АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

Мараєвої Н.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що між сторонами було укладено кредитний договір № К2Н7GА00000018 від 10.10.2007 року, згідно якого ОСОБА_2 надано кредит в сумі 44 600 доларів США терміном до 08.10.2027. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 189 161,55 дол. США., яку позивач просив стягнути з відповідачів на його користь.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону .

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які належно повідомлені про час та місце розгляду справи, оскільки їх явка до суду апеляційної інстанції є необов'язковою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва скасовано та ухвалено нове рішення. Стягнуто з солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № К2Н7GА00000018 від 10.10.2007 року у розмірі 125 025,34 доларів США, що складає 2 938 095 грн. 49 коп., з яких:

- 2 285,75 дол. США, що еквівалентно 53 715 грн. 12 коп. - заборгованість за кредитом;

- 44 001,29 дол. США, що еквівалентно 1 034 030 грн. 32 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 13 929,66 дол. США, що еквівалентно 327 347 грн. 01 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 60 216,70 дол. США, що еквівалентно 1 415 092 грн. 45 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором;

- 4 591,94 дол. США, що еквівалентно 107 910 грн. 59 коп. - штрафи (фіксована частина).

В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 жовтня 2017 року рішення апеляційного суду м. Києва від 20.12.2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № К2Н7GА00000018. Відповідно до зазначеного кредитного договору ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 44 600 доларів США терміном до 08.10.2027 року.

10 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 92 314,28 доларів США у рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 7 жовтня 2015 року скасовано рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 травня 2014 року та ухвалено нове рішення про в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 10.10.2007 року в розмірі 729 378 грн 26 коп звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.( а.с.96-105)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було надано розрахунку заборгованості за кредитом та процентами, як і не надано доказів на підтвердження посилань про неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором та з якого часу припинилися внесення щомісячних платежів. При цьому районним судом зазначено, що позивач передчасно звернувся до суду із позовною вимогою, оскільки до матеріалів справи долучено лише копії вимоги, однак, не підтверджено, що така вимога отримана саме боржником.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в своїх позовних вимогах зазначив заборгованість станом на 23 березня 2015 року, яка становить 189 161,55 дол. США та складається із: 2 285,75 доларів США - заборгованість за кредитом; 44 001,29 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 13 929,66 доларів США - комісія за користування кредитом;124 352,91 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 4 591,94 доларів США - штрафи (фіксована частина)

Із матеріалів справи вбачається, що судами неодноразово розглядалися справи щодо стягнення заборгованості з відповідачів за цим же договором кредиту та зверталося стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення зазначеної заборгованості.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування заборгованості відповідачів перед банком за тілом кредиту, оскільки така заборгованість рішенням суду вже достроково була стягнута.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України в разі дострокового стягнення з боржника заборгованості за договором кредиту та невиконання цього рішення суду боржником із нього підлягають стягненню на підставі ст.. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3% річних, а також проценти за користування коштами банку.

Як вбачається із розрахунку заборгованості позивач просить стягнути комісію, пеню та штрафи, однак, при цьому не посилається на правове обґрунтування своїх вимог.

Крім того, позивач не вказує за який період він просить стягнути зазначені суми та чим ці суми підтверджуються.

Колегія суддів вважає, що позивач не чітко виклав свої позовні вимоги та не надав доказів на підтвердження своїх вимог, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :