Справа № 591/170/17
Провадження № 6/591/17/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернулася до суду з поданням, яке мотивує тим, що в його провадженні знаходиться виконавче провадження № 45819026 з примусового виконання виконавчого листа №591/452/14-ц виданого Зарічним районним судом м. Суми 05.12.2014 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 130158,42 грн.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився, пожав заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує в повному обсязі.

Суд, з метою виконання вимог ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України щодо негайного розгляду подання, вважає за можливе розглянути дане подання за відсутності державного виконавця.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №591/452/14-ц виданого Зарічним районним судом м. Суми 05.12.2014 року ОСОБА_2 є боржником і з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 борг у сумі 130158,42 грн. (а.с. 8-9).

Постановою державного виконавця ВДВС СМУЮ від 11.12.2014 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 130158,42 грн. (а.с.7).

Відомості про те, чи отримував боржник вказану постанову, в матеріалах подання відсутні.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, розуміються такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Постановою державного виконавця від 17.12.2014 року було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с.10).

В ході проведених виконавчих дій державним виконавцем на запити від 08.02.2016 року встановлено, що боржник ОСОБА_2 не отримує пенсій, не перебуває на обліку в органах ДПС, відсутня інформація про отриманий ним дохід (а.с.11, 12, 13).

Нерухомого майна у власності боржник не має (а.с.14), транспортні засоби за боржником не зареєстровані (а.с.20).

До матеріалів подання додано копію акту державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми від 15.06.2016 року, з якого вбачається, що 15.06.2016 року було здійснено вихід за місцем проживання боржника АДРЕСА_1, яким встановлено, що все майно, що знаходиться у квартирі, належить батькам боржника (а.с. 16).

До матеріалів подання додано копії інформаційних листів наданих Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України датовані 07 вересня 2015 року та 29 червня 2016 року з яких вбачається, що боржник ОСОБА_2 починаючи з січня 2015 року регулярно перетинає державний кордон України (а.с.18-19).

Як вбачається з вказаної інформації, що надана станом на 19.09.2016 року, останній раз ОСОБА_2 виїхав за межі України 11.09.2016 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що державним виконавцем не надано достатніх доказів того, що боржник ОСОБА_2 обізнаний про те, що у Зарічному ВДВС м. Суми перебуває на виконанні виконавче провадження, де він є боржником, що йому направлялись виклики до відділу ДВС, а постійні виїзди боржника за межі України не дозволяють зробити висновки, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Тобто, суд не може розцінювати вказані обставини як свідоме діяння (бездіяльність) боржника, що спрямоване на невиконання обовязку сплати заборгованості у виконавчому провадженні, оскільки жодних доказів цьому не здобуто.

Всупереч вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., державним виконавцем не надано суду доказів повідомлення боржника про направлення до суду подання про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

За вказаних обставин суд вважає, що подання не підлягає задоволенню в звязку з відсутністю доказів на підтвердження факту свідомого ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», ст.ст. 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 209-210, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено у строк до 13.01.2017 року.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми (підпис) Г.В. Кривцова