Справа № 307/262/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 22 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - комісія із захисту прав дитини Тячівської районної державної адміністрації, про усунення перешкод щодо участі у вихованні дітей, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 у січні 2017 р.

Просив заборонити відповідачці чинити йому перешкоди в можливості брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, визначивши наступні способи його участі у вихованні дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- побачення з 15 години першої і третьої п'ятниці до 17 години першої і третьої неділі кожного місяця по місцю його проживання, перебування;

- спільний літній відпочинок з батьком - протягом першої половини літніх канікул;

- можливість щоденного, у період з 15 до 20 години, спілкування з дітьми засобами телефонного, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування;

- відвідування і побачення з дітьми в садку, школі, не перешкоджаючи навчальному процесу;

- вирішити питання судових витрат.

На обґрунтування зазначав, що від шлюбу з відповідачкою (30.08.2007 р. - 08.12.2015 р. р.) мають двох синів:ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають із матір'ю. Останнім часом відповідачка через упереджене та неврівноважене ставлення до нього чинить йому перешкоди в особистому спілкуванні з дітьми та участі в їх вихованні. На прохання вирішити спір у позасудовому порядку відповідачка не реагує.

Рішенням Тячівського районного суду від 22.02.2017 р. у позові відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Доводить про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Указує на неналежну оцінку доказів. Зазначає, що рішення ґрунтується на припущеннях. Вважає, що його сімейні права та гарантії на належну участь у вихованні дітей судом не захищені (на майбутнє також).

У письмових запереченнях представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 не визнав апеляційної скарги та просить залишити рішення суду без змін. Указує, що відповідачкою не чиняться перешкоди ОСОБА_2 у вихованні дітей.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню із ухваленням нового по суті позовних вимог, із таких мотивів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позову. При цьому встановив, що відповідачка, як правило, надає можливість позивачу бачитися із дітьми та не заперечує проти цього, окрім двох випадків, пов'язаних із хворобою дітей і невиконанням домашнього завдання. Оскільки факт хвороби дітей позивач визнав, інших випадків перешкоджання бачитися із дітьми не навів, то одиничний випадок заборони побачення із дітьми не можна вважати перешкодою батькові у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Колегія суддів не погоджується із указаним висновком через порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Так, згідно з положеннями ст. 157 ч.ч.1-3 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування із нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Як видно з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а тому висновок суду першої інстанції про одиничність випадку заборони побачення із дітьми, який не можна вважати перешкодою батькові у вихованні та спілкуванні з дітьми, не узгоджується із положеннями ЦК щодо захисту цивільних прав і інтересів.

Відповідно до ст. 159 ч.ч.1-3 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з таким висновком органу опіки та піклування Тячівської РДА від 06.11.2017 р. (на виконання ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 04.10.2017 р., оскільки попередній висновок датований ще 07.10.2015 р.) доцільним є надання позивачеві можливості безперешкодного спілкування із дітьми за місцем проживання батька у визначені дні: з 15.00 год. першої і третьої п'ятниці місяця до 17.00 год. першої та третьої неділі місяця; дозволити відвідування і побачення батька з дітьми у загальноосвітньому закладі, не перешкоджаючи навчальному процесу, а також спілкування батька з дітьми по телефону та через інтернет щоденно у період із 15.00 до 20.00 год.; у період літніх канікул дозволити малолітнім проводити кожні два тижні (почергово) за місцем проживання батька.

Колегія суддів погоджується із цим висновком як обґрунтованим.

Водночас колегія суддів бере до уваги низку письмових доказів у підтвердження обґрунтованості висновку органу опіки та піклування та відповідності такого інтересам малолітніх дітей.

Так, згідно з довідкою Нересницької сільської ради Тячівського району від 05.07.17 р. ОСОБА_2 працює за місцем проживання, джерело доходів - праця по найму (а.с.66), характеризується позитивно (а.с.67), відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 у дворогосподарстві знаходяться два будинки, в одному з яких мешкає ОСОБА_2, а в іншому - батьки; будинки перебувають у доброму стані, є всі умови для проживання і виховання дітей: жилі кімнати, ванні кімнати та окремі кімнати для дітей, у яких є все необхідне для їх розвитку (а.с.68).

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як суперечне положенням ст. 213 ЦПК України, а позов - задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України належить присудити позивачу за рахунок відповідачки.

Керуючись ст.ст. 19, 157, 159 СК України, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 303 ч.1, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.4, ч.2, ч.3, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2.Рішення Тячівського районного суду від 22 лютого 2017 року скасувати.

3.Позов задовольнити частково.

4.Визначити участь ОСОБА_2 у вихованні дітей -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом установлення такого порядку зустрічей і спілкування:

-з 15.00 год. першої і третьої п'ятниці місяця до 17.00 год. першої і третьої неділі місяця за місцем проживання батька;

-у період літніх канікул дозволити дітям проводити кожні два тижні (почергово з матір'ю) за місцем проживання батька;

-дозволити відвідування і побачення батька з дітьми в загальноосвітньому закладі, не перешкоджаючи навчальному процесу;

-дозволити спілкування батька з дітьми засобами телефонного та інтернет зв'язку щоденно, в період часу з 15.00 год. до 20.00 год.

5.ОСОБА_3 не перешкоджати участі ОСОБА_2 у вихованні дітей.

6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2048 грн. у відшкодування судового збору.

7.Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: