АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/681/17 Справа № 174/460/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Пономарь З.М.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

04 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 13.04.2012 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким з нього стягнуті аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час ухвалення рішення він та відповідач знаходились у зареєстрованому шлюбі та проживали спільно, тому проти позовних вимог він не заперечував. Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2015 року, яке набрало законної сили 29.04.2015 року, шлюб розірвано. Тобто шлюб розірвано через три роки після ухвалення рішення про стягнення аліментів. На час винесення рішення про стягнення аліментів він мав постійну роботу, на цей час не має постійного місця роботи, тобто його майновий стан погіршився. За даними ВДВС Вільногірського МУЮ Дніпропетровської області його заборгованість по сплаті аліментів на користь відповідача складає 50464,52 грн., що також є підтвердженням неплатоспроможності позивача. Тому позивач просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.04.2012 року, у справі №407/176/20, з 1/3 частини його щомісячного доходу, до 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення його позовних вимог про зміну розміру аліментів, які стягуються на дитину.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 20.06.2008 року (а.с. 14).

Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 174788, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області 20.06.2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис №120 (а.с. 4).

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.04.2012 року у цивільній справі №407/176/2012 (п/с 2/407/323/2012) позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено, стягнуто щомісяця з ОСОБА_2, який працює у ТОВ НК «Партнер» аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 29.05.2008р.н., на користь матері ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, до повноліття, починаючи з 23.02.2012 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 214,60 грн.

Також встановлено, що рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.04.2015 року, яке набрало законної сили 29.04.2015 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6).

Як вбачається з позовної заяви, що також визнала відповідач в судовому засіданні суду першої інстанції, за даними ВДВС Вільногірського МУЮ ГТУЮ у Дніпропетровській області заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь відповідача складає понад 50 тисяч грн.

Судом першої інстанції встановлено, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів від 13.04.2012 року ОСОБА_2 мав постійне місце роботи в ТОВ «Нафтова компанія партнер», що підтверджується копією його трудової книжки. Та, згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 23.09.2016 року №5444, ОСОБА_2 у 2012 році виплачувалася заробітна плата ТОВ «Нафтова компанія партнер» (а.с. 54).

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що згідно наданої ГУ ПФ України в Дніпропетровській області інформації про трудові відносини та заробітну плату ОСОБА_2 від 26.01.2017 року №1987/07/30, останньому нараховувалась заробітна плата у наступних розмірах:

-2011 рік у ТОВ «Нафтова компанія Партнер» лютий 1259,32 грн., березень 823,68 грн., квітень 1177,87 грн., травень 1060,73 грн.; у КП «Муніципальна Гвардія» Дніпропетровської міської ради червень 2100, грн., липень 700,00 грн.;

-2012 рік ТОВ «Нафтова компанія Партнер» квітень 1128,60 грн., травень 1128,60 грн., червень 1108,08 грн., липень 1128,60 грн., серпень 219,47; ТОВ «Вільногірське скло» вересень 1101,36 грн., жовтень 1514,33 грн., листопад 1768,06 грн., грудень 1748,05 грн.;

-2013 рік ТОВ «Вільногірське скло» січень 1683,83 грн., лютий 1743,15, березень 1766,63 грн., квітень 2003,80 грн., травень 2204,99 грн.,червень 1855,10 грн., липень 2951,93 грн.; «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» вересень 2232,72 грн., жовтень 1177,83 грн. З листопада 2013 року доходи у позивача відсутні (а.с. 115-117).

Така ж інформація про доходи позивача відображена у листі ГУ ДФС України у Дніпропетровській області від 30.01.2017 року №30/04-36-10-06-07 (а.с. 111-114).

Викладене свідчить про доведеність тверджень позивача про те, що з листопада 2013 року він не працює, доходів не отримує.

Покази допитаних місцевим судом свідків щодо працевлаштування позивача за кордоном України не спростовують встановленого вище факту, оскільки не відповідають вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України, не доводять наявності трудових стосунків позивача або факту отримання ним доходу і його розміру.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги, що з листопада 2013 року позивач офіційно працевлаштований не був та не отримував доходу; зважаючи на відсутність доказів, що відповідають вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України, наявності неофіційних доходів ОСОБА_2 та їх розміру, - колегія приходить до висновку про доведеність факту погіршення матеріального стану позивача та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На викладені обставини місцевий суд увагу не звернув, що спричинило ухвалення незаконного рішення про відмову у задоволенні позову, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, враховуючи зміст позовних вимог, та зменшення розміру аліментів, що стягнуті з позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 до 1/4 частини доходу платника аліментів щомісяця, починаючи від дня набрання законної сили даним рішенням суду, до повноліття дитини. Крім того, раніше виданий виконавчий лист за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2012 року про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає відкликанню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2012 року, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття.

Раніше виданий виконавчий лист за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2012 року про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відкликати.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку.

Головуючий

Судді