УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/1987/17

2/330/604/2017

"07" грудня 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Ковальчук О.А.

при секретарі Базаджи Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Якимівка Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним,

встановив:

19.09.2017 року до Якимівського районного суду Запорізької області звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним. В позові позивач вказав, що 23 березня 2017 року у віці 78 років померла його мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 35 по вул. Центральній (Петровського) в смт. Кирилівка. Позивач у встановлений законом термін звернувся до приватного нотаріуса Якимівського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини. Під час написання заяви йому стало відомо, що за своє життя його мати склала заповіт яким все належне їй майно заповідала племінниці позивача ОСОБА_2. Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 15.09.2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 2447. Позивач вважає ,що укладений заповіт не відповідав внутрішній волі померлої та повинен бути визнаний недійсним з наступних підстав:

Весь час починаючи з народження позивач мешкав разом з матір'ю в зазначеному будинку. Крім нього там мешкав його рідний брат ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_7. Після закінчення школи сестра одразу поїхала на навчання в м. Запоріжжя де вийшла заміж та мешкає до теперішнього часу. Позивач разом з своїм братом та співмешканцем матері шляхом вкладання власних грошових коштів та шляхом власної фізичної праці здійснювали перебудову та поліпшення житлових умов в будинку. За термін його проживання в будинку він суттєво поліпшився у своєму вигляді, в ньому були побудовані кімнати для проживання відпочиваючих. Його мати під час спілкування з сусідами та рідними постійно наголошувала, що вона бажає, щоб будинок після її смерті дістався її дітям і що діти повинні між собою його поділити. Проти цього ніхто не заперечував та вони вважали , що так і повинно бути. Крім того, його мати за своє життя часто хворіла, перебувала на диспансерному обліку в Кирилівському РЦПМСД з діагнозом «ішемічна хвороба серця, стенокардія, гіпертонічна хвороба». Вона не однократно лікувалась в неврологічному відділенні Запорізької міської лікарні № 2 де їй разом з іншими діагнозами ставили діагноз «порушення емоційно-вольової сфери». Після лікування вона постійно вживала різні, втому числі сильнодіючі, ліки.

В подальшому в 2015 році ОСОБА_5 проходила обстеження в м.Запоріжжі за підозрою в онкологічній хворобі. Позивач вважає, що саме в цей час вона перебуваючи під впливом таких важких обставин як ймовірна онкологічна хвороба уклала заповіт. Цей факт також підтверджується тим, що заповіт вона уклала в м. Запоріжжі при цьому заповідаючи все майно, яке знаходиться в смт Кирилівка своїй внучці, яка також мешкає в смт. Кирилівка.

Позивач та представник позивача надали клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 з метою встановлення її психічного стану в момент укладання заповіту та просять дане клопотання задовольнити.

Сторони у судове засідання не зявилися, надали заяви про продовження розгляду справи за їх відсутності, не заперечують проти призначення судово-психіатричної експертизи померлої ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, які давали пояснення в судових засіданнях 03.10.2017 року та 07.11.2017 року, свідків, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.145 ЦПК України, призначення експертизи є обовязковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Враховуючи, що для вирішення питань, які постали перед судом, необхідні спеціальні знання, суд вважає за необхідне задовольнити вказане клопотання та призначити посмертну судово-психіатричну експертизу.

Під час проведення експертизи, експертам необхідно врахувати докази (крім письмових, що будуть надані для проведення експертизи), що були досліджені судом при розгляді справи. Сторони по справі, а також свідки, які були допитані у судовому засіданні пояснили наступне:

Представник позивача ОСОБА_8, посилаючись на відомості, які йому надав позивач ОСОБА_1, вважає, що ОСОБА_5 на момент укладання заповіту не могла усвідомлювати значення та наслідки своїх дій, тобто була відсутня її воля на укладання даного правочину.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково, визнавши той факт, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5, але заперечує, що спадкодавця на момент укладання заповіту мала психічні розлади зі здоровям. Її дядько постійно проживав з матірю, так як він був тричі одружений, тому постійно не проживав з нею. Він там нічого не будував, все робив дідусь. Чотири роки тому вона приїхали із Запоріжжя з двома дітьми до своєї бабусі ОСОБА_5, яка зареєструвала їх та дозволила їм проживати у своєму будинку. Відносини між ними були гарні. Щорічно вона та її матір, яка є дочкою ОСОБА_5, щорічно возили бабусю в Запорізьку лікарню на обстеження. Восени 2015 року бабуся знову знаходилася в лікарні міста Запоріжжя десять днів, після чого її мати забрала бабусю до себе в м. Запоріжжя. На квартирі був складений заповіт з виїзним нотаріусом. При складанні заповіту вона не була присутня, оскільки знаходилася в смт. Кирилівка, знає про це зі слів матері. З січня 2017 року по 23 березня 2017 року вона разом з матірю, потижнево піклувалися про бабусю, міняли їй памперси, годували її, а дядьки в цей час дивилися телевізор. Після того, як померла бабуся, всіма фінансовими питаннями по її похованню займалася сама. Разом з чоловіком їздили домовлятися за кафе, в ритуальне бюро. Дядьки тільки допомогли прибирати на подвірї. Чоловік бабусі не звертався до нотаріуса з метою прийняття спадщини.

Третя особа ОСОБА_4 пояснив, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_5 та все дитинство він був з матірю, вона весь час хворіла. Потім він проживав окремо від матері. З 2007 року він проживав разом з матірю. Вона часто забувала. Їх мати часто перебувала в Запоріжжі у лікарні на консультації, та восени їздила в лікарню в м. Запоріжжя. Зять, ОСОБА_9, забирав бабусю попутно в м. Запоріжжя. В лікарні лежала самостійно, її ніхто не доглядав. Восени 2015 року була в лікарні в м. Запоріжжі, до літа 2016 року. З 2016 році їх мати була лежачою та потребувала сторонньої допомоги. До лікарні матір возив ОСОБА_9, так як в нього був автомобіль. Він з братом свою матір в лікарню не возили так як працювали, і в них немає автомобіля. Стосунки з матірю були нормальними. Матір на обліку у психіатра не перебувала. Коли був складений заповіт йому не відомо.

Свідок ОСОБА_1 пояснив, що він народився та весь час жив у будинку матері. З ними також проживав вітчим ОСОБА_10, вони втрьох перебудовували будинок. Мати хворіла з молоду на сердечні хвороби. З 1992 року він постійно проживав з матірю, в 1996 році зробили операцію на жовчному. Кожен рік лягала в лікарню. Їх мати говорила, що все залишиться на них трьох, каже одне, а робить інше. Він побудував собі времянку. В кінці літа сестра ОСОБА_7 відвозила матір у лікарню до м. Запоріжжя. По телефону сестра повідомила, що є підозра на пухлину. Йому не відомо було, що є заповіт. Ірина проживала в Кирилівці з літа 2014 року. Вони попросилися у неї пожити, бабуся не заперечувала. У нього та його брата іншого житла не має. З 1996 року вона кожен рік їздила в м. Запоріжжя до лікарні. Його сестри чоловік приїздив і забирав її. Мати лежала у лікарні №2 в м. Запоріжжі, у психіатра на обліку не перебувала. У 2015 році вона була 2-3 тижні на обстеженні. З матірю були нормальні відносини. Вважає, що заповіт було складено під тиском. Останні 5 років їх мати не потребувала догляду. З січня 2017 року до дня смерті була лежачою.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він приїхав у 1987 році до своєї матері жити. Він постійно бачив ОСОБА_12 та ОСОБА_1, що вони проживають по сусідству. Що їх мати казала по поводу розподілу будинку він нічого не знає. Їх мати була нормальною жінкою, останній час постійно хворіла. Ірина проживала там останні 5 років. Він ходив до них у гості. Він не знає чим хворіла їх мати та які таблетки пила. За декілька місяців до смерті вона була лежачою.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона знає родину ОСОБА_1 так як є сусідами, їй відомо, що заповіт склали на ОСОБА_2, вони жили постійно. Померлу ОСОБА_5 вона знала, так як дружили сімями. Вона постійно хворіла на серце та була розсіяною. Вона весь час хвилювалася за хлопців, казала, як помре на кого залишаться хлопці. У хлопців були свої сімї, були одружені та потім розійшлися. Бабуся готувала їсти. Як вона себе обслуговувала вона не знає. Дочка возила її в лікарню в м. Запоріжжя коли їй було погано. Сергій харчувався окремо, а ОСОБА_12 разом з нею. Останній час бабуся була лежачою. Доглядали за нею всі, і дочка, і онука, і сини.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона особисто знала ОСОБА_15, яка підтримувала дружні стосунки з її матірю. ОСОБА_5 часто хворіла, наскільки їй відомо у неї був тиск. Вона була адекватною жінкою. Коли до неї приїхала ОСОБА_16 вона туди не ходила. Також їй відомо, що ОСОБА_15 лежала в лікарні у м. Запоріжжі, її туди возила донька ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що їй відомо, що існує заповіт на онуку ОСОБА_15. В неї було троє дітей та вона сильно хворіла і їй було тяжко говорити. Вона казала, що дуже переживала, щоб діти не залишилися без кутка, особливо переймалася за сином ОСОБА_17. За нею ніхто не доглядав, вона себе обслуговувала сама. При ній не було неадекватних поступків зі сторони бабусі. Вона їздила до Запоріжжя в лікарню та дочка її звідти забирала. Взимку 2016 - 2017 року вона їздила на перевірку по пухлинам. ОСОБА_2 проживала з ними спільно останні 3 4 роки.

Також судом були досліджені письмові докази:

- копія паспорту позивача ОСОБА_1 (а.с.3,4);

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 (а.с.5);

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії ІІ-ЖС №393501 (а.с.6);

- копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії І-ЖС №376770 (а.с.7);

- копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №48634903 від 03.08.2017 року (а.с.8);

- копія довідки про причину смерті ОСОБА_5 від 23.03.2017 року (а.с.9);

- довідка виконавчого комітету Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про склад сімї №1091 від 19.06.2017 року виданої ОСОБА_18 (а.с.10);

- копія спадкової справи №174/2017 від 3 серпня 2017 року до майна померлої 23.03.2017 року ОСОБА_5 (а.с.20-51);

- копія виписного епікризу і/б №2950 хірургічного відділення міської клінічної лікарні №2 м. Запоріжжя, згідно якого ОСОБА_5 знаходилася на лікуванні з 01.09.2015 року по 09.09.2015 року з діагнозом Хронічний геморой. Крововилив. Хронічний коліт. (а.с.154)

До суду була надана медична картка на хвору ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебувала на диспансерному обліку в Кирилівському РЦПМСД з діагнозом «Ішемічна хвороба серця, стенокардія, гіпертонічна хвороба».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 143,144,168,171, п.5 ст.202,209,210 ЦПК України, суд

вирішив:

Клопотання представника позивача ОСОБА_19 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 23.03.2017 року, задовольнити.

Призначити у цивільній справі № 330/1987/17, провадження № 2/330/604/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

1) Чи страждала ОСОБА_5 будь-яким психічним розладом на момент укладення заповіту 15 вересня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №2447, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3М?

2) Якщо так, чи могла ОСОБА_5 на момент укладення заповіту 15 вересня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №2447, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3М розуміти значення своїх дій або керувати ними?

Проведення експертизи доручити судово-медичним експертам КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої по вул. Оріхівське шосе, 10-а у м. Запоріжжі. Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

З метою проведення експертизи направити до експертного закладу:

- цивільну справу № 330/1987/17, провадження № 2/330/604/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним.

- медична картка на хвору ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебувала на диспансерному обліку в Кирилівському РЦПМСД з діагнозом «Ішемічна хвороба серця, стенокардія, гіпертонічна хвороба».

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1А, розяснити йому положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає чинності після її проголошення. Ухвала оскарженню не підлягає, у відповідності до ч.2 ст. 293 ЦПК України заперечення щодо ухвали можуть включатися до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги.

Суддя