Провадження № 2/750/412/17
У Х В А Л А

12 січня 2017 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Жук М.І., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява подана без дотримання вимог ст. 119-120 ЦПК України.

Документально не підтверджений факт зареєстрованого постійного або тимчасового проживання чи перебування на території Федеративної Республіки Німеччина громадянина ОСОБА_2.

Не надано доказів неможливості виїзду позивача до місця проживання відповідача (ч. 2 ст. 110 ЦПК України).

Відповідно до ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною 1 і 2 статті 415 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду у порядку встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода та обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода та обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом 2.3 "Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 року № 1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за № 573/15264, процесуальні документи складаються мовою, передбаченою міжнародним договором. Якщо документи складено українською мовою слід додати завірений переклад на мову запитуваної сторони.

Відповідно до статей 76 та 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» у справах з іноземним елементом юрисдикція судів України розповсюджується на випадки, коли сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, коли дія або подія, що стала підставою для пред'явлення позову, мала місце на території України, нерухоме майно знаходиться на території України, а у справах про спадщину - спадкодавець є громадянином України.

Судом встановлено, що до позовної заяви не надано доказів наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути вказані недоліки протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали, та роз'яснити, що в разі їх неусунення позовна заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.І.Жук