У Х В А Л А

11 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні за судовим наказом від 1 червня 2009 року у цивільній справі за заявою відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»), яка не була оплачена судовим збором.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2016 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для усунення її недоліків до 23 січня 2017 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У січні 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про усунення недоліків вказаних в ухвалі від 23 грудня 2016 року. Однак заявником не виконано вимоги суду щодо сплати судового збору на належний розрахунковий рахунок.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 1 378 грн, однак у квитанції не зазначено код платежу та символ звітності банку, тому кошти до спеціального фонду Державного бюджету України зараховано не було.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 121, ст. 328 ЦПК України в разі невиконання особою, що подала касаційну скаргу, вимог ухвали суду в установлений строк, скарга вважається неподаною та повертається.

Ураховуючи те, що недоліки скарги щодо сплати судового збору у відведений судом строк заявником не усунуто, відповідно до ст. 121 ЦПК України касаційну скаргу слід визнати неподаною й повернути.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звертає увагу особи, яка подає касаційну скаргу, на те, що згідно із нормами ст. 121 ЦПК України повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 121, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні за судовим наказом від 1 червня 2009 року у цивільній справі за заявою відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В.Закропивний