Справа№359/8710/13-ц
Провадження№2/359/1/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Пугач Д.О.,

за участю представника позивачів адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі

за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи без самостійних вимог: служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_9, про визнання недійсним договорів, визнання земельної ділянки об'єктом спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, відновлення дошлюбного прізвища, визначення місця проживання малолітньої дочки, стягнення аліментів на її утримання та утримання дитини, стягнення додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання автомобіля, земельної ділянки, матеріалів, обладнання конструктивних матеріалів, які були використані у процесі будівництва житлового будинку об'єктами спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2011 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Київської області від 27.04.2011 року, позов задоволено частково та постановлено: розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 16.09.2005 року; відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_2 - ОСОБА_5; встановлено місце проживання ОСОБА_10 разом з матір'ю - ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини та половину витрат на лікування ОСОБА_2; встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_2 починаючи з 15.06.2002 року до 16.09.2005 року; визнано земельну ділянку площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку з кадастровим номером :13:004:0014, що розташована в м. Борисполі Київської області по вул. Сагайдачного, 14, матеріали і конструктивні елементи, з яких складається незавершене будівництво, зведене на цій земельній ділянці та автомобіль марки Mazda , номерний знак НОМЕР_1, - об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_2; у порядку поділу спільної сумісної власності зазначене майно поділено по 1/2 частці кожному з подружжя.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 11.07.2013 року до участі в справі залучено правонаступників ОСОБА_2, яка померла 27.02.2012 року, - ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24.07.2013 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2011 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 27.04.2011 року в частині вирішення спору щодо земельної ділянки скасовано, а справу в цій частині передано на новий судовий розгляд.

Згідно ухвали суду від 27.02.2017 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позовних вимог, оскільки при новому розгляді справи, судовий розгляд не розпочато, та залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7

В судовому засіданні 23.03.2017 року представником позивача подано та оголошено заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що є предметом спору, зважаючи на можливість затягування розгляду справи та можливого утруднення виконання рішення суду.

Розгляд заяви здійснюється в порядку, визначеному ч. 3 ст. 153 ЦПК України.

Представник позивача подану заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечив, зважаючи на неможливість відчуження земельної ділянки без збудованого обєкту нерухомості, частина якого на праві власності визнано за позивачами. Крім того, спір виник не відносно всієї земельної ділянки, а лише її частини. Тому у задоволенні заяви просив відмовити.

Заслухавши думку представників сторін, ознайомившись із вказаною заявою та матеріалами цивільної справи, приходжу до висновку, що дана заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Заява відповідає вимогам ч.2 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 poкy №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п.п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії, тощо.

Зважаючи, що незадоволення вимог щодо забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів позивачів, а також те, що незастосування заходів забезпечення позову може ускладнити в подальшому виконання рішення суду або зробить його неможливим, суд приходить до висновку що дані вимоги слід задовольнити частково.

Так, розгляд цивільної справи в частині вимог щодо спірної земельної ділянки, розташованої по вул. Сагайдачного, 14 в м. Борисполі Київської області, площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку (кадастровий номер :13:004:0014), здійснюється з 2010 року.

При цьому, саме у звязку з відчуженням даної земельної ділянки в 2010 році, і було змінено предмет позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а розгляд справи скеровано з початку до суду першої інстанції.

З цього приводу суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони відчуження спірної земельної ділянки, розташованої по вулиці Сагайдачного, 14 в м. Борисполі Київської області, яка належить ОСОБА_8.

До такого висновку суд приходить зважаючи на можливість відчуження земельної ділянки, що призведе до затягування розгляду цивільної справи, та може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд приходить до переконання, що до завершення розгляду справи, зважаючи на необхідність встановлення правомірності відчуження частини нерухомого майна, визначення чи була спірна земельна ділянка обєктом спільної сумісної власності подружжя, є доцільним забезпечити позов та заборонити відчуження частини нерухомого майна, набутого на підставі оспорюваного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу від 21.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Можливість відчуження підтверджується витягом з інтернет-ресурсу щодо оголошень про продаж будинку із земельною ділянкою.

При цьому, суд звертає увагу, що у звязку з неповідомленням ОСОБА_2 про відчуження земельної ділянки одразу ж після відкриття провадження у справі судом в 2010 році, розгляд справи триває і на даний час.

При цьому в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останнім підлягає виділенню по 1/6 частині спірної земельної ділянки кожному. Однак у цьому звязку не виключається можливість продажу іншої частини земельної ділянки, що також може свідчити про затягування розгляду цивільної справи у звязку із залученням заінтересованих осіб.

Тому забезпечення позову слід здійснити в межах спірної земельної ділянки.

Таким чином заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, розташовану по вул. Сагайдачного, 14 в м. Борисполі Київської області, площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :13:004:0014, що належить на праві власності ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2010 року.

Заборонити ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_6, а також особах, які діють в інтересах останніх, здійснювати дії щодо відчуження земельної ділянки, розташованої по вул. Сагайдачного, 14 в м. Борисполі Київської області, площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :13:004:0014.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 5 (п'яти) днів з моменту отримання її копії.

Суддя : С.М.Вознюк