печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

11 грудня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,

при секретарі судових засідань - Маленівській К.М.,

розглянувши у засіданні в приміщенні суду у місті Києві подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. (далі - державний виконавець) звернувся до суду в межах виконавчого провадження № 50756333, відкритого для примусового виконання виконавчого листа № 2-965/11 виданого 21.03.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. перебуває виконавче провадження № 50756333 з примусового виконання виконавчого листа № 2-965/11 виданого 21.03.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором в розмірі 356 747,48 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 7 443 494,80 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 9 458,76 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 197 090,79 грн.; пеню у розмірі 266 598,14 дол. США, до дорівнює еквіваленту 5 555 066,31 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 1 950,00 грн., всього 13 197 601,90 грн.

11.04.2016 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50756333 по виконанню вказаного виконавчого листа. На даний час заборгованість за виконавчим документом боржником не погашається.

В судовому засіданні державний виконавець не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. перебуває виконавче провадження № 50756333 з примусового виконання виконавчого листа № 2-965/11 виданого 21.03.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором в розмірі 356 747,48 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 7 443 494,80 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 9 458,76 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 197 090,79 грн.; пеню у розмірі 266 598,14 дол. США, до дорівнює еквіваленту 5 555 066,31 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 1 950,00 грн.

11.04.2016 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50756333 по виконанню виконавчого листа № 2-965/11 виданого 21.03.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська.

05.10.2017 року державним виконавцем направлено запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону.

З наданої відповіді вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово перетинала кордон.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно пункту 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що державним виконавцем вжито будь-які заходи щодо примусового виконання рішення та вчинено всі можливі виконавчі дії.

Згідно статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Оскільки, обмеження права виїзду особи за кордон є певною санкцією, яка може застосовуватись у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, що суттєво обмежує права і свободи людини та державним виконавцем не надано доказів того, що ним вжито достатньо заходів для виконання судового рішення, а боржник свідомо ухиляється від його виконання, суд вважає, що правові підстави для обмеження боржника у праві виїзду за кордон відсутні.

За таких обставин, подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-22, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Підпалий