Справа № 510/1869/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_2, помер 22.12.2010 р.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1, батько ОСОБА_2; копія заповіту ОСОБА_2 від 28.08.2009 р., посвідчений секретарем Орлівської сільської ради, згідно якого ОСОБА_2 все своє майно заповідав сину ОСОБА_1; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підстава відсутність оригінала правовстановлюючого документу на нерухоме майно; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), згідно якої спадкова справа заведена 18.03.2011 р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), згідно якого у Спадковому реєстрі зареєстровано заповіт ОСОБА_2 від 20.08.2009 р.; копія довідки виконавчого комітету Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 28.07.2016 р., згідно якої на момент смерті ОСОБА_2 разом з ним мешкав син ОСОБА_1, згідно даних по господарської книги виконавчого комітету Орлівської сільської ради Ренійського району за № 9, особовий рахунок № 874 ОСОБА_2 був зареєстрований та мешкав в с. Орлівка, вул.. Переправська № 29; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Переплавська № 29 с. Орлівка Ренійського району, власником вказано ОСОБА_2, самочинних будівель немає; копія домової книги; копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.01.2010 р., серія ЯЕ № 669546 , згідно якого ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 4,29 га (кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0226; :01:003:0295; :01:005:0969; :01:005:0970); довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 4,29 га в тому числі 3,25 га ріллі та 1,04 га пасовищ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Орлівської сільської ради Ренійського району, згідно якої грошова оцінка становить 114476,35 грн..

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 22 грудня 2010 року помер батько позивача ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 29 по вул.. Переправська в с. Орлівка Ренійського району Одеської області та на земельну ділянку площею 4,29 га, розташовану на території Орлівської сільської ради (кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0226; :01:003:0295; :01:005:0969; :01:005:0970), цільове призначення введення товарного сільськогосподарського виробництва.

Під час життя ОСОБА_2 залишив заповідальне розпорядження, яким усе своє майно заповідав сину ОСОБА_1, який є позивачем по справі.

Позивач, у встановлений законодавством строк, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, крім того, на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем, відмову від спадщини він не заявляв.

Пізніше позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, оскільки позивачем не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Як вбачається із позовної заяви, батько позивача, не здійснив державну реєстрацію права власності на будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а зареєструвати це право після смерті спадкодавця є неможливим, тому ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовною заявою при визнання права власності.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач по справі ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України, шляхом подання до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини 18.02.2011 р, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.01.2014 р., крім того позивач на момент відкриття спадщини постійно мешкав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 28.07.2016 р.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, державним нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що позивачем не було надано правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно пояснюється тим, що батько позивача, не здійснив державну реєстрацію права власності на будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а зареєструвати це право після смерті спадкодавця є неможливим. Однак ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 29 по вул.. Переправська в с. Орлівка Ренійського району Одеської області на підставі технічного паспорту від 06.11.2013 р., ця обставина також підтверджується і довідкою Орлівської сільської ради від 28.07.2016 р. № 02-16/289, згідно якої, відповідно до запису по господарської книги № 9, на ОСОБА_2 було відкрито особовий рахунок за № 874, та він був зареєстрований та мешкав ІНФОРМАЦІЯ_1.

Право власності спадкодавця ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 4,29 га, розташовану на території Орлівської сільської ради (кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0226; :01:003:0295; :01:005:0969; :01:005:0970), цільове призначення введення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 669546 від 11.01.2010 р.

Згідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р., при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1233, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 29 по вул.. Переправська в с. Орлівка Ренійського району Одеської області, який складається в цілому з: будинку житлового літ. «А»; навісу літ. «а», огорожі 1,2, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 22.12.2010 р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,29 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виділену на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 669546 від 11.01.2010 р., кадастрові номери земельної ділянки :01:003:0226; :01:003:0295; :01:005:0969; :01:005:0970, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 22.12.2010 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін