Провадження № 2/344/1273/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Татарінової О.А.,

за участю секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, який в подальшому був уточнений, про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що перебуваючи з відповідачем у шлюбі 16 жовтня 2009 року народився син ОСОБА_3. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та припинив надавати їй матеріальну допомогу. Дитина навчається в приватній школі- садку,у позашкільний час відвідує гуртки, знаходиться на обліку в лікаря алерголога, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 5000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила,що вона працює в ІФФК кооперативному коледжі імені ОСОБА_4 викладачем та отримує заробітну плату у розмірі 2961,08 гривень. Щомісячно вона витрачає на утримання дитини близько 5000 гривень. Вважає,що відповідач має змогу платити аліменти саме в розмірі 5000 гривень,оскільки він зареєстрований як приватний підприємець і має власний бізнес.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення,аналогічні викладеним у позові.

В судовому засіданні 22.12.2016 року відповідач позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що на даний час від зайняття підприємницькою діяльністю він доходи не отримує, через фактичне припинення такої діяльності. Також, з урахуванням витрат позивача на утримання дитини, його стану здоровя, відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини на користь позивача у розмірі 800-850 гривень, щомісячно. В судове засідання 11.01.2017 року відповідач не зявився, подав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням його на лікуванні, однак належних доказів на підтвердження зазначених обставин до клопотання не подано, а тому суд продовжив розгляд справи за його відсутності.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вислухавши пояснення позивача, її представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина.

11 серпня 2007 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 був укладений шлюб.

16 жовтня 2009 року народився син ОСОБА_3. Батьками вказані сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6).

12 вересня 2016 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується рішенням суду (а.с. 5).

Після розірвання шлюбу сторони разом не проживають, неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачем.

Дані обставини сторонами не оспорюються.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивач ОСОБА_1 працює в ІФФК кооперативному коледжі імені ОСОБА_4 викладачем та отримує щомісячну заробітну плату у розмірі 2961,08 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, як приватний підприємець, на даний час від зайняття підприємницькою діяльністю доходи не отримує, через фактичне припинення такої дяльності, що підтверджується довідкою з ДФС Коломийської ОДПІ (а.с. 22).

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 навчається в приватній школі-садку Перша ластівка ( а.с.7).

Згідно угоду про співпрацю від 01 вересня 2016 року оплата навчального року в школі

становить 27000 гривень ( а.с.10).

Крім того, неповнолітня дитина ОСОБА_3 у позашкільний час відвідує гуртки: арт-терапія, карате, робоклуб, художня майстерня, стритданс, що підтверджується довідкоюприватної школи-садка Перша ластівка ( а.с.8).

Згідно виписки з медичної амбулаторної карточки дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на Д обліку у алерголога.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його стан здоровя. Проте, відповідач є працездатною особою, інших дітей на утриманні не має, і спроможний платити аліменти на утримання дитини.

Відповідно до ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2017 рік прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень;

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи матеріальне становище сторін та те,що обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку та навчанні, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 12 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 551,20 гривень судового збору в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 213-215 Циільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок на користь держави в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ в м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.А. Татарінова