Провадження № 4-с- /760/128/17
В справі № 760/6697/17-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Хілюк І.О.

представника заявника- Халілова О.Ш.

представника заінтересованої сооби- Гречухи О.Я.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства « Банк Національний кредит», заінтересована особа: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, боржник у виконавчому провадженні: ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця, скасування постанови про повернення виконавчого документа та зобов»язання вчинити дії, суд

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року заявник звернувся до суду зі скаргою і просить визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкера І.А. в межах виконавчого провадження № 47530920, скасувати постанову від 24 січня 2017 року про повернення виконавчого документа, зобов»язати винести постанову про відновлення виконавчого провадження та вжити заходи для примусового виконання рішення суду, в тому числі для розшуку майна боржника.

Посилається в скарзі на те, що рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь банку 20 654 317, 32 гр. боргу.

На підставі заяви банку, як сягувача було відкрито виконавче провадження, а 24 січня 2017 року старшим державним виконавцем Кошкером І.А. була винесена постанова про повернення виконавчого документа на підставі п.п.2, 7 ч.1 ст.37 Закону України « Про виконавче провадження» з посиланням на те, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

Вважає дії державного виконавця незаконними, оскільки останній не вжив заходів для направлення запитів до всіх органів державної влади з метою перевірки майнового стану боржника, не були виявлені всі активи боржника, в тому числі корпоративні права в ТОВ»МЕТАПАК», ТОВ»МЕГА-СЕРВІС», не перевірив отримання боржником прибутку від діяльності приватного підприємства - ФОП ОСОБА_2

Вважаючи, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених законом заходів з метою виконання рішення суду, просить задовольнити скаргу.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні проти скарги заперечував.

Зазначив, що державним виконавцем було вжито всіх передбачених законом заходів для виконання рішення суду, направлені запити в низку державних органів з метою з»ясування належності боржнику майна на праві власності.

Постановою державного виконавця був накладений арешт на виявлене майно, яке на даний час знаходиться в розшуку.

Крім того, у боржника було відібрано пояснення і останній пояснив, що у нього відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, він не працює і доходів не має.

Крім того, державним виконавцем він був попереджений про кримінальну відповідальність.

Вважає дії державного виконавця при виконанні рішення суду такими, що відповідають вимогам закону, і просить у задоволенні скарги відмовити.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином та в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України.

Про причини неявки суд до відома не поставив.

Заперечень проти скарги не подав, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України « Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Солом»янського суду м. Києва від 28 серпня 2014 року з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства « Банк Національний кредит» стягнуто 20 654 3127, 32 гр.

На виконання рішення суду заявнику судом був виданий виконавчий лист.

Постановою державного виконавця від 18 травня 2015 року було відкрито виконавче провадження ВП 47530920 з виконання рішення суду та надано боржнику строк самостійно виконати рішення суду в 7-ми денний термін з моменту відкриття виконавчого провадження.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що рішення суду боржником виконано не було.

Постановою державного виконавця від 06 жовтня 2016 року виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження № ВП 52927005.

Постановою від 24 січня 217 року виконавче првоадження було виведено із зведеного виконавчого провадження.

/ а.с.64 - 65; 79 - 80; 88 - 92 /

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України « По виконавче провадження» / в редакції на момент відкриття виконавчого провадження / у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний

виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За змістом ч.ч.1,2, 3 ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Таким же чином регулюють дане питання і ст.ст.18 та 26 Закону України « Про виконавче провадження» в редакції Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

З копії виконавчого провадження вбачається, що державником виконавцем вживалися заходи для визначення обсягу майна боржника, направлялися запити в різні державні установи з метою з»ясування майнового стану боржника.

Крім того, постановою від 28 вересня 2015 року в межах іншого виконавчого провадження № 48867404 був накладений арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження.

Постановою від 05 листопада 2015 року був оголошений розшук майна боржника - автомобіля НОМЕР_1 та три причепи.

Постановою державного виконавця від 24 січня 2017 року виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п.п.2.7 ч.1 ст.37 Закону України « Про виконавче провадження».

/ а.с.60 - 61; 77 - 78; 99 - 100 /

Відповідно до даної норми закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а також транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

В той же час, з 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року « Про виконавче провадження».

Відповідно до стс.т.6 та 7 Розділу XIII «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.8 ст.48 Закону виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається і цього не спростовував представник заінтересованої особи майновий стан боржника державним виконавцем був перевірений відразу після відкриття виконавчого провадження протягом травня-липня 2015 року і до січня 2017 року такі дії ним більше не вживалися.

Крім того, звертає на себе увагу та обставина, що майновий стан боржника перевірявся лише шляхом направлення запитів у відповідні державні органи про наявність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, а також наявність рахунків в установах банку.

В той же час, яким чином перевірялася наявність доходів у боржника, представник заінтересованої особи в судовому засіданні не пояснив, а лише посилався на те, що державним виконавцем направлялися запити до органів Пенсійного фонду та податкової служби, однак така інформація в матеріалах виконавчого провадження відсутня.

З цього випливає, що наявність доходів у боржника державним виконавцем у порядку, визначеному законом, не перевірялася.

/ а. с. 85 - 101 /

Крім того, відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону / в редакції Закону України №606-XIV від 21 квітня 1999 року / та п.19 ч.3 ст.18 Закону / в редакції Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року / у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежі.

Таке ж право надано державному виконавцю і ст. 377-1 ЦПК України.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні пояснив, що такі дії державним виконавцем не вчинялися, виходячи з негативної судової практики з цього питання.

Представник заявника в судовому засіданні пояснив і цього не спростовував представник заінтересованої особи, боржник має корпоративні права, а також є фізичною особою-підприємцем.

В той же час ці обставини державним виконавцем не перевірялися і можливість отримання ним доходів у вигляді дивідентів чи інших виплат також не перевірялося.

Представник заінтересованої особи пояснив, що відсутність доходу у боржника була встановлена з його пояснень державному виконавцю, і він при цьому був попереджений про кримінальну відповідальність.

Дійсно, надання таких пояснень мало місце 22 листопада 2016 року, тобто перед поверненням виконавчого документа, однак про кримінальну відповідальність за що він був попереджений, з пояснення не вбачається.

Крім того, з пояснення боржника вбачається, що він не працює і доходів не має.

В той же час, така інформація державним виконавцем перевірена не була і в матеріалах виконавчого провадження відсутня.

/ а.с. 72 - 73 /

Згідно зі ст.2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов'язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об'єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.14 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз»яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених законом заходів, направлених на виконання рішення суду, встановлення майнового стану та доходів боржника, а тому скарга в частині визнання бездіяльності незаконною, скасування постанови про повернення виконавчого документа та зобов»язання вжити заходів до примусового виконання рішення суду є обгрунтованою.

Що стосується скарги в частині зобов»язання винести постанову про відновлення виконавчого провадження, суд не знаходить підстав для її задоволення в цій частині, оскільки виконавче провадження не закінчувалося і не закривалося.

Керуючись ст. ст.1, ч.ч.1,2,3 ст.11, п.18 ч.3 18, ч.1 ст. 27, ч.1 ст.37 Закону України « Про виконавче провадження» / в редакції Закону України №606-XIV від 21 квітня 1999 року /, ст.ст.2, п.19 ч.3 ст.18, ч.8 ст.48, ч.5 ст.74 Закону України « Про виконавче провадження « / в редакції Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року /, ст. ст. 3,4,10,11,14, 383, 385-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкера І.А. в виконавчому провадженні № 47530920.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкера І.А. від 24 січня 2017 року про повернення виконавчого документа.

Зобов»язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходів, визначених Законом України « Про виконавче провадження», для примусового виконання рішення суду в виконавчому провадженні ВП 47530920.

В решті скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання

копії ухвали.

Суддя: