Справа № 177/2643/16-ц
Провадження № 2/177/484/17
У Х В А Л А

Іменем України

12.01.2017

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23.12.2016 звернувся до суду з позовною заявою у якій зазначає, що 04.09.2003 відповідач позичив у нього гроші у сумі 1400 доларів США терміном на 14 місяців за умови, що крім повернення основного боргу він буде йому виплачувати щомісяця 5 % від позиченої суми. Даний факт встановлено рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2008, згідно з яким на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто борг за договором позики у розмірі 24745, 00 грн. Зазначене рішення відповідачем не виконано. Крім того, відповідно до рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2013 з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто суму боргу у звязку зі зміною курсу долару США в розмірі 12460 грн., відсотки за користування коштами за період з 21.03.2008 по 21.08.2013 у розмірі 36368,00 грн. та 3% річних від простроченої суми грошового зобовязання у розмірі 5516,00 грн. Відповідачем упродовж 2014-2016 років перераховано на картковий рахунок позивача 8281,00 грн. Проте станом на 23.12.2016 (дата подання позовної заяви до суду), основну суму боргу з відсотками, що нараховані відповідно до рішення суду від 10.10.2013 на суму 53944,00 грн., відповідачем не повернуто. Тож позивач просить стягнути з відповідача суму боргу, у звязку зі зміною курсу долара США (за виключенням стягнутих сум за попередніми рішеннями суду в розмірі 24745,00 грн. та 53947,00 грн.) відповідно до офіційного курсу НБУ станом на дату подання позовної заяви, а саме 186995,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за реєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Згідно з ч. 3 ст. 122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Згідно з відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Дніпропетровській області, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, одночасно з подачею позовної заяви, позивач звернувся з заявою, у якій просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір, через незначний розмір пенсії.

Перевіривши доводи заяви позивача про звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, суд, враховуючи майновий стан сторони, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 Постанови № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У підтвердження свого матеріального стану ОСОБА_1 надано довідки про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії, видані Криворізьким південним обєднанням УПФУ Дніпропетровської області від 19.12.2016, з яких вбачається, що за період з січня 2014 року по листопад 2016 року дохід позивача склав 40675,42 грн.

Разом з тим позивач, звертаючись до суду, не надає достатніх доказів на підтвердження свого теперішнього матеріального становища, окрім як довідки про те, що він щомісячно отримує пенсію, та неплатоспроможності (довідки про склад сім'ї, документів про відсутність нерухомого майна, транспортних засобів, документів, які б підтверджували необхідність постійного медичного лікування, що тягне за собою значні матеріальні витри, тощо), що унеможливлює виконання обов'язку сплати судового збору. При цьому суд враховує, що зазначені докази мають бути надані позивачем саме при зверненні до суду із відповідним клопотанням, до його вирішення судом по суті, а не після.

Таким чином, суд вважає, що доводи, на які посилається позивач у своєму клопотанні, не можуть бути безопірним доказом його скрутного матеріального становища, що унеможливлює виконання обовязку сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Зважаючи на вищевикладене, у контексті заявленого позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Враховуючи, що клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, у зазначеній цивільні справі не може бути відкрите провадження, оскільки позивачем не сплачено судовий збір, тому позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з до ч. 1 ст. 4 Закону «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 вказаного Закону (в редакції Закону від 22.05.2015 № 484-VII), за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору дорівнює 1 % ціни позову але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи вищезазначене, позивачеві відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, необхідно визначити ціну позову, від якої необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 % ціни позову але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (не менше 551,20 грн. та не більше 6 890, 00 грн.) за наступними реквізитами: рахунок 0097, одержувач Державний бюджет Криворізький район 22030101, , банк одержувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код банку 805012, призначення платежу судовий збір по справі за позовом.

Крім того, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, конкретизувавши складові суми, яку він просить стягнути, зазначити період, за який підлягає стягненню борг.

Також, як вбачається з позовної заяви та даних виписки з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по картці/рахунку ОСОБА_1, відповідачем упродовж 2014-2016 років перераховано позивачу 8281,00 грн., проте даних з ДВС про заборгованість із зазначенням помісячних нарахувань та виплат сум, позивач не надає, що впливає на вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки позовна заява подана з недоліками, їх необхідно усунути, тому позивачу необхідно надати строк для їх усунення, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним ухвали, залишивши позов без руху.

Керуючись; ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Суддя: