Номер провадження 2/289/186/17
Справа № 289/2082/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2017 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секрктарі Пергун Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кичкирівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що після смерті її баби відкрилась спадщина, до якої входять, з поміж іншого, земельні ділянки, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку невідповідністю правовстановлюючих документів, спадщину вона прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, іншим чином ніж шляхом звернення до суду її спадкові права не набути, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку.

В судове засідання позивач не з'явилась, про місце та час слухання справи була належним чином повідомлена, надіслала до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 дійсно була бабою позивача, вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 71 року згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, вона була власником земельної ділянки площею 3,7001 га (кадастровий номер НОМЕР_2) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0,0990 га (кадастровий номер НОМЕР_3) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належали померлій, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 21.06.2005 року, виданий на ім'я «ОСОБА_2» на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 188 від 20.09.2004 року..

Також встановлено, що оригінал вищезгаданого державного акта має неточності у визначенні площі та місць розташування ділянок, тому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності за законом.

Встановлено, що позивач фактично вступила у спадщину шляхом подачі заяви, в шестимісячний строк, про прийняття спадщини до нотаріальної контори, внаслідок чого нотаріусом була заведена спадкова справа № 154/2007, згідно якої позивач є єдиною спадкоємицею померлого за законом.

У зв'язку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє її позовні вимоги.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги»

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд її позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Кичкирі, Радомишльського району Житомирської області у віці 71 років області - право власності на спадкове майно, а саме:

земельну ділянку площею 3,7001 га (кадастровий номер НОМЕР_2) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,0990 га (кадастровий номер НОМЕР_3) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належали померлій, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 21.06.2005 року, виданий на ім'я «ОСОБА_2» на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 188 від 20.09.2004 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Свінцицький