Справа № 579/252/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2017 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Моргуна О.В.

з участю секретаря Печенової Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору дарування 1/2 частини житлового будинку №4 по вул.Петрушенка в м.Кролевець Сумської області, посвідченого державним нотаріусом Кролевецької державної нотаріальної контори 19 квітня 2008 року реєстр № 824, недійсним.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 вересня 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ухвалою Кролевецького районного суду від 10 січня 2007 року у звязку з визнанням мирової угоди з першою дружиною за ним (позивачем) визнано право власності на житловий будинок з надвірними забудовами по вул. Петрушенка, 4 в м.Кролевець Сумської області.

Після реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3 у 2005 році вона почала пропонувати, а потім настоювати та вимагати у нього подарувати їй половину житлового будинку, ставлячи при цьому різні умови та здійснюючи на нього моральний тиск, відмовлялася виконувати роботи по господарству та утриманню будинку. Він не погоджувався на її умови. Після народження їх сина ОСОБА_5 в 2007 році відповідачка поставила нові вимоги, щоб він подарував їй половину житлового будинку та запевнила, що в подальшому вказану частину будинку вона передарує сину. Її вимоги мали постійний характер, цим вона гарантувала цілісність сімї. Він погодився з вимогами відповідачки, оскільки боявся вдруге втратити сімю та поганого ставлення матері до їх новонародженої дитини. Тільки за умови, що відповідачка передарує в подальшому сину ОСОБА_5 подаровану частину будинку, він вирішив та подарував 1/2 частину будинку, у звязку з чим 19 квітня 2008 року в м.Кролевець був оформлений договір дарування між ним та відповідачкою 1/2 частини житлового будинку по вул.Петрушенка, 4 в м.Кролевець, та посвідчений державним нотаріусом Кролевецької державної нотаріальної контори.

З 2009 року до них в домогосподарство приїжджав ОСОБА_6, зі слів відповідачки - її родич, як в подальшому стало відомо, відповідачка знаходилась з ним у фактичних шлюбних відносинах з 2010 року. Між ним (позивачем) та відповідачкою відбувались сварки, відповідачка сама загострювала відносини, звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій сама підтвердила, що має з ОСОБА_6 свою родину з 2010 року, приховуючи вказані обставини до липня 2016 року.

11 жовтня 2016 року відповідачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою про розподіл спільного майна в натурі, а саме вищевказаного житлового будинку по вул.Петрушенка, 4 в м.Кролевець, в якій просить виділити їй 2/3 частини будинку, визнати за нею право власності на нього, маніпулюючи неповнолітнім сином.

Вважає, що одруження, народження дитини відповідачка використовувала для отримання частини будинку у свою власність. Прихована подружня зрада відповідачки, недотримання нормальних сімейних стосунків, постійний обман свідчить про те, що відповідачка мала на меті отримання частини будинку шляхом обману, крім того остання особисто говорила та зізналась, що дійсно обманювала його.

ОСОБА_3Ю навмисно ввела його в оману, наполягаючи на даруванні їй 1/2 частини житлового будинку, маніпулюючи неповнолітньою дитиною та діючи у своїх майнових інтересах.

Про обман зі сторони відповідачки йому стало відомо з 1 жовтня 2016 року, з даного часу йому стало відомо про порушення його прав та інтересів.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати недійсним договір дарування ним ОСОБА_3 1/2 частини житлового будинку №4 по вул.Петрушенка в м.Кролевець Сумської області, посвідченого державним нотаріусом Кролевецької державної нотаріальної контори 19 квітня 2008 року реєстр № 824.

Позивач в судове засідання зявився, позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала письмове заперечення, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, позов не визнав повністю, просить відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом при розгляді справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 119 (а.с.9).

За змістом рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 01 серпня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 14).

Згідно ухвали Кролевецького районного суду від 10 січня 2007 року про закриття провадження у звязку з визнанням мирової угоди за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок по вул. Петрушенка, 4 в м.Кролевець Сумської області (а.с.11).

Згідно договору дарування від 19 квітня 2008 року ОСОБА_1 безоплатно передав у власність ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку з відповідними побутовими спорудами, що знаходиться по вулиці Петрушенка, буд. 4 в місті Кролевець Сумської області (а.с. 12).

За змістом договору дарування від 19 квітня 2008 року сторони (дарувальник ОСОБА_1 та обдаровувана ОСОБА_3Ю.) попередньо ознайомлені з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, уклали цей договір.

Відповідно до п.11 вказаного договору дарувальник та обдаровувана стверджують, що однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки, підтверджують дійсність намірів при його укладанні, а також те, що цей договір не носить характеру мнимої та удаваної угоди, не приховує іншу угоду між ними і відповідає їх дійсним намірам створити відповідні юридичні наслідки (а.с. 12).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Позивач не надав суду доказів, на які він посилається як на підставу своїх вимог про те, що відповідачка ввела його в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо правової природи правочину, прав, обовязків сторін, маніпулювала неповнолітньою дитиною та діяла у своїх майнових інтересах.

Твердження позивача спростовуються договором дарування, згідно якого дарувальник розумів значення і умови договору та його правові наслідки і підтвердив дійсність намірів при його укладанні створити відповідні юридичні наслідки.

Згідно ч. 1 ст. 725 ЦК України договором дарування може бути встановлений обов'язок обдаровуваного вчинити певну дію майнового характеру на користь третьої особи або утриматися від її вчинення (передати грошову суму чи інше майно у власність, виплачувати грошову ренту, надати право довічного користування дарунком чи його частиною, не пред'являти вимог до третьої особи про виселення тощо).

Згідно п. 19 договору дарування від 19 квітня 2008 року сторони серед іншого ознайомлені зі ст. 725 ЦК України.

В договорі дарування від 19 квітня 2008 року сторони не встановлювали обов'язку обдаровуваного вчинити певну дію майнового характеру на користь третьої особи.

З вказаних підстав суд не приймає до уваги посилання позивача як на підставу своїх вимог про те, що він вирішив та подарував 1/2 частину будинку, тільки за умови, що відповідачка передарує в подальшому сину ОСОБА_5 подаровану частину будинку.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти, а також ознайомившись із зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом не встановлено підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про судові витрати за сплату судового збору, які підтверджуються квитанцією про сплату (а.с.2), суд виходить з того, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд вважає, що понесені витрати покладаються на позивача, фактично ним сплачені.

Відповідно до ст. ст. 203, 204, 215, 229, 230 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування від 19 квітня 2008 року 1/2 частини житлового будинку №4 по вул.Петрушенка в м.Кролевець Сумської області недійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення - апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.223 ЦПК України.

Рішення виконано суддею на компютері в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_7