Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Брагіній І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 яка діє в інтересах свої неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», третя особа Публічне акціонерне товариство Комерційний банк» «Приватбанк» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася із позовом в в якому зазначає, що 01.09.2016 року між її померлим чоловіком ОСОБА_4 та Товариством з додатковою відповідальністю «СК «Кредо» укладено договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № ZPJKNS-16812 RI від 01.09.2016 року.

11.09.2016 року стався страховий випадок застрахованої особив наслідок нещасного випадку ОСОБА_4 помер. Причиною смерті стала механічна асфіксія внаслідок закриття дихальних шляхів.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкоємці дві неповнолітні доньки ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Позивачем повідомлено страхувальника про те, що 11.09.2016 року стався страховий випадок в результаті нещасного випадку-утоплення у воді за висновком судово-медичного експерта № 3008 від 25.10.2016 року.

09.12.2016 року позивач звернулась до страхового агента у ПАТ «КБ «Приватбанк» із заявою про сплату страхової суми в зв*язку із настанням страхового випадку. Однак відповіді не отримала, тому повторно звернулася 13.12.2016 року до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо».

Проте відповідач 08.01.2017 року відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 4.2 Умов Страхування до Договору.

11.03.2017 року сплив шестимісячний строк для прийняття спадщини, інших спадкоємців крім двох неповнолітніх доньок у застрахованої особи не має, тому Страховик повинен був сплатити страхову суму спадкоємцям.

Посилаючись на те, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, крім того, відповідачем не було ознайомлено застраховану особу із правилами страхування, надавши лише Договір (Поліс) добровільного страхування, з вказаних підстав просить суд стягнути з відповідача на користь спадкоємців ОСОБА_2, ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в сумі 50 000 грн.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в ньому, позовні вимоги просив задовольнити.

В судове засідання представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» не з*явився, поштою надав письмові заперечення, з яких видно, що дійсно 01.09.2016 року між товариством та ОСОБА_4 укладено Договір (Поліс) добровільного страхування.

09.12.2016 року на гарячу лінію від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що 11.09.2016 року внаслідок нещасного випадку померла застрахована особа.

На адресу відповідача позивачем були надані документи, які підтверджують факт смерті страхувальника.

Так, відповідно до висновку експерта № 3008 при проведенні судово-токсилогічної експертизи в крові і сечі трупа ОСОБА_4 виявлено етиловий алкоголь в концентрації : в крові 2,2 %, в сечі 3,0 %, не виявлено метилового, пропілового, бутилового, алілового алкоголю.

Крім того зазначив, що відповідно до п. 4.2. пп. 6 умов страхування до договору страхування, передбачає, що не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, у зв*язку із вживанням Застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не має медичної освіти. Цим же пунктом визначено, що не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, зокрема, внаслідок травм, отриманих застрахованою особою, що знаходиться в стані алкогольного сп*ягніння. При цьому підпункт 5 п. 4.2. не встановлює обов*язкової наявності причинно-наслідкогвого зв*язку між вживанням алкоголю та нещасним випадком.

Посилаючись на ст.. 8,26 Закону України «Про страхування» ст.. 991 ЦК України, просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки подія що сталася з ОСОБА_4 не є страховим випадком.

В судове засідання представник третьої особи не з*явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд відповідно до ст.. 169 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача, третьої особи

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази в сукупності, суд дійшов до висновку що позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що 01.09.2016 року між її померлим чоловіком ОСОБА_4 та Товариством з додатковою відповідальністю «СК «Кредо» укладено договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № ZPJKNS-16812 RI від 01.09.2016 року.

Відповідно до п.12.2. договору страхування, договір страхування укладено із застосування площадки цивільно-праівових договорів (Площадка) ПАТ КБ«Приватбанк» (Провайдер) на підставі публічної оферти Страховика та усної заяви (акцепту) Страхувальника. Даний договір страхування (поліс)підписано з боку Страховика із використанням факсимільного відтворення підпису та печатки за допомогою засобів механічного чи іншого копіювання, і з боку Страхувальника- із використанням електронного підпису шляхом введення Страхувальником в програмі комплекси Площадки ОТП паролю, надісланого на мобільний телефон страхувальника Провайдером. Страхувальник ознайомлений з Правилами та умовами страхування. Умови публічної оферти та страхування розміщенні на Площадці цивільно-правових договорів ПАТ КБ «Приватбанк» та на сайті страховика, Умови страхування є невід*ємною частиною цього договору.

11.09.2016 року стався страховий випадок застрахованої особи в наслідок нещасного випадку ОСОБА_4 помер. Причиною смерті стала механічна асфіксія внаслідок закриття дихальних шляхів.

Ст. 8 Закону України «Про страхування» визначено, що Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування

або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

З висновку експерта № 3008 видно, що при проведенні судово-токсилогічної експертизи в крові і сечі трупа ОСОБА_4 виявлено етиловий алкоголь в концентрації : в крові 2,2 %, в сечі 3,0 %, не виявлено метилового, пропілового, бутилового, амілового алкоголю.

09.12.2016 року ОСОБА_1 звернулась до страхового агента до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» із заявою про сплату страхової суми в зв*язку із настанням страхового випадку, про те їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 4.2 умов страхування до договору страхування

Як вбачається з п. 4.2. умов страхування п. 4.2. пп. 6 умов страхування до договору страхування, передбачає, що не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, у зв*язку із вживанням Застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не має медичної освіти. Цим же пунктом визначено, що не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, зокрема, внаслідок травм, отриманих застрахованою особою, що знаходиться в стані алкогольного сп*ягніння. При цьому підпункт 5 п. 4.2. не встановлює обов*язкової наявності причинно-наслідкогвого зв*язку між вживанням алкоголю та нещасним випадком.

Відповідно до ст. 979 ЦК України,за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Обов'язки страховика визначені в статті 988 цього ж кодексу, до яких входить:

1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування;

2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові;

3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору;

4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором;

5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна внести відповідні зміни до договору страхування;

6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом.

2. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страховика.

Умови та порядок здійснення страхової виплати закріплений ст. 988 ЦК України, з якої випливає, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови.

Ст. 26 Закону України «Про страхування» Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Так з матеріалів справи видно, що між сторонами укладено Публічний договір оферта, відповідно до умов якого не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, у зв*язку із вживанням Застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не має медичної освіти. Цим же пунктом визначено, що не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, зокрема, внаслідок травм, отриманих застрахованою особою, що знаходиться в стані алкогольного сп*яніння.

Ч. 2 стаття 991 ЦК України визначає, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

За таких обставин суд встановив, що відповідач розглянула випадок, що стався з Застрахованою особою на підставі та в межах Правил Страхування, Договору страхування. Оскільки компетентним органом було підтверджено наявність алкоголю в крові Застрахованої особи на момент смерті- відповідач правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування за договором страхування, оскільки за таких обставин подія, що сталася з Застрахованою особою не є страховим випадком, та відповідно у відповідача не настало обов*язку сплати страхового відшкодування за договором страхування.

Посилання позивача на те, що страхувальника не було ознайомлено з умовами страхування до договору страхування свого підтвердження в судовому засіданні себе не знайшли, оскільки страхувальника було ознайомлено про розміщення Умов публічної оферту та страхування на Площадці цивільно-правових договорів ПАТ КБ «Приватбанк» та на сайті Страховика.Доказів протилежного позивачем не надано.

Враховуючи вищезазначене суд відмовляє в задоволені позову ОСОБА_1

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 76, 88, 169, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України, ст. 8, 26 Закону України «Про страхування», ст. 979, 988,990, 991 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 яка діє в інтересах свої неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко