УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., за участю секретаря Піддубняк І.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства Санекс (SАNЕХ s.r.о.), Державної служби інтелектуальної власності України, треті особи: Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності", Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про дострокове припинення дії свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив припинити достроково дію свідоцтва України на знак для товарів і послуг України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якого є Товариство Санекс (SАNЕХ s.r.о.) повністю стосовно 9 класу Міжнародної класифікацією товарів і послуг; зобов?язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості про припинення достроково дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 повністю стосовно 9 класу Міжнародної класифікацією товарів і послуг, для яких він зареєстрований та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені Державної служби інтелектуальної власності України «Промислова власність».

28.12.2016 представник позивача направила до суду заяву про забезпечення позову зазначеного вище шляхом заборони Товариству Санекс (SАNЕХ s.r.о.) передавати будь-якій особі (особам) право (права) інтелектуальної власності на зареєстрований за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно всіх товарів 9 класу Міжнародної класифікацією товарів і послуг, для яких він зареєстрований, та видавати ліцензії (дозволи) на використання вказаного знака стосовно всіх товарів 9 класу Міжнародної класифікацією товарів і послуг, для яких він зареєстрований, до набрання рішенням суду законної сили; заборони Державній службі інтелектуальної власності України: здійснювати державну реєстрацію договорів про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг України за свідоцтвом України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно всіх товарів 9 класу Міжнародної класифікацією товарів і послуг, для яких він зареєстрований; вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг зміни, пов?язані зі зміною власника свідоцтва України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 на знак для товарів та послуг стосовно всіх товарів 9 класу Міжнародної класифікацією товарів і послуг, для яких він зареєстрований; публікувати відомості про будь-які зміни інформації стосовно свідоцтва України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 на знак для товарів та послуг стосовно всіх товарів 9 класу Міжнародної класифікацією товарів і послуг, для яких він зареєстрований, в офіційному бюлетені Державної служби інтелектуальної власності України «Промислова власність», до набрання рішенням суду законної сили.

Мотивуючи свої вимоги тим, що дія свідоцтва України на знак для товарів і послуг України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно всіх товарів 9 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, для яких він зареєстрований, є предметом спору, який виник між сторонами у даній справі. Позивач побоюється, що дізнавшись про його звернення до суду з відповідним позовом відповідач - Товариство Санекс (SАNЕХ s.r.о.) може вчинити дії спрямовані на передачу іншим особам прав на знак за свідоцтвом НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач - Державна служба інтелектуальної власності України в свою чергу здійснити державну реєстрацію таких дій, внести зміну до реєстру свідоцтв та здійснити публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність», що в подальшому унеможливить виконання рішення суду, призведе до порушення законних прав та інтересів позивача, і виникнення необхідності залучення до участі у справі інших осіб, чиї права та інтереси також будуть зачіпатися.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. (п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України)

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно

виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати

мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Судом встановлено, що предметом розгляду справи є дострокове припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг України НОМЕР_2 від 10.02.2010та внесення відомостей про припинення достроково дії свідоцтва з офіційним опублікуванням інформації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору іншим особам, а також видати виключну або невиключну ліцензію на використання знаку для товарі і послуг за оскаржуваним свідоцтвом будь-яким іншим особам.

Вбачається, що до повноважень Державної служби інтелектуальної власності України входить внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України щодо передачі права власності та припинення дії на знак для товарів і послуг.

Суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи заявника в контексті необхідності забезпечення позову, що безконтрольне розширення кола осіб, прав і інтересів яких може стосуватися вирішення даного спору, та/або передача права власності на зареєстрований за оспорюваним свідоцтвом знак іншій особі, яка бере участь у даному судовому процесі, може не лише утруднити, але і зробити неможливим виконання рішення суду по цій справі.

Так, метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача - Товариство Санекс (SАNЕХ s.r.о.), який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, а також вчиняти дії, які унеможливлять розгляд справи у терміни, встановлені процесуальним законом. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення, а також розгляд справи у розумні строки.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, так як невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки власником спірного свідоцтва до вступу рішення в законну силу, може бути інша особа. Крім того, дані обставини можуть затягнути вирішення спору по-суті, оскільки необхідно буде залучати до справи нових учасників, що призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

Враховуючи вищевикладені обставини, заява представника позивача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії - задовольнити.

До набрання законної сили рішенням суду по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства Санекс (SАNЕХ s.r.о.), Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності", третя особа: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про дострокове припинення дії свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1:

- заборонити Державній службі інтелектуальної власності України вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг щодо передання права власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно всіх товарів 9 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для яких він зареєстрований, третім особам;

- заборонити Державній службі інтелектуальної власності України здійснювати державну реєстрацію договорів про передання майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно всіх товарів 9 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для яких він зареєстрований;

- заборонити Товариству Санекс (SАNЕХ s.r.о.) здійснювати дії щодо передачі третім особам права на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно всіх товарів 9 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для яких він зареєстрований, повністю або частково;

- заборонити Державній службі інтелектуальної власності України публікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» будь-які відомості стосовно свідоцтва України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно всіх товарів 9 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, які стосуються змін, пов'язаних зі зміною особи власника вказаного свідоцтва; видачі ліцензій на використання вказаного свідоцтва; змін обсягу прав у разі часткової відмови від вказаного свідоцтва;

Дані про позивача: ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: 02192, АДРЕСА_1.

Дані про відповідачів:

Державна служба інтелектуальної власності України, місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. В. Липківського (Урицького), 45;

Товариство Санекс (SАNЕХ s.r.о.), ідентифікаційний номер (CZ) - 629 08 081, місцезнаходження: 10000, Чеська республіка, м. Прага-10, вул.. Єванська, 23.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити сторонам у справі.

Суддя: В.С. Кицюк