УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Мукачівського державного університету про визнання неправомірною зміну істотних умов праці та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до наказу Мукачівського педагогічного училища від 11 жовтня 1990 року № 137 він був призначений на посаду викладача суспільних дисциплін.

У зв'язку з реорганізацією вищезазначеної установи його було переведено на посаду викладача суспільних дисциплін в гуманітарно-педагогічний коледж Мукачівського державного університету, де він і працює по теперішній час.

Відповідно до наказу гуманітарно-педагогічного коледжу Мукачівського державного університету від 31 серпня 2016 року № 41-К про річне педагогічне навантаження викладачів на 2016-2017 навчальний рік йому встановлено та затверджено з 1 вересня 2016 року педагогічне навантаження 164 навчальні години.

Зазначав, що відповідач в односторонньому порядку змінив обсяг педагогічного навантаження, що є зміною істотних умов праці.

Ураховуючи наведене, позивач просив визнати неправомірною зміну істотних умов праці з 1 вересня 2016 року, а саме: встановлення педагогічного навантаження на 2016-2017 навчальний рік в обсязі 164 годин, зобов'язати ректора Мукачівського державного університету та директора Гуманітарно-педагогічного коледжу Мукачівського державного університету забезпечити йому річне педагогічне навантаження на 2016-2017 навчальний рік в обсязі 720 годин відповідно до освітньо-кваліфікаційного рівня викладач історії та суспільствознавства.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 32 КЗпП України, належним чином оцінивши докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для забезпечення позивача річним педагогічним навантаженням на 2016-2017 навчальний рік в обсязі 720 годин у зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці в гуманітарно-педагогічному коледжі Мукачівського державного університету.

При цьому суди правильно зазначили, що позивач був ознайомлений із наказом університету від 23 травня 2016 року «Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників (проект педагогічного навантаження на 2016-2017 навчальний рік)», однак відмовився від підпису, про що було складено відповідний акт від 31 травня 2016 року.

Колегія погоджується з такими висновками.

Суди попередніх інстанцій, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик