Провадження №2/760/2485/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ про повернення позовної заяви /

06 січня 2017 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю »Кейт-Колект», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., 3-я особа: Орган опіки та піклування Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій приватного нотаріуса та скасування запису щодо реєстрації права власності на майно спадкодавця, суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить визнати протиправними дії та скасувати рішення Приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на користь ТОВ»Кейт-Колект», скасувати в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності запис про право власності про реєстрацію за ТОВ »Кейт-Колект» права власності на квартиру АДРЕСА_1, внести в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_3

Позовна заява підлягає поверненню позивачу для подачі до належного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичних осіб пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позови до юридичних осіб пред»являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно з ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Зі змісту позову вбачається, що між сторонами виник спір з приводу законності дій Приватного нотаріуса, який виконував функції реєстратора, при реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ »Кейт-Колект» на підставі Договору іпотеки № 13-5ХО/Ю-2005И від 18 жовтня 2005 року.

За правилами ст.114 ЦК України та п.п.41,42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В той же час, 07 лютого 2014 року Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговореноінформацію про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні, оформлену Постановою №2.

Пунктом 2 даної постанови було доручено судовій палаті у цивільних справах спільно з управлінням правової роботи на основі узагальнення підготувати інформаційний лист апеляційним судам.

На виконання даної постанови Головам апеляційних судів областей, міст Києва і Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим був направлений Інформаційний лист « Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні».

В п.5 Інформаційного листа зазначено, що з причини відсутності в чинному ЦПК окремої категорії цивільних справ, такої як оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, та спеціальної норми щодо визначення підсудності справ цієї категорії, це питання повинно вирішуватись судами за загальними правилами підсудності на підставі статей 107-117 ЦПК.

ЦПК визначає підсудність справ щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса - за місцем його виконання відповідно до ч. 12 ст. 110 ЦПК.

Місце виконання рішення визначене ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження».

Судам слід пам'ятати, що виключну підсудність згідно з п. 42 Постанови Пленуму ВССУ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК).

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, якщо, наприклад, пред'явлені позовні вимоги стосуються нотаріально посвідченого договору про відчуження нерухомості, то позов подається з дотриманням правил про виключну підсудність, тобто до суду за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стосовно інших справ щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні жодних спеціальних норм ані в ЦПК, ані в Законі № 3425-XII не закріплено.

У зв'язку з цим застосовуються правила ч. 1 ст. 109 ЦПК щодо підсудності справ за місцезнаходженням відповідача, згідно з якою позови до фізичної особи пред'являються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Тобто застосовуються правила загальної територіальної підсудності, оскільки ч. 12 ст. 110 ЦПК визначає альтернативну підсудність (за вибором позивача).

Виходячи з того, що предметом спору є оскарження дій приватного нотаріуса не при посвідченні угоди по відчуженню майна, предмет спору не відноситься до категорії справ, визначених в ст.114 ЦПК України та вище приведеній постанові Пленуму ВССУ, для яких застосовуються правила виключної підсудності, а є дії приватного нотаріуса, пов»язані з його реєстрацією, правила виключної підсудності, визначені ст.114 ЦПК України, в даному випадку застосовуватися не можуть, а спір підлягає розгляду за загальними правилами підсудності.

З витягу з ЄДРПОУ вбачається, що місцем знаходження відповідача - ТОВ»Кейт-Коленкт» є: м. Київ вул. Межигірська, 22, а місцем знаходження іншого відповідача - Приватного нотаріуса Коболєвої А.М. - м. Київ вул. Дмитрівська, 33 оф.2, що знаходиться поза межами Содом»янського району м. Києва, справа не підсудна Солом»янському районному суду м. Києва.

Відповідно до ст.115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Крім того, згідно з п.4 ч.3 ст.121 ЦПК заява повертається у випадках, у т.ч., коли справа не підсудна цьому суду.

За таких обставинах позовна заява підлягає поверненню позивачу для подачі до належного суду.

Керуючись ст.109, ч.1 ст.114, 115, ч.3 ст.121ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ »Кейт-Колект», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про визнання протиправною дії приватного нотаріуса та скасування запису щодо реєстрації права власності на майно спадкодавця повернути позивачу для подачі до належного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення або отримання до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя