Справа № 344/1045/17
Провадження № 2/344/1651/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

06 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі c/з ОСОБА_1,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі «Відповідач») про стягнення з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки м. Івано-Франківська, вул. Пулюя, 15/103 аліменти на утримання неповнолітньої доньки- Борсук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття.

Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала.

Як зазначила Позивач в позовній заяві, вона з 19 травня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем, в якому у них народилася дочка - ОСОБА_5, 10.06.2012 р.н.(а.с.3). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.01.2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Як випливає зі змісту позовної заяви, Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Враховуючи зазначене, Позивач просила розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини призначити в твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Відповідач в судове засідання не зявився, представник Відповідача ОСОБА_6 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис на розписці долученої до матеріалів справи ( а.с. 17). Письмового відношення Відповідача до заявлених позовних вимог до суду не надходило.

З урахуванням положень статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») та заяви Позивача, яка не заперечила проти заочного розгляду справи, Суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наявність передбачених вищевказаною нормою обставин, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ОСОБА_7 встановлено наступне.

За час перебування сторін у шлюбі народилася дочка: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.3).

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_6 України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

Як зазначила в позовній заяві Позивач, станом на сьогоднішній день неповнолітня дитина перебуває на її утриманні, в той же час Відповідач, як батько дитини, участі у її утриманні та вихованні не приймає.

Доказів, які б спростовували зазначені Позивачем обставини, Відповідачем суду не надано, а ОСОБА_7 таких доказів не встановлено.

Крім того, Позивач вказала в позовній заяві, що Відповідач виїхав на заробітки за кордон, де отримує стабільний дохід, однак письмових доказів ОСОБА_7 не представила, просила стягувати з Відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 2500 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, визначених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 17, 18 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_7 України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» «за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно».

Порядок визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі визначено статтею 184 СК України.

Так, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина 1 статті 184 СК України).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів малолітньої дитини, Суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення нею повноліття, оскільки даний розмір аліментів відповідає інтересам дитини, а також відповідає обовязку батька на утримання дитини. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

При визначенні розміру аліментів Суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дитина проживає разом з Позивачем. Також ОСОБА_7 враховано, що Відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Доказів, які б спростовували вищевказане, Відповідачем ОСОБА_7 подано не було, а ОСОБА_7 таких обставин не встановлено.

Визначений Позивачем розмір аліментів у 1000,00 грн. на дитину , за висновком ОСОБА_7, є обґрунтованим та доцільним з точки зору віку, стану здоровя та матеріального становища дитини, а також з точки зору стану здоровя, матеріального становища та сімейних обставин Відповідача.

Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум дитини до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні.

Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково : стягувати з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки м. Івано-Франківська, вул. Пулюя, 15/103 аліменти на утримання неповнолітньої доньки- Борсук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 25 січня 2017 року (з часу звернення з позовом до суду).

На підставі ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 212- 215, 224-226 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягувати з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки м. Івано-Франківська, вул. Пулюя, 15/103 аліменти на утримання неповнолітньої доньки- Борсук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття.

3. Стягнення аліментів розпочати з 25 січня 2017 року.

4.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5.Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 640 грн. 00 коп. судового збору .

Заочне рішення може бути переглянути за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домбровська Г.В.