АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 674/32/15-ц
Провадження № 22-ц/792/109/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Пастощука М.М.,

за участю секретаря: Лапка Ю.В.

сторін: прокурора Коломий О.Є, апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2015 року у справі за позовом Прокуратури Дунаєвецького району в інтересах держави до Дунаєвецької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування розпоряджень та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року прокурор Дунаєвецького району в інтересах держави, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що розпорядженням Дунаєвецької РДА №1131/2006 від 14 грудня 2006 року «Про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Чаньківської сільської ради» надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 2,00 га та передачу у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу за межами населеного пункту с. Чаньків на території Чаньківської сільської ради. В подальшому, на підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_3 16 грудня 2006 року укладено договір з проектною організацією ДРВ ХРФ ДПЦ ДЗК, на підставі якого розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність. Розпорядженням Дунаєвецької РДА №1544/2008-р від 29 грудня 2008 року «Про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки у власність на території Чаньківської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність та передано у власність ОСОБА_3 цю земельну ділянку площею 1,9994 га кадастровий номер :05:009:0070 площею 1,9994 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу. 17 квітня 2009 року ОСОБА_3 видано державний акт серії ЯЗ №254105 на право власності на вказану земельну ділянку.

Разом з тим, вказана земельна ділянка межує з обєктом водного фонду водною ділянкою (ставком) площею 5,8 га, порушуючи при цьому межі прибережної захисної смуги обєкта водного фонду та накладається на обєкт водного фонду ставок, який перебуває в оренді ОСОБА_4

У звязку з цим, вважаючи, що зазначені розпорядження та державний акт прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, доповнивши в ході розгляду справи позовні вимоги, прокурор просив суд визнати незаконними та скасувати розпорядження Дунаєвецької РДА №1131/2006-р від 14 грудня 2006 року «Про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Чаньківської сільської ради»; №1544/2008-р від 29 грудня 2008 року «Про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки у власність на території Чаньківської сільської ради»; визнати недійсним державний акт серії ЯЗ №254105 про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :05:009:0070 площею 1,9994 га, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №76 вартістю 8 809,66 грн.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2015 року позов задоволено. Визнано незаконними та скасовано розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації №1131/2006-р від 14 грудня 2006 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки» та №1544/2008-р від 29 грудня 2008 року «Про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки у власність на території Чаньківської сільської ради». Визнано недійсним державний акт серії ЯЗ №254105 про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :05:009:0070 площею 1,9994 га, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №76 вартістю 8 809,66 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1, який не є стороною у справі, але вважає, що рішення впливає на його права та обовязки, оскільки вирішувався спір стосовно земельної ділянки, яка є його власністю, в апеляційній скарзі просить його скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову прокуратури Дунаєвецького району, провадження закрити.

Вважає, що рішення не відповідає вимогам законодавства і фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Посилається на те, що спір про визнання незаконним та скасування розпорядження про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Апелянт, не погоджуючись з висновками суду про те, що вказана у рішенні водойма є ставком площею 5,8 га і відноситься до категорії земель водного фонду, що Дунаєвецькою РДА незаконно видано ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,9994 га, яка не тільки є прибережною захисною смугою водного обєкта ставка 5,8 га, але й накладається на цей водний обєкт, зазначав, що розмір та конфігурація ставка площею 5,8 га, який є в даний час, не співпадає з розміром та конфігурацією ставка на момент виготовлення технічної документації із землеустрою і передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_3Д у 2009 році. Площа і конфігурація ставка значно збільшились, що потягло за собою розширення водного обєкта за рахунок прибережної смуги. Судом вказана обставина не досліджувалась і не зясовувалось, яким чином збільшилась площа ставка і чи не внаслідок збільшення площі ставка відбулось зміщення ділянки водного фонду.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що згідно розпорядження Дунаєвецької РДА від 9 жовтня 2002 року №190/2002-р ОСОБА_4 надано в оренду терміном на 5 років земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб: ставок №1 загальною площею 3,10 га, в тому числі 2,90 га під водою (ставом) і 0,20 га під гідротехнічними спорудами (дамбою), 0,10 га під сіножатями (прибережна смуга), що знаходяться за межами населеного пункту на території Чаньківської сільської ради (а.с. 58).

22 травня 2003 року між ОСОБА_4 та Дунаєвецькою РДА укладено договір оренди землі водного фонду, за яким орендар ОСОБА_4 приймає в тимчасове користування земельну ділянку водного фонду загальною площею 5,8 га, що знаходяться за межами населеного пункту та території Чаньківської сільської ради (а.с. 62).

27 листопада 2006 року ОСОБА_3 звернулась до голови Дунаєвецької РДА із заявою про передання їй у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки із земель запасу за межами населеного пункту с. Чаньків на території Чаньківської сільської ради (а.с. 6).

Згідно розпорядження Дунаєвецької РДА від 14 грудня 2006 року №1131/2006-р ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 2,00 га на передачу у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу за межами населеного пункту с. Чаньків на території Чаньківської сільської ради (а.с. 7).

За висновком Головного управління земельних ресурсів Хмельницької області від 10 грудня 2007 року, щодо проекту землеустрою земельної ділянки, яку передбачено виділити ОСОБА_3, необхідно уточнити місце розташування земельної ділянки відносно прибережної смуги струмка (а. с. 20).

Як вбачається з висновку управління земельних ресурсів у Дунаєвецькому районі від 5 листопада 2007 року 3 №2/37р відведення ОСОБА_3 вказаної вище земельної ділянки площею 1,9994 га є можливим, земельна ділянка відводиться за рахунок земель запасу, запроектованих для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства. До земель рекреаційного, оздоровчого, природоохоронного, історико-культурного призначення, а також водного та лісового фондів дана земельна ділянка не належить. (а.с. 37).

За висновком відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства від 12 листопада 2007 року №629 запроектована до відведення земельна ділянка містобудівних обмежень у використанні її за вказаним цільовим призначенням не має (а.с. 38).

Згідно розпорядження Дунаєвецької РДА від 29 грудня 2008 року №1544/2008-р затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність, для ведення особистого селянського господарства за адресою: Чаньківська сільська рада, за межами населеного пункту. Передано ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,9994 га (сіножаті) у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу за межами населеного пункту с. Чаньків на території Чаньківської сільської ради.

На підставі цього розпорядження відповідачу ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на вказану вище земельну ділянку площею 1,9994 га (а.с. 9).

З технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі і схеми вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_3 накладається на ставок, земельну ділянку, передану ОСОБА_4 (а. с.10-17).

Як вбачається з відповіді відділу Держземагентства у Дунаєвецькому районі на прокурорський запит, земельна ділянка загальною площею 5,8 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Чаньків Дунаєвецького району відноситься до категорії земель водного фонду. Також Земельним законодавством регламентовано, що межі прибережних захисних смуг всіх без виключення водних обєктів мають встановлюватися за окремими проектами землеустрою, що розробляються в порядку, передбаченому законом (а.с. 56).

Докази на спростування висновків технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, виготовленої на замовлення прокурора Дунаєвецького району, відповіді відділу Держземагентства в Дунаєвецькому районі, в матеріалах справи відсутні.

В ході розгляду справи в Апеляційному суді сторонам було розяснено вимоги ст. ст. 10, 57 ЦПК України щодо надання додаткових доказів, призначення експертизи для встановлення місцезнаходження спірних земельних ділянок. Між тим, сторони зазначили, що прийняття рішення можливо при наявних доказах.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що було порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення виділеної земельної ділянки.

З таким висновком погоджується колегія суддів Апеляційного суду.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 статті 33 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

В силу ч. 1 ст. 116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним Кодексом України, або за результатами аукціону.

У відповідності до п. 12 розділу Х «Перехідні положення», що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Як передбачено ч.ч. 6, 7, 9 ст. 118 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ч. 1 ст. 125 ЗК України).

Із положень ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) слідує, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення обєктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель згідно з пунктом «а» статті 21 ЗК України є підставою для визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду є обґрунтованим.

Посилання апелянта, що спір про визнання незаконним та скасування розпорядження про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, є необґрунтованим.

В ході розгляду зазначеного позову вирішується спір про захист порушених прав, що виникли із земельних відносин.

Незгода апелянта з висновками суду, що вказана у рішенні водойма є ставком площею 5,8 га і відноситься до категорії земель водного фонду, не підтверджена належними доказами.

Апелянтом не надано суду доказів на спростування висновку суду, що Дунаєвецькою РДА незаконно видано ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,9994 га, яка не тільки є прибережною захисною смугою водного обєкта ставка 5,8 га, але й накладається на цей водний обєкт.

Не надано апелянтом доказів, що розмір та конфігурація ставка площею 5,8 га, який є в даний час, не співпадає з розміром та конфігурацією ставка на момент виготовлення технічної документації із землеустрою і передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_3Д у 2009 році, що площа і конфігурація ставка значно збільшились, що потягло за собою розширення водного обєкта за рахунок прибережної смуги.

Судом прийнято рішення за вимогами позову прокурора. Прокурор не ставив вимог, які зачіпають права ОСОБА_1 Судом не вирішувалось питання про права чи інтереси ОСОБА_1 Незалучення ОСОБА_1 до участі у справі не позбавило суд можливості прийняти правильне.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

Суддя: /підпис/ ОСОБА_6

Суддя: /підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_5

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8 Категорія: 47

Доповідач: Купельський А.В.