РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого - судді Ігнатенко О.Й.,

при секретарі Зваді О.М.,

за участю заявниці ОСОБА_1,

її представників - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що її дід ОСОБА_4 за національністю був поляком, але, у зв'язку з політичними переслідуваннями його дружина в актових записах про народження дітей вказувала, що по батькові дітей не «ОСОБА_12», а «ОСОБА_5». На даний час заявниця бажає встановити своє етнічне походження через встановлення того, факту, що її дід за національністю був поляк. У зв'язку з цим, заявниця просила встановити факт того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за національністю - поляк, є рідним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дідом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановити факт приналежності до польської національності по лінії батька: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, поновити та внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_5 № 411 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, який зареєстрований в метричній книзі Михайлівської церкви м. Одеси, зазначивши в графі батько - ОСОБА_4, внести зміни до свідоцтва про народження ОСОБА_6, серії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.04.1950 року, актовий запис № 567, складений бюро записів актів громадянського стану октябрського району м. Новосибірськ, де національність батька - ОСОБА_5 вказати замість «українець» - «поляк», по батькові ОСОБА_7 вказати замість ОСОБА_5 - «ОСОБА_12».

Заявниця та її представники ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити.

Представник Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судлове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України, надав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, свідка ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст. 4 ЦПК України, суд захищає права, свободи та інтереси виключно у спосіб, визначений Законом.

29.04.1912 року ОСОБА_4 та ОСОБА_13 уклали шлюб. Вказане підтверджується довідкою № с- 223 від 22.03.2016 року виданою Державним архівом Одеської області ( а.с. 6).

З довідки № 3 -390 від 15.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 року ( дата по старому стилю) народила дитину - сина ОСОБА_9. Відомості про батька дитини у записі про народження відсутні.

З свідоцтва про народження ОСОБА_6 вбачається, що її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_10.

З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_6 уклали шлюб 19.08.1979 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на «Степанець».

22.11.1991 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Ст. 1 Рамкової конвенції Європи про захист національних меншин від 01.02.1995 р. Ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Європи про захист національних меншин» від 09.12.1997 року, встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва.

Відповідно до ст. 3 Конвенції кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до вимог ст. 13 вказаного Закону, громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання.

Як визначеност. 15 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об'єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв'язки з особами своєї національності та їх громадськими об'єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій.

З заяви та пояснень заявниці в судовому засіданні вбачається, що вона просить встановити факт родинних відносин, але фактично нею ставиться питання про належність її до польської національності, але, не встановлення факту національності «польської» не перешкоджає заявниці дотримуватися польських звичаїв, традицій, культури та виявляти почуття національного самоусвідомлення.

Верховний Суд України у своєму Аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення за 2012 року зазначив, що не можуть бути встановлені у судовому порядку факти щодо належності померлої особи до певної національності.

Враховуючи, що батько заявниці за життя не ставив питання визначення його національності як «польська» та зміну актового запису про народження з зміною відомостей про батька, то заявниця як його спадкоємець позбавлена права звернення до суду з вимогою про внесення змін до актових записів щодо них.

Враховуючи вищенаведене, встановлення юридичного факту національності її померлого діда та внесення відомостей у актовий запис про батька заявниці не грунтується на вимогах закону, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 212-215, 256, 259 ЦПК України, ст.ст.11, 300 ЦК України, Законом України «Про національні меншини в Україні», ст. 1 Рамкової конвенції Європи про захист національних меншин від 01.02.1995 р. Ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Європи про захист національних меншин» від 09.12.1997 року, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа - міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про встановлення факту родинних відносин - відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.Й. Ігнатенко