Справа № 574/1368/16-ц
Провадження№ 2/574/97/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Курявої Н.А.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на її утримання та аліментів, на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що з 05.06.2014 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому 16.10.2014 року у них народився син ОСОБА_3, який в теперішній час знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги. Просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також кошти на її утримання в сумі 600 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що з вересня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає з нею, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримуючи у звязку з цим відповідні соціальні виплати близько 800 грн. на місяць. Однак цих коштів на належне утримання дитини не вистачає. Відповідач допомоги на дитину не надає, хоча систематично працює за кордоном - в Росії. Просила задовольнити її позов.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належними чином, в судове засідання не явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони з 05.06.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому 16.10.2014 року народився син ОСОБА_3, батьком якого є відповідач, однак він проживає окремо і не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з позивачкою, що підтверджується поясненнями позивачки, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини (а.с.5,6).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач працездатний, фізично здоровий та інших утриманців не має.

Також судом враховується і стан здоров'я та матеріальне становище дитини та позивачки, яка не працює, отримуючи соціальну допомогу при народженні дитини.

В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

За таких обставинах, суд вважає встановленим, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, відповідно до п.2 та п.4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання вона має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як встановлено судом відповідач має молодий вік, працездатний, інших утриманців не має.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки в розмірі 400 грн.. Саме такий розмір в твердій грошовій сумі буде спроможним для сплати відповідачем та не поставить його в скрутне матеріальне становище. При цьому, суд не погоджується з твердженнями позивачки щодо можливості сплати ним коштів на її утримання у розмірі 600 грн., оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і вона не довела цього відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, у звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, керуючись ст.ст.5,6,10,15,60, 212 ЦПК,ст.ст.84,180184 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання його сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які сплачувати його матері ОСОБА_1.

Стягнення проводити щомісячно, починаючи з 17.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 400 грн. на її утримання.

Стягнення проводити щомісячно, починаючи з 20.09.2016 року до досягнення дитиною - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 - трирічного віку.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі місячного платежу.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: