Справа № 734/2830/17 Провадження № 22-ц/795/2226/2017 Суддя у I інстанції Соловей В.В.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

30 листопада 2017 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

з участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

ОСОБА_2, представника Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» - Гулого О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» про стягнення заробітної плати та вихідної допомоги,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» про стягнення заробітної плати та вихідної допомоги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати рішення суду, посилаючись на те, що воно постановлено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджувала, що судом першої інстанції було зроблено невірні розрахунки по заробітній платі за серпень 2015 року, враховуючи умови її праці. Крім того, апеллянт заперечувала ту обставину, що питання про стягнення заробітної плати за серпень 2015 року та вихідної допомоги при звільненні від 18.08.2015 року було предметом розгляду у цивільній справі № 734/2993/15-ц, а тому вона має право на стягнення заробітної плати за серпень 2015 року та вихідної допомоги.

У запереченнях на апеляційну скаргу Державне підприємство по розповсюдженню періодичних видань «Преса» просило її відхилити, мотивуючи вказану позицію законністю та обґрунтованістю рішення суду.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати вже були предметом спору в іншій цивільній справі № 734/2993/15-ц, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

З наведеним висновком погоджується апеляційний суд.

Судом першої інстанції було встановлено, що 29.08.2002 року ОСОБА_2 була прийнята на роботу ДП «Преса» на посаду оператора поштового зв'язку згідно наказу № 210-к від 29.08.2002 року.

09.01.2003 року за наказом № 03-к позивач була переведена за основним місцем роботи постійно на посаду сортувальника поштових відправлень та виробів друку цеху № 1 (а.с. 2).

Наказом № 24-к від 16.03.2012 року, ОСОБА_2 була переведена на посаду сортувальника поштових відправлень і виробів друку 1 класу цеху експедирування преси № 1 ДП «Преса».

У зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, 31.03.2015 року ОСОБА_2 була звільнена з посади сортувальника поштових відправлень та виробів друку експедирування преси № 1 згідно наказу № 15-к від 31 березня 2015 року (а.с. 3).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 30 липня 2015 року у цивільній справі № 734/1195/15-ц, яке набрало законної сили, наказ ДП «Преса» від 31.03.2015 року № 15-к щодо звільнення ОСОБА_2 у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов правці було визнано незаконним. У решті позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено (а.с.15-17).

При цьому, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 фактично не була звільнена з роботи у ДП «Преса», оскільки перебувала у відпустці, а також не виконувала роботу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (а.с.74).

В подальшому, за наказом № 53-к від 18.08.2015 року ОСОБА_2 було звільнено з посади у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя, на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с 3).

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2015 року у цивільній справі № 734/2993/15-ц, що набрало законної сили, наказ Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» № 53 від 18 серпня 2015 року про звільнення ОСОБА_2 у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я було визнано незаконним. Поновлено ОСОБА_2 на роботі у ДП «Преса» на посаді сортувальника поштових відправлень та виробів друку 1 класу цеху експедирування преси № 1 із 18 серпня 2015 року. Стягнуто з ДП «Преса» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 8 840 грн. (а.с.18-23)

Апеляційним судом Чернігівської області від 10 лютого 2017 року рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2015 року було залишено без зміни (а.с.24-26).

Згідно з наведеними судовими рішеннями, 01 березня 2016 року ОСОБА_2 було поновлено на роботі у ДП «Преса» за наказом 13-к від 01 березня 2016 року (а.с.3) та виплачено кошти, присуджені судом як середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Оскільки безпосередньо у позовній заяві ОСОБА_2 ставила питання про стягнення заробітної плати за період, що слідував після її незаконного звільнення 18.08.2015 року, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив у рішенні про те, що зазначене питання було вже вирішено в іншій цивільній справі №734/2993/15-ц, рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2015 року наказ Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» № 53 від 18 серпня 2015 року про звільнення ОСОБА_2 у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я було визнано незаконним, поновлено позивача на роботі з 18.08.2015 року та стягнуто з ДП «Преса» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 8 840 грн. За висновком суду, з поновленням позивача на роботі відбулось відновлення її трудових прав, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є грошовою компенсацією тієї заробітної плати, яку вона не змогла отримати через незаконне звільнення, а тому судом першої інстанції було вірно відмовлено в задоволенні зазначених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що питання про стягнення заробітної плати за серпень 2015 року та вихідної допомоги при звільненні позивача з роботи 18.08.2015 року не було предметом судового розгляду у цивільній справі № 734/2993/15-ц були перевірені, та не є підставою для скасування рішення у даній справі, оскільки суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, прописаного у ст. 11 ЦПК України, при розгляді даного спору виходив з тих позовних вимог, які були заявлені позивачем у суді першої інстанції, та обґрунтовано зазначив про те, що заробітна плата не може бути стягнута за час, коли особа не працювала, так само, як і вихідна допомога при звільненні у випадку поновлення особи на раніше займаній посаді .

З позовних вимог позивача судом було встановлено, що конкретного періоду, за який ставилось питання про стягнення заробітної плати, наведеного розрахунку, позивачем зазначено не було, відповідно, в межах заявлених позовних вимог рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах, що містяться у справі та положеннях закону, підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: