Справа № 175/1054/17
Провадження № 2/175/407/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
24.04.2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Новік Л.М.,
при секретарі Паленко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Слобожанське цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, розірвання договору, витребування транспортного засобу,
Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, розірвання договору, витребування транспортного засобу.
Представник позивача у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд:
Відповідачі в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином.
Зі згоди представника позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного.
Проте, ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за вказаним договором не виконав, у звязку з чим, відповідно до наданого суду розрахунку суми заборгованості, станом на 09.03.2017р. заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу складає 120375,67 грн., яка складається з:
- заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу: 2562,77 грн.;
- заборгованості за пенею: 8589,63 грн.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу.
Згідно ст. 530 ЦК України визначається, що зобовязання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Аналогічні норми містяться в ч.2 ст.1 ЗУ «Про фінансовий лізинг».
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до п. 3, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що лізингоодержувач зобовязаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України визначається, що зобовязання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» (в редакції чинній на момент розгляду справи) лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.
Згідно ч.1, 2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати:
а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу;
б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно;
в) компенсацію відсотків за кредитом;
г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», п. 6.3, п. 8 Публічного Договору про надання фінансового лізингу, лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача.
Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту свого права зокрема може бути визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.1,2 ст. 16 ЦК України).
На підставі ст.. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн., тобто по 800,00 грн. з кожного.
Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позовна заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 130, 173, 174, 212, 213, 215, 223, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 206, 207, 215, 216, 236, 237, 244, 806, 807, 808 ЦК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, розірвання договору, витребування транспортного засобу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 800 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 800 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Л.М. Новік