АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2514/17 Номер провадження 22-ц/786/2498/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2017 року

по справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року позивач звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 05.10.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №136/06-ПА, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 3000,00 дол. США у тимчасове користування до 04.10.2008 року, за користування кредитними коштами встановлена плата 14,5% річних. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між сторонами було укладено Договір застави №136/06-ПА від 05.10.2006 року, згідно умов якого в заставу передано тентовий причіп SAMRO, R21519,1994 р.в., червоного кольору №VKIR215193М000405, реєстраційний номер ВІ 8677 XX.

Зазначають, що ОСОБА_4 свої зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі, при цьому відповідач від виконання своїх обовязків ухиляється.

Вказують, що 18.03.2009 року Октябрським районним судом м. Полтави ухвалено рішення по цивільній справі №2-320/09 та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором №136/06-ПА від 05.10.2006 року в розмірі 7131,93 грн., дане рішення суду залишається невиконаним. Внаслідок наведених обставин, станом на 27.12.2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 59361,01 грн. та складається з: 1002,89 дол. США кредит; 1219,76 дол. США (еквівалентно - 32159,68 грн.) відсотки; 759,56 грн.- штраф/пеня(неустойка). Таким чином, різниця не стягнутої суми заборгованості складає 32919,24 грн.

З урахуванням наведеного, прохали стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором №136/06-ПА від 05.10.2006 року в розмірі 32919,24 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2017 року позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за нарахованими відсотками в межах строку позовної давності в сумі 416,25 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.08.2017 р. 25,5982 грн. за один долар США складає 10655 грн. 25 коп.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2017 року, доповнено рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2017 року за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн (а.с.100).

З рішенням місцевого суду від 16.08.2017 року не погодився позивач, який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 20568,41 грн., пеню в розмірі 759,56 грн.

В обґрунтування доводів скарги зазначають, що зобовязання припиняється належним його виконанням. При цьому, на думку апелянта, банком доведено, що ОСОБА_3 вчасно не повернув суму позики, а тому зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦПК.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.10.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №136/06-ПА, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 3000,00 дол. США у тимчасове користування до 04.10.2008 року, за користування кредитними коштами встановлена плата 14,5% річних (а.с.10-13).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №136/06-ПА від 05.10.2006 року було укладено Договір застави №136/06-ПА від 05.10.2006 року, згідно п. 1.1.1 якого в заставу передано причіп тентовий марки SAMRO, модель R21519, 1994 року випуску, червоного кольору,шасі (кузов, рама, коляска) №VKIR215193М000405, реєстраційний номер ВІ 8677 XX (а.с.14-15).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №136/06-ПА від 05.10.2006 року, станом на 27.12.2016 року загальна сума заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «ВіЕйБі Банк», становила:

-Кредит - 1002,89 дол. США;

-Відсотки - 1219,76 дол. США;

-Штраф/пеня(неустойка) - 759,56 грн. (а.с.6-7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 09.09.2016 р. по справі №6-939цс15, стягненню з відповідача на користь банку підлягають лише нараховані відсотки в межах строку позовної давності.

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як убачається з матеріалів справи, заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2009 року позов ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3 про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено в повному обсязі.

Кредитний договір №136/06-ПА, укладений 05.10.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_5, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором №136/06-ПА від 05.10.2006 року у сумі 71311,93 грн., судові витрати по справі в сумі 131,02 грн., а всього стягнуто грошові кошти на загальну суму 7262,95 грн. (а.с.8-9).

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України у справі за № 6-1206цс15 від 23.09.2015 року, згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

При цьому, частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України визначено, що, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

(Наведене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України при розгляді справи № 6-939цс15 від 09.09.2016 року).

З урахуванням вищевикладеного, оскільки заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2009 року кредитний договір №136/06-ПА, укладений 05.10.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_5 було розірвано, то зобовязання за ним припинились з моменту набрання даним рішення суду законної сили.

Застосування до даних правовідносин положень ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України та висновків Верховного суду України, наведених у правової позиції посправі за №6-1206цс15 від 23.09.2015 року, є безпідставним, оскільки вони стосуються кредитних договорів, по яких наявне судове рішення про задоволення вимог кредитора, проте правовідносини по них тривають, оскільки договори не є розірваними в судовому порядку, що мало місце в даному випадку.

Згідно наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що. оскільки кредитний договір №136/06-ПА, укладений 05.10.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_5 розірваний, внаслідок чого правовідносини між сторонами припинились, то правові підстави для задоволення вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за розірваним кредитним договором, відсутні.

Згідно з п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до п.п.3.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2017 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ : /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1