Справа № 333/7185/17
Провадження № 2-з/333/78/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «ПУМБ», Приватного нотаріуса ЗМНО ОСОБА_2, третя особа Комунарський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання незаконним та скасування свідоцтва.

В порядку забезпечення позову позивач ОСОБА_1 просить заборонити органам державної реєстрації, державним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, що належить Публічному акціонерному товариству «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3», мотивуючи свої вимоги наступним. Спірну квартиру на підставі акту № 48957592 державного виконавця про передачу майна стягувачу, в рахунок погашення боргу передано ПАТ «ПУМБ». Оскільки спірне майно може бути відчужене відповідачем, такі обставини можуть утруднити виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову в ній не зазначено будь яких обгрунтувань причин, чому незастосування заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, і чому саме. Позивач у заяві про забезпечення позову обмежився висловлюванням про те, що «невжиття заходів забезпечення позову потягне за собою не тільки неможливість виконання рішення суду по даній справі» без зазначення обгрунтування причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому незастосування заходів по забезпеченню може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, і чому саме. Не зрозуміло з яких підстав виходив позивач зазначаючи у заяві, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за результатами розгляду даної справи.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з вищенаведеного, з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є необгрунтованою і не підлягає задоволенню.

Сама по собі незгода з діями відповідача та їх оскарження в судовому порядку, виключає застосування інституту забезпечення позову, позивачем в обгрунтування вимог заяви не надано доводів та не зазначено мотивів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, з врахуванням вимог ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№9 від 22.12.2006 року суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є безпідставною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.І. Боровікова