Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Д.А., просила визнати неправомірною і скасувати її постанову від 04 грудня 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні №30064654.

Обгрунтовуючи скаргу, заявник зазначила, що 22 листопада 2011 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Маховою Д.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику семиденний строк на самостійне виконання рішення суду.

04 грудня 2014 року виконавчий документ було повернуто постановою державного виконавця стягувачу на підставі п.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та винесено постанову про стягнення з заявника, як з боржника, виконавчого збору у розмірі 986 788, 13 грн.

Про існування оскаржуваної постанови заявник дізналася 14 січня 2015 року, коли її представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

Заявник вважала, що державним виконавцем пропущено строк винесення оскаржуваної постанови, а тому просила оскаржувану постанову визнати неправомірною і скасувати.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року, якою зазначену ухвалу залишено без зміни, було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час розгляду справи, 14 вересня 2016 року, заявник подала до суду заяву про збільшення вимог та підстав скарги, просила визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Д.А. щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про винесення нею постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 листопада 2011 року та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 грудня 2011 року у виконавчому провадженні №30064654, визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Д.А. щодо винесення нею постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 грудня 2011 року та скасувати зазначену постанову, визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Д.А. щодо винесення нею постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 04 грудня 2014 року та скасувати зазначену постанову.

При цьому, заявник зазначала, що державний виконавець після відновлення виконавчого провадження 27 січня 2014 року не вживала будь-яких дій у виконавчому провадженні.

Ухвалою суду від 03 листопада 2016 року у якості заінтересованої особи у справі було залучено ПАТ «БМ Банк», ухвалою від 05 грудня 2016 року - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махову Д.А.

Представники заявника у судовому засіданні підтримали доводи скарги та вимоги, викладені у заяві про збільшення вимог та підстав скарги, просили її задовольнити, посилаючись на викладені у ній обставини.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махова Д.А. у судове засідання не з'явилася, хоча її було належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за її відсутності.

Представники заінтересованих осіб ПАТ «БМ Банк», Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явилися, хоча заінтересованих осіб було належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши представників заявника, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що строк для подання скарги на неправомірні дії державного виконавця щодо винесення нею постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 04 грудня 2014 року та скасування зазначеної постанови пропущено заявником з поважних причин, через невизначеність питання щодо підсудності таких скарг на дії державного виконавця, заявник просила поновити їй строк звернення до суду зі скаргою, а тому суд вважає, що такий строк підлягає поновленню.

Разом з тим, пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 встановлено, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: зокрема, статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків.

Крім того, у своїй скарзі на дії державного виконавця, заявник зазначила, що 14 січня 2015 року її представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявника про визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Д.А. щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про винесення нею постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 листопада 2011 року та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 грудня 2011 року у виконавчому провадженні №30064654, визнання неправомірними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Д.А. щодо винесення нею постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 грудня 2011 року та скасування зазначеної постанови, що заявлені у заяві про збільшення вимог та підстав скарги, мають бути залишені без розгляду.

Також судом встановлено, що 04 грудня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Маховою Д.А. було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, якою з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір у розмірі 986 788, 13 грн. у зв'язку з тим, що боржником не виконано у наданий строк виконавчий лист, виданий Солом'янським районним судом м.Києва 24 жовтня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості (т.1 а.с. 128).

Судом також встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець керувався ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з даними постанови про результати перевірки виконавчого провадження від 25 січня 2014 року (т. 1 а.с.а.с. 112-113) начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві було визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 грудня 2013 року №30064654 у зв'язку з тим, що державним виконавцем не вжито всіх заходів примусовго виконання рішення суду згідно Закону України «Про виконавче провадження».

27 січня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження (т.1 а.с. 114), а 04 грудня 2014 року - постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (т.1 а.с.129) на підставі письмової заяви стягувача.

Державним виконавцем не спростовано тверджень заявника про те, що з моменту відновлення виконавчого провадження 27 січня 2014 року до повернення виконавчого документа стягувачеві 04 грудня 2014 року нею було вчинено всі, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», дії, спрямовані на примусове виконання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення нею постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 04 грудня 2014 року та скасування зазначеної постанови підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, ст.ст. 11, 25, 28 Закону України «Про виконавче провадження»,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «БМ Банк», Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни- задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни щодо винесення нею постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 04 грудня 2014 року у виконавчому провадженні №30064654 та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни про стягнення з боржника виконавчого збору від 04 грудня 2014 року у виконавчому провадженні №30064654.

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «БМ Банк», Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни щодо неналежного повідомлення боржника про винесення нею постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 листопада 2011 року та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 грудня 2011 року у виконавчому провадженні №30064654, визнання неправомірними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни щодо винесення нею постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 грудня 2011 року та скасування зазначеної постанови у виконавчому провадженні №30064654 - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн