АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Луговому Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» Тімоніна О.О. на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2017 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2017 заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні на примусове виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2010 у справі №2-1943/10, вказавши стягувачем Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», , юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, поштова адреса: 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38 замість Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк».

Справа № 757/26447/16-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/9634/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Писаниця В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погодився із зазначеним судовим рішенням уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» Тімонін О.О., ним подано апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції в описовій частині ухвали зроблено два протилежні висновки. Спочатку зазначається про те, що дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження та матеріали справи, суд дійшов висновку, що зазначена заява не підлягає задоволенню, оскільки право вимоги було відступлено за кредитним договором №03/1/154/07-АКLМ від 18.05.2007, а право вимоги за другим договором № МК/665/LК від 15.08.2007 не відступалось. В кінці описової частини ухвали суд першої інстанції зазначає, що не досліджуючи питання щодо наявності виконавчого провадження на примусове виконання рішення суду, на даний час вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» являється правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 відповідно до прийнятого Печерським районним судом рішення від 02.04.2010 у справі N92-1943/10, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. Також особа, що подала апеляційну скаргу вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. ст. 512, 514 ЦК України, оскільки апелянт не відступав право вимоги за одним із кредитних договорів, а саме за кредитним договором № МК/665/LК від 15.08.2007, який зазначений у виконавчому листі №2-1943/10 від 02.04.2010. Також вказує на те, що суд першої інстанції неправильно застосував ст. 378 ЦПК України, оскільки ПАТ «Дельта Банк» не є стороною виконавчого провадження, яка наділена процесуальним правом звертатися із заявою про заміну сторони

Вважаючи оскаржувану ухвалу такою, що постановлена в порушення норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

В судовому засіданні представник ПАТ «Кредитпромбанк» - Прик О.В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ «Кредитпромбанк», розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2010 позов Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором №03/1/154/07-АКLN від 18.05.2007 в розмірі 261193, 98 грн., заборгованість за кредитним договором №NK/665/LKвід 15.08.2007 в розмірі 18208, 41 грн., судовий збір в розмірі 1700, 00 коп. та втрати на інформційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120, 00 грн.

20.05.2013 між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.13).

Звертаючись із заявою Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» просило замінити сторону виконавчого провадження стягувача з Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» цивільній справі №2-1943/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №03/1/154/07-АКLN від 18.05.2007 та кредитним договором №NK/665/LK від 15.08.2007.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України визначено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження й її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги, коли до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача поза межами виконавчого провадження.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13, який згідно з ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Разом з цим, суд першої інстанції задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні в повному обсязі, не взяв до уваги, що заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги, коли до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Однак, з матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 відступило право вимоги Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» лише за одним кредитним договором №03/1/154/07-АКLN від 18.05.2007, в той час, як за кредитним договором №NK/665/LK від 15.08.2007 право вимоги відступлено не було (а.с. 13-15, 22).

За таких обставин колегія суддів вважає, що слід замінити сторону у виконавчому провадженні на примусове виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2010 у справі №2-1943/10, вказавши стягувачем Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» замість Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості лише за кредитним договором №03/1/154/07-АКLМ від 18.05.2007, оскільки право вимоги до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» перейшло лише за цим кредитним договором.

Вказаного вище суд першої інстанції до уваги не взяв, у зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження в повному обсязі.

Отже доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження. Також колегія суддів погоджується з твердженням особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що ухвала суду першої інстанції містить взаємовиключні висновки щодо переходу прав кредитора в частині одного договору та здійснення заміни вцілому.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2017 скасуванню з постановленням нової.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» Тімоніна О.О. - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2017 - скасувати та постановити нову ухвалу.

Замінити сторону у виконавчому провадженні на примусове виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2010 у справі №2-1943/10, вказавши стягувачем Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», , юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, поштова адреса: 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38 замість Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №03/1/154/07-АКLМ від 18.05.2007.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: