Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/876/17
провадження: 2-о/614/73/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

05.12.2017 р. суддя Борівського районного суду Харківської області Гуляєва Г.М., розглянувши в залі суду в смт. Борова Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Борівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті особи, в порядку ст.ст.158, 197 ЦПК України

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 05.12.2017р. звернувся до Борівського районного суду Харківської області з вищевказаною заявою, в якій вказав, що він є чоловіком ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р в м. Горлівка Донецької обл. по хворобі.

Отримати свідоцтво про смерть дружини в органах РАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Заявник ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи - Борівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гряник О.А. також надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Тому, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України «суд розглядає цивільну справу без участі сторін, згідно наданих ними заяв».

Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється».

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вимоги підлягають задоволенню, оскільки згідно лікарського свідоцтва про смерть №148 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, засвідченого лікарем Центру первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Горлівка зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в м. Горлівка Донецької обл., причина смерті: «Хондробластна остіосаркома».

Згідно вказаних документів ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. в населеному пункті - м. Горлівка Донецької обл., яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року за №1276-р входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В силу п.13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину.

Згідно п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи те, що лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а оскільки заявник ОСОБА_1 не може отримати від закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть свого чоловіка, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р в м. Горлівка Донецької обл., допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158, 197, 209, 212-215, 218, 234, 256, 257-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Борівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті особи - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Горлівка Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р в м. Горлівка Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Борівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Гуляєва Г. М.