УхвалА

іменем україни

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області про зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що у 2003 році відповідачем було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку з цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови, яка є суміжною з їх земельною ділянкою по АДРЕСА_2. З цього часу відповідач, не маючи законних підстав, ніяких дозволів, використовує присадибну земельну ділянку з порушеннями цільового призначення, розташував на ній механічні майстерні, проводить ремонтні роботи та технічне обслуговування великого парку машин та обладнання. Постійні викиди шкідливих речовин в повітря, шуми, вібрації, створені діяльністю відповідача призводять до повного знищення їх винограду, втрат городніх культур та створюють їм незручності у проживанні в їхньому будинку. Комісією з питань врегулювання земельних відносин Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 14 липня 2015 року визнано, що земельна ділянка відповідачем використовується не за цільовим призначенням та надано строк до 15 серпня 2015 року для усунення вказаних порушень. Проте відповідачем зазначені порушення у вказаний строк не усунуто.

Ураховуючи викладене, позивачі просять суд зобов'язати відповідача привести земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва по АДРЕСА_1 у відповідність до її цільового призначення, а саме: прибрати механічні майстерні, ангар загальною площею 300 кв. м та висотою до 7 м, парк машин та обладнання, не проводити роботи по підготовці сільськогосподарських культур до посіву або збору врожаю, обслуговування техніки, обладнання та їх ремонт та використовувати її у спосіб, який встановлено для цієї ділянки, тобто експлуатація індивідуального житлового будинку та господарських будівель (сарай, погріб, гараж тощо) та зобов'язати виконавчий орган Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області вирішити питання про притягнення відповідача до відповідальності за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, а також стягнути з відповідача на їх користь понесені судові витрати.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2016 року рішення районного суду в частині позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання виконавчого органу Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області вирішити питання про притягнення відповідача до відповідальності за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням скасовано. Провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 з інших правових підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять рішення апеляційного суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким їх позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 з інших правових підстав, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. ст. 103, 104, 211 ЗК України дійшов до правильного висновку про те, що розгляд справ щодо нецільового використання земельних ділянок та притягнення до відповідальності винних у цьому осіб має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки в силу ст. ст. 53, 242-1 КУпАП притягнення винної особи до відповідальності за нецільове використання земельної ділянки, зокрема адміністративної, відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. При цьому апеляційний суд вірно зазначив, що позивачі не позбавлені права звернутися із позовом до суду для захисту своїх порушених прав в силу ст. 103 ЗК України.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

С.П. Штелик