Справа № 517/4/17
Провадження № 2/517/29/2017
УХВАЛА

17 січня 2017 року смт. Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Захарівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Василівської сільської ради Захарівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, встановив, що вона не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Так, в порушення вищезазначеної норми закону, позивач просить суд, «визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, яка померла 05 березня 2003 року в с. Василівка Фрунзівського району Одеської області, яке складається із земельної частки (паю), яке перебувало у колективній власності КСП ім. Шевченка Фрунзівського району Одеської області в розмірі 7,0 умовних кадастрових гектарів, вартістю 141432, 86 грн., що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 037262, який видано Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області 15 липня 1996 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 262 за ОСОБА_1, яка народилася в с. Новосеменівка Красноокнянського району Одеської області».

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що згідно з копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 037262, покійній ОСОБА_2 як члену колективного сільськогосподарського підприємства належало право на земельну частку (пай) розміром 7,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка. Тобто, покійній бабі позивача належало лише право на отримання земельної ділянки (паю), яке за життя вона не реалізувала з метою отримання земельної ділянки в натурі (на місцевості). Таким чином, з огляду на наведене, суд вважає, що сформована позивачем вимога є некоректною та підлягає викладенню в новій редакції.

Також, суд зазначає, що при формуванні позовної вимоги позивачу слід звернути увагу на вимоги ст. 524 Української РСР (на норми цього кодексу позивач посилається в своїй заяві), відповідно до якої спадкоємство здійснюється як за законом, так і за заповітом.

Крім цього, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України наявний в позовній заяві виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги викладений не у відповідності із наявними доказами по справі, а саме сертифікатом на право на земельну частку (пай). Тому, враховуючи зазначене, позивачу необхідно виправити вказаний недолік та викласти обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги у чіткій відповідності доказам.

Також, в порушення п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в переліку документів, що додається до позовної заяви не зазначені картка фізичної особи платника податків, яка видана на імя ОСОБА_1 та постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 листопада 2016 року, не зважаючи на те, що в матеріалах справи вони містяться.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивачем вказана вимога закону повністю не виконана.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стаття 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 119 - 121 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Захарівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків терміном три дні з моменту отримання копії ухвали, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала в частині залишення позовної заяви без руху остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: