Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2017 Справа №607/12138/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Сливки Л.М.

за участю секретаря судового засідання Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 пред"явив до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 26 квітня 2015 року у розмірі 36256 гривень.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 16 квітня 2015 року позичив ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 36256 гривень , які останній зобов'язувався повернути до 01 вересня 2015 року Однак, по даний час відповідач коштів не повернув.

Посилаючись на наведене та те, що відповідач грошових коштів у добровільному порядку повертати не бажає, просив стягнути суму боргу у розмірі 36256 гривень та понесені судові витрати в розмірі 551,50 гривень сплаченого судового збору .

У судове засідання позивач не з'явився, попередньо подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, а також долучив оригінал розписки від 16 квітня 2015 року.

Відповідач ОСОБА_2., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавава. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів .

Судом увстановлено, що 26 квітня 2015 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 36256, які зобов'язувався повернути до 01 вересня 2015 року, у тому числі - 18256 гривень повернути до 09 травня 2015 року, решту - до 01 вересня 2015 року , що підтверджується оригіналом письмової розписки ОСОБА_2 від 26 квітня 2015 року .

13 липня 2016 року ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 рекомендованим листом письмову вимогу про повернення суми боргу.

Однак , на даний час, борг ОСОБА_2 не повернуто.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики), що були передані йому у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника.

За нормами ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Таким чином, діями відповідача порушено права позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суму боргу, згідно заявлених вимог у розмірі 36256 гривень .

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за довором позики у розмірі 36256 гривень та понесених судових витрат в розмірі 551,20 гривень сплаченого ним судового збору при поданні до суду позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224 - 228, 233, 294, ч. 4 ст. 295 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.526, 599, 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2, ( інд номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 12 липня 2015 року в розмірі 36256 (тридцять шість тисяч двісті п"ятдесят шість ) гривень .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 гривень сплаченого судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка