Справа № 196/1221/17
№ провадження 2/196/538/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ГУДИМ О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі зареєстрували шлюб 20 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області (свідоцтво про шлюб НОМЕР_4, видане 20.11.2015 року). Від шлюбу мають спільну малолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею вс.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області.

Їх спільне життя не склалося і відповідач в жовтні 2017 року подав позов про розірвання шлюбу до Царичанського районного суду Дніпропетровської області. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не допомагає матеріально ні їй, ні дитині, але працює та має достатній дохід.

Посилаючись на вимоги ст.84 СК України, прохає суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі ? частини його доходу (заробітку) до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім того, ст.76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У судовому засіданні встановлено, що сторони в даній справі зареєстрували шлюб 20 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області (свідоцтво про шлюб НОМЕР_4, видане 20.11.2015 року). Від шлюбу мають спільну малолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею вс.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області (свідоцтво про народження НОМЕР_5, видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Царичанської райдержадміністрації від 28.11.2017 року №1623 ОСОБА_1, позивач в даній справі дійсно перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення і їй призначена державна соціальна допомога при народженні дитини (а.с.8).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 28.11.2017 року №682 ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом з дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Відповідно до норм ч.ч.1, 2 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки, позов визнав повністю, суд вважає необхідним задовольнити позовну вимогу позивача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку, що буде відповідати інтересам обох сторін.

Згідно з вимогами ч.1 ст.79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, на думку суду, судові витрати повинні бути покладені на відповідача.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75-77, 79,80, 84 СК України ст.ст.88, 174, 213-215, 218, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 29 листопада 2017 року, до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7. Рішення в цій частині допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь Державної судової адміністрації України 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з подачею апеляційної скарги через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.М.ГУДИМ