Справа № 463/4811/16-ц
Провадження № 2/463/640/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, ОСОБА_11 державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання недійсними та скасування наказу, свідоцтва про право власності, декларації про початок виконання будівельних робіт, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до відповідачів який у встановленому законом порядку уточнив заявою від 23.11.2016р. та в кінцевому, просить ухвалити рішення, яким визнати недійсним та скасувати з дати видання наказ Управління комунальної власності ДЕП ЛМР № 1904-Ж-л від 22.08.2012р. «Про оформлення права власності на квартиру № 1 будинку № 7 на вул. П. Могили у м. Львові ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_10Р.»; визнати недійсним та скасувати з дати видання свідоцтво про право власності на квартиру № ЛЖ 4004 від 22.08.2012р. за адресою м. Львів, вул. П. Могили, 7/1, видане на імя ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_10; визнати недійсним та скасувати з дати видання декларацію про початок виконання будівельних робіт від 31.05.2012р, яка зареєстрована Інспекцією ДАБІ у Львівській області 01.06.2012р. за № АВ.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 загальною площею 17,7 кв.м. Відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_10, згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 22.08.2012р. на праві спільної сумісної власності належить квартира № 1 цього будинку загальною площею 122,3 кв.м. На його думку, вказані відповідачі незаконно здійснили самочинне будівництво добудови другого та третього поверху квартири № 1 з влаштуванням житлових приміщень на горищі будинку, яка знаходиться над квартирою позивача. В декларації про початок виконання будівельних робіт від 31.05.2012р. вказано інформацію про містобудівні умови № А-213 від 07.07.2011р., однак такі містобудівні умови затверджені гр. ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 щодо реконструкції зовсім іншої квартири. Натомість, містобудівні умови відповідачам не видавались. Крім того, саме будівництво проведено з порушенням будівельних норм та правил. Відповідачі умисно надали недостовірну інформацію щодо містобудівних умов, у звязку з чим вважає що декларація про початок виконання будівельних робіт видана неправомірно та підлягає скасуванню. Виданий на підставі неї наказ про оформлення права власності та саме свідоцтво також вважає неправомірними і також просить скасувати з дати видання.

Представник позивача ОСОБА_1 згідно договору-доручення від 21.09.2015р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, а також його повноважний представник згідно належної довіреності від 18.12.2015р. ОСОБА_3 проти обґрунтованості позову заперечили. Право власності у позивача на квартиру № 4 в будинку № 7 на вул. П. Могили у м. Львові виникло 30.03.2013р., а оскільки роботи з реконструкції квартири закінчились у 2012р., згоди позивача не отримували. Інформація про містобудівні умови на яку міститься посилання в мотивах позову отримана не з оригіналу, а з копії декларації про початок виконання будівельних робіт. Джерело походження такої копії їй невідоме, а згідно поданої відповідачем декларації, реконструкція проводилась на підставі розпорядження ЛРА ЛМР від 17.07.2000р. Крім того, за заявою ОСОБА_7 проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за результатами чого складено акт про відсутність порушень державних будівельних норм та правил. Мотиви позову про те, що будівництво проведено з істотним відхиленням від проекту вважають голослівними, оскільки в підтвердження такої позиції не надано жодного доказу. Тому, в задоволенні позову просять відмовити. Крім того, просять врахувати, що позов предявлено до суду після спливу загального строку позовної давності, наслідком чого також є відмова в задоволенні позову.

Представник відповідача Управління комунальної власності ЛМР, згідно належної довіреності ОСОБА_6 проти обґрунтованості позову заперечила, оскільки на момент видачі оскаржуваного наказу, оформлення права власності на обєкти нерухомого майна з видачею відповідного свідоцтва належало до компетенції відділу приватизації за місцем знаходження обєкта нерухомого майна. Саме останні на підставі зібраних документів готували проекти таких наказів. Тому, під час його прийняття оскаржуваного наказу Управління діяло в рамках своїх повноважень і підстави для його скасування відсутні. Крім того, такий наказ є ненормативним правовим актом індивідуального характеру, який вичерпав свою дію фактом виконання і тому, не може бути скасований або змінений. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ЛРА ЛМР згідно належної довіреності від 14.09.2016р. ОСОБА_15 проти обґрунтованості позову заперечила, незважаючи на те, що позовних вимог до адміністрації не заявлено. Розпорядження ЛРА ЛМР від 17.07.2000р. виконане, у звязку з чим не діє. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ЛМР згідно належно довіреності від 17.01.2017р. ОСОБА_5 у вирішенні спору поклався на розсуд суду, оскільки вимоги до Львівської міської ради не заявлено.

Відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, а також представник відповідача ОСОБА_11 державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області в судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили. За погодженням з учасниками процесу суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши пояснення учасників процесу та свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 463/5006/15-ц, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2, в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію витягу з державного реєстру речових прав (а.с.8).

Відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності належить квартира № 1 в цьому будинку, що стверджується витягом про державну реєстрацію прав (а.с.11).

Розпорядженням ЛРА ЛМР № 789 від 17.07.2000р. (а.с.15) відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на реконструкцію квартири АДРЕСА_3.

Зміст права власності, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч. 1 ст. 319 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 383 ЦК України в редакції, чинній на момент здійснення реконструкції, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно статті 7 Закону України «Про основи містобудування», в редакції, чинній на час реєстрації декларації 31.05.2012р., державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» теж в редакції, чинній станом на 31.05.2012р. замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України ч. 3 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п. 8 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011р. № 466 «Деякі питання виконання підготовчий і будівельних робіт», реєстрації декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Декларація приймається у дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта.

Реєстрацію декларації проводить Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі.

У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації п. 11 Порядку.

Підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру, згідно ч. 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» є подання субєктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих субєктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру. Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Містобудівні умови та обмеження, як одні з основних складових вихідних даних передбачені ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ч. 1 цієї статті, фізична або юридична особа, яка подала до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати вихідні дані для проектування обєкта будівництва.

На обґрунтування підстав позову щодо вимоги про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт і зокрема, в частині неотримання відповідачем містобудівних умов та обмежень, позивач надав її копію (а.с.16-19), в п. 13 якої зазначено про видачу містобудівних умов та обмежень на підставі наказу директора ОСОБА_11 містобудування ЛМР від 07.07.2011р. № А-213. Оригіналу цієї декларації суду не надано, а подана копія теж виготовлена з копії.

Відповідно до поданої відповідачем декларації про початок виконання будівельних робіт, копія якої, що виготовлена з оригіналу знаходиться в матеріалах цивільної справи № 463/5006/15-ц (а.с.66-71 цивільної справи № 463/5006/15-ц), а оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, містобудівні умови та обмеження видані на підставі розпорядження ЛРА ЛМР від 17.07.2000р.

Незважаючи на таку відмінність і відсутність у позивача оригіналу документу, яким обґрунтовується вимога про скасування декларації, що свідчить про неналежність поданого позивачем доказу, як перша, так і друга декларації видані щодо реконструкції квартири № 1 з розширенням її за рахунок горищного простору, тоді як положення ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначають містобудівні умови та обмеження основними складовими вихідних даних для проектування обєкта будівництва щодо забудови земельної ділянки.

Вказане свідчить про те, що отримавши декларацію від 31.05.2012р., оригінал якої, що поданий відповідачем оглянутий в судовому засіданні, відповідає вимогам чинного законодавства, а Інспекція ДАБК у Львівській області, правонаступником якої є відповідач ОСОБА_11 ДАБІ у Львівській області правомірно прийняла рішення про необхідність її реєстрації.

В такому випадку, позовна вимога про визнання недійсною та скасування декларації про початок виконання будівельних робіт є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Стаття 18 Закону України «Про основи містобудування» передбачає, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об'єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Відповідно до п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011р. в редакції, чинній на момент видачі Управлінням оскаржуваного наказу, Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та обєктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

В матеріалах цивільної справи № 463/5006/15-ц (а.с.72-79 цивільної справи № 463/5006/15-ц) міститься копія зареєстрованої декларації про готовність обєкту до експлуатації.

Відповідно до п. 13 Порядку № 461 від 13.04.2011р., зареєстрована декларація в тому числі є підставою для оформлення права власності на обєкт нерухомого майна.

У вступній частині оскаржуваного наказу № 1904-Ж-Л від 22.08.2012р. «Про оформлення права власності на квартиру № 1 будинку № 7 на вул. П. Могили у м. Львові ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_10Р.» (а.с.20) вказано, що такий виданий в тому числі на підставі зареєстрованої декларації про готовність обєкта до експлуатації.

Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.105), правові підстави для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю відсутні.

За зверненням мешканки будинку працівниками ЛКП «Господар» проведено комісійне обстеження будинку, в ході якого не виявлено факту самовільної прибудови, здійсненої мешканцями квартири № 1, про що відповідач ЛРА ЛМР зазначила в своєму листі (а.с.104).

З огляду на це, немає підстав для задоволення вимоги про скасування наказу Управління комунальної власності від 22.08.2012р. та як наслідок, виданого на підставі нього свідоцтва про право власності на квартиру № 22.08.2012р. (а.с.60 цивільної справи № 463/5006/15-ц).

Відтак, позов в цілому належить визнати безпідставним і в його задоволенні відмовити.

При цьому, вказаних висновків суду не спростовують мотиви позову про істотне порушення відповідачами вимог державних будівельних норм та правил. Протилежне стверджується наведеними вище доказами і зокрема, декларацією про готовність обєкта до експлуатації, в той час як позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження таких мотивів.

Пояснення допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 мешканців будинку № 7 по вул. П. Могили у м. Львові при таких обставинах не можуть мати правового значення, оскільки в будь-якому випадку не можуть підтверджувати істотного відхилення від проекту реконструкції.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 382, 383 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, ОСОБА_11 державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання недійсними та скасування наказу № 1904-Ж-л від 22.08.2012 року, свідоцтва про право власності на квартиру №ЛЖ-4004 від 22.08.2012 року, декларації про початок виконання будівельних робіт від 31.12.2012 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.