У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 листопада 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2017 року до Рівненського міського суду звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про виділ частки із спільної сумісної власності.

У відповідності до вимог п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Однак, в порушення вищевказаних вимог щодо форми та змісту позовної заяви, подавши до суду позовну заяву про виділ частки із спільної сумісної власності, позивач не вказала ціни позову.

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п. 16 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Із зазначених розяснень убачається, що розмір судового збору за подання позовної заяви про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається позивачем з урахуванням вартості спірного майна, а не судом, за правилами встановленими п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, відповідно до якого в позовах про право власності на нерухоме майно, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

З огляду на викладене, позивачу слід вказати ціну позову, виходячи із вартості спірного нерухомого майна, а судовий збір відповідно має сплачуватись, виходячи зі ставок судового збору, які встановлені ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір»: ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який слід сплатити позивачу становить 1% від ціни позову (вартості спірного обєкта нерухомого майна), але не менше 640 грн. та не більше 8000 грн.

До позовної заяви позивач долучила квитанцію про сплату судового збору на суму 640,00 грн.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За вказаних обставин позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали, а саме:

- зазначити ціну позову;

- сплатити судовий збір відповідно до ціни позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із спільної сумісної власності - залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3