Справа №592/6311/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 22-ц/788/1827/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 жовтня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

12 червня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 11 червня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (змінила прізвище на ОСОБА_3) був укладений договір № б/н, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Оскільки, ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, утворилась задоволеність в сумі 56 572 грн. 41 коп., яка складається: із 10 500 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 17 546 грн. 77 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 23 647 грн. 02 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитом; 4 878 грн. 62 коп. - комісії за користування кредитом, яку і просить ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 жовтня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість по тілу кредиту в сумі 10 500 грн. 00 коп., по процентам 5 684 грн. 10 коп., на відшкодування витрат в сумі 457 грн. 72 коп., а всього 16 641 грн. 82 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині зменшення заборгованості по відсоткам, відмови у стягненні пені та комісії скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні.

При цьому вважає, що підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідачем було запропоновано вважати Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку складовими частинами договору, які розміщені на офіційному сайті банку. Вказує на те, що висновки суду щодо недоведеності розміру відсотків, правомірності нарахування пені та комісії ґрунтуються на припущеннях. Зазначає, що застосовуючи правові позиції Верховного Суду України, судом не було враховано те, що вони стосуються застосування строків позовної давності, а не наявності між сторонами кредитних правовідносин та виконання ним зобов'язання за договором. Окрім того вказує, що відповідачем не було спростовано розмір кредитної заборгованості.

Заслухавши доповідь судді доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11 червня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, шляхом оформлення й підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а. с. 11). Починаючи з 31 січня 2014 року кредитний ліміт було збільшено до 10 500 грн. 00 коп. (а. с. 27).

З наданих позивачем розрахунків слідує, що станом на 03 березня 2017 року розмір заборгованості ОСОБА_3 перед банком становив 56 572 грн. 41 коп., яка складається: із 10 500 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 17 546 грн. 77 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 23 647 грн. 02 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитом; 4 878 грн. 62 коп. - комісії за користування кредитом (а. с. 28-29).

Згідно Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця, підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 припинена 24 березня 2015 року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, які містять умови, якими позивач обґрунтовує розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, позичальником не підписані, тому не є складовою часиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у витязі з Тарифів банку та Умовами і правилами надання банківських послуг, які є складовою частиною кредитного договору. Із умовами укладеного кредитного договору відповідач ознайомилась підписавши заяву.

Однак, дані доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені тарифи та умови і правила всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Така правова позиція, на яку обґрунтовано послався суд першої інстанції, вирішуючи спір, викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

Крім того в заяві міститься положення про те, ОСОБА_3 ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг (які знаходяться на сайті банку), а також Тарифами банку. Проте, позивачем не доведено, що саме долучені до матеріалів справи умови та правила, а також тарифи, діяли на час укладення кредитного договору, документу, який би засвідчував отримання відповідачем під підпис вказаних документів позивачем надано не було.

Відповідно суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 10 500 грн. 00 коп. та процентів на суму 5 684 грн. 10 коп. обрахованих, виходячи з положень ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, відповідно до яких, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Суд також дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_3 пені та комісії, оскільки сама заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг таких положень не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалося вище, укладено не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 жовтня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -