ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3798/16-ц
Провадження № 2/362/269/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

18 січня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковбеля М.М.,

при секретарі Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовучи свої позовні вимоги тим, що 22 березня 2011 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики, відповідно до якого останній взяв у виді позики грошові кошти в розмірі 45 000,00 доларів США зі сплатою 3% річних строком до 15 вересня 2013 року. Оскільки відповідач борг не повернув, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з урахуванням 3 % за кожен місяць прострочки 123 200,00 доларів США.

Позивач в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 08 серпня 2013 року ОСОБА_2 взяв у борг грошові кошти у ОСОБА_1 в сумі 45 000,00 доларів США зі сплатою 3% за кожен місяць прострочки та зобовязувався їх повернути до 15 вересня 2013 року.

18 липня 2016 року ОСОБА_2 було надіслано лист-вимогу про повернення суми позики в .

Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Приймаючи до уваги, що відповідач не належним чином виконує свої обовязки перед позивачем, у звязку з чим наявна заборгованість, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме в частині стягнення заборгованості основної суми боргу 45 000,00 доларів, а також 3% за кожен місяць прострочки що становить:34 місяці прострочки заборгованості? на 1 350,00 доларів США (3%) = 45 900,00 доларів США, а всього підлягає стягненню 90 900,00 доларів США, що за курсом НБУ( 100 доларів СШАстановить 2762,9792 гривень) становить 2 511 567,00гривень.

Позовні вимоги в частині відшкодування витрат судового збору, підлягають до задоволенню частково, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.1,3,11,60,526,530,611,612,625 1049,1050 ЦК України , ст. 10, 60, 88, 174, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 224-230, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 90 900,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 2 511 567,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2340,00 гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішенння може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Ковбель