Справа № 477/397/17
Провадження № 2/477/490/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі Сірюк С.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

представника Служби у справах дітей Вітовської РДА ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним, за його місцем проживання, стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Крім цього, просив зменшити розмір аліментів, сплачуваних ним на утримання доньки, встановивши їх в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів), щомісяця до досягнення повноліття.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що з 12 травня 2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 та мають двох спільних доньок ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

В липні 2016 року відповідачка пішла з дому та забрала їх дітей. Рішенням суду з нього було стягнуто аліменти на утримання доньок у розмірі 1/ 3 частини усіх видів його доходу.

Але через деякий час старшу доньку - ОСОБА_5 відповідачка привезла до нього і залишила. На даний час ОСОБА_5 проживає із ним та повністю перебуває на його утриманні, натомість з нього подовжують утримуватись аліменти на утримання обох доньок.

Оскільки на даний час, місце проживання їх старшої доньки не визначене, він просить про встановлення вказаного в судовому порядку.

Посилаючись ухилення відповідачки від участі в утриманні їх старшої доньки ОСОБА_5, просить про стягнення на її утримання аліментів, і, відповідно, зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь відповідачки рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області, при ухваленні якого розмір аліментів визначався на двох дітей.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали. ОСОБА_1 пояснив, що між ним та відповідачкою не досягнуто згоди щодо місця проживання їх доньки ОСОБА_5, та відповідачка, залишивши доньку у нього, періодично без його відома та попередження забирає доньку зі школи до себе, тобто на даний час є невизначеним місце проживання ОСОБА_5. Вважає, що цей спір можливо вирішити лише в судовому порядку, при цьому, не перешкоджатиме спілкуванню матері з дитиною. Вказує, що створив для доньки належні умови проживання, має житло та стабільний заробіток, необхідний для її утримання, влаштував її до школи. Також вважає, що розмір аліментів на утримання їх доньки ОСОБА_6 має бути зменшено, та просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання їх старшої доньки, яка нині перебуває на його утриманні.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що дійсно вони домовились про проживання старшої дитини із батьком, але не постійно і вона періодично забирала дитину до себе. Позовні вимоги щодо зменшення аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 та щодо стягнення з неї аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 визнала.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що між батьками часто виникали сварки з приводу місця проживання їх старшої доньки. За проведеним комісією обстеженням та вивченням даної ситуації були прийнято рішення про доцільність проживання неповнолітньої ОСОБА_5 із батьком, яким створив для доньки належні умови проживання та виховання.

Вислухавши пояснення сторін, представника позивача та представника служби у справах дітей Вітовської райдержадміністрації, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2014 року, який розірвано рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області 13 грудня 2016 року.

Мають спільних доньок ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання обох доньок в розмірі 1/ 3 частини усіх видів його доходу, до повноліття дітей.

За даними Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає з батьком ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 є вихованкою Засільської філії (ДНЗ) Первомайської ОСОБА_7 ступенів.

За актом обстеження умов проживання сімї ОСОБА_1, його донька ОСОБА_5 проживає разом із ним без реєстрації, житлове приміщення має задовільний стан, для дитини облаштовані окреме спальне місце та власний куточок.

Відповідно до характеристики з місця проживання від 12.01.2017 року, ОСОБА_1 характеризується позитивно, має постійне місце роботи монтером Каховської дистанції колії, виховує старшу доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, користується повагою серед односельців.

Позитивною є його характеристика і за місцем роботи та навчального закладу за місцем навчання його доньки ОСОБА_5. Окрім того, за даними характеристики, ОСОБА_1 уважний та турботливий батько, переймається проблемами дитини, ОСОБА_5 охайна та доглянута.

За даними висновку Вітовської РДА від 23.02.2017 року, було прийнято рішення про доцільність проживання неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 із батьком ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

З досліджених доказів слідує, що сторони по справі мають неповнолітню доньку ОСОБА_5. Після розірвання шлюбу між сторонами, дитина залишилася проживати із матірю, але з часом мати передала доньку на виховання батька, при цьому остаточно домовленості щодо місця проживання ОСОБА_5 між батьками не досягнуто.

Їх менша донька ОСОБА_6 проживає біля матері.

З досліджених судом письмових доказів та пояснень учасників процесу, обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог щодо визначення місця проживання дитини із ним, знайшли своє підтвердження.

Враховуючи наведене та встановивши, що ОСОБА_1 належно виконує батьківські обовязки, створив для доньки ОСОБА_5 необхідні умови для росту, розвитку, виховання, утримання та також навчання, має власне житло та стабільний дохід, з урахуванням інтересів неповнолітньої ОСОБА_5, яка має доброзичливі стосунки із батьком та для визначення стабільності умов проживання дитини, можливого її гармонійного розвитку в сімї, що є основним для суду, при вирішенні таких спорів, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_5 із ним, задовольнити.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання їх з відповідачкою доньки ОСОБА_5, то відповідно до приписів ст.ст. 180, 182-183 СК України, останні відповідають вимогам закону, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимог про зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання дітей, то враховуючи нині проживання старшої доньки із батьком, та що свідчить про зміну його сімейного і матеріального становища, за положеннями ст. 192 СК України, суд вважає ці вимоги обґрунтованими і необхідним їх задовольнити.

Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

З урахуванням матеріального становища відповідачки, перебуванням на її утриманні двохрічної дитини, на підставі ст. 82 ЦПК України, суд вважає необхідним звільнити її від сплати судового збору на користь держави за вимогами про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 209, 213, 215, 218, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, за його місцем проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/ 4 частини усіх видів її доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06 березня 2017 року та до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Зменшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2016 року, встановивши стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1 / 4 частини усіх видів доходу ОСОБА_1, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1280 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 06 квітня 2017 року.

Суддя Л.М. Семенова