Справа №583/2610/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Олійник О. В.
Номер провадження 22-ц/788/111/17 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Криворотенка В. І. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Змінено розмір стягуваних з ОСОБА_3 аліментів за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2010 року. Стягнуто з позивача на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення від дня набрання чинності рішення суду. Відкликано з Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області виконавчий лист по справі № 2-275 2010 р., виданий на підставі рішення суду від 11 лютого 2010 року, по виконанню станом на день набрання законної сили даним рішенням суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 80,80 грн. та витрати за правову допомогу в сумі 117, 28 грн.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що змінюючи розмір аліментів до 1/6 частини заробітку, суд не взяв до уваги тих обставин, що на кожного з трьох дітей позивача припадає різний розмір аліментів, що є несправедливим. Вважає, що ухвалюючи рішення у справі, суд не врахував соціального та матеріального стану платника аліментів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанцій правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що судовими рішеннями Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позивача стягнуто аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей.

Зокрема, рішенням суду від 27 листопада 2007 року із ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, до його повноліття, на користь матері ОСОБА_5, починаючи стягнення з 22 жовтня 2007 року (а.с. 74).

Рішенням суду від 11 лютого 2010 року із ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного на дитину відповідного віку, на користь матері ОСОБА_4, починаючи стягнення від дня набрання чинності рішення суду (а.с. 74).

Рішенням суду від 20 липня 2016 року із ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного на дитину відповідного віку, на користь матері ОСОБА_5, починаючи стягнення з 03 червня 2016 року (а.с. 74).

Позивач працює на посаді начальника зміни електростанції ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ», має регулярний дохід, його середній розмір заробітної плати становить 8087,71 грн., що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 83).

Згідно з Довідкою управління соціального захисту населення Охтирської міської ради, ОСОБА_10 перебуває на обліку в управлінні й отримує соціальну допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_11 в розмірі 1556,50 грн. на місяць (а.с. 48).

За інформацією управління соціального захисту ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перебувають на обліку як отримувачі соціальної допомоги (а.с. 47).

Крім того, сторони не перебувають на обліку в управлінні Пенсійного фонду та не отримують пенсій, транспортні засоби за ними не зареєстровані, на обліку як ФОП не перебувають, що підтверджується довідками Пенсійного фонду, Територіального сервісного центру, управління ДФС у Сумській області (а.с. 45, 58).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що змін у матеріальному або сімейному стані позивача, після постановлення рішення суду про стягнення аліментів, не відбулося. При цьому було враховано матеріальний стан сторін, розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідно віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», а також і ту обставину, що діти сторін мають бути забезпечені в рівних умовах, тому суд зменшив розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 з 1/5 частини до 1/6 чистини доходу позивача.

Цей висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Доводи апелянта про те, що на кожну дитину припадає різний розмір аліментів не зайшли свого підтвердження у справі, оскільки після ухвалення оскарженого рішення суду, розмір стягуваних аліментів на кожну дитину становить по 1/6 частині заробітку позивача. При цьому, максимальний розмір стягнутих з ОСОБА_3 не перевищує 50 % його заробітної плати, що також узгоджується з нормами ч.ч. 3, 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції 1999 року.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_4, є особою працездатного віку, він працевлаштований, має регулярний, стабільний дохід. Натомість, у справі відсутні докази того, що після ухвалення останнього судового рішення про стягнення аліментів від 20 липня 2016 року у платника аліментів відбулися зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я. Надані ним докази щодо стану його здоров'я не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки не містять інформації про проходження курсу лікування або лікувальних процедур, рекомендацій щодо особливостей режиму та умов праці.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни розміру аліментів на кожну дитину в розмірі до 1/10 частини доходу позивача, а твердження апелянта про не врахування соціального та матеріального стану платника аліментів при розгляді справи є безпідставними та колегія суддів не може взяти до уваги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Крім того, рішення суду не перешкоджає сторонам у майбутньому ставити питання як про збільшення, так і про зменшення розміру аліментів за наявності на це правових підстав.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: