Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1879/17
Провадження № 2/553/937/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.11.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі: - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року позивачка ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначила, що останнім часом вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне відносини та сімейні обовязки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказувала, що кожен з подружжя живе своїм життям. Поряд з цим, позивачкою вказувалось про те, що від шлюбу з відповідачем мають дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що дитина перебуває на її утримання при цьому відповідач не надає на утримання дитини матеріальної допомоги, тому зважаючи на вказані обставини була змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував проти розірвання шлюбу в іншій чсатині позов визнав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення за наступних обставин.

Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1799 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). Шлюб між сторонами зареєстрований вперше.

Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено.

Як вбачається з матеріалів справи сторонам було надано 2- місячний термін для примирення, котрий 08.11.2017 року сплинув, а сторони не досягли примирення.

В судовому засіданні позивач пояснила, що на даний час збереження шлюбу є неможливо, а примирення сторін не дало бажаних результатів у їх стосунках.

В свою чергу відповідач також вказав суду, що покращшення стосунків з дружиною, на даний час не відбулося, в звязку з чим він розуміє, що примусити до шлюбного життя останню він не може, навіть заради інтересів їхньої спільної дитини.

Клопотанння про наданння строк для примирення - не заявляв.

ОСОБА_1 таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Судом також встановлено, що неповнолітня дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з матірю та перебуває на її утриманні.

У відповідності до свідоцтв про народження серії 1-КЕ № 063735 від 18 лютого 2008 року, виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, сторони від спільного шлюбу мають дитину ОСОБА_5 ( а.с.9).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином, зважаючи на вище вказані обставини та факти, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_3 являється батьком неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, він зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України визначаючи розмір аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що відповідачем по справі фактично не заперечувався обовязок утримання дитини шляхом сплати аліментів та приймаючи до уваги його майновий стан, суд вважає за можливе стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу), починаючи з моменту звернення позивачем з даним позовом і до досягнення повноліття дитиною.

Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61,88, 213-215 ЦПК України, ст. 110-112, 166, 180-183 Сімейного кодексу України /в редакції 2003 року/, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1799 між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити ОСОБА_2.

Копію рішення направити до Подільського відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції для виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, працюючого в комунальному управлінні «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на посаді лікаря виїзної бригади аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 26 липня 2017 року, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. на користь держави за заявлену вимогу ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір при звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу у сумі 640,00 грн..

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6