Справа № 308/6667/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2017 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого за договором про надання правової допомоги діє адвокат ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звільнення орендованого нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого за договором про надання правової допомоги діє адвокат ОСОБА_2, звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звільнення орендованого нерухомого майна.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 через канцелярію суду 07.09.2016 р. подав заяву в якій посилається на те, що на початку липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про звільнення орендованого нерухомого майна, а саме нежилого приміщення загальною площею 100 кв.м., розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 34. Однак вже після предявлення цього позову відповідач 05.08.2016 р. звільнив вказане приміщення, яке за складеним ним відповідним актом передав позивачу. Таким чином, відповідач повністю задовольнив вимоги позивача. З огляду на це позивач не підтримує свої позовні вимоги про звільнення орендованого нерухомого майна, тобто фактично відмовляється від цих вимог з мотивів їх задоволення відповідачем, що зумовлює закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. На підставі наведеного просить закрити провадження у даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 551.2 грн. судового збору та 6050 грн. витрат з оплати правової допомоги адвоката. До заяви долучив копію акту від 05.08.2016 р. здачі-приймання орендованого приміщення.

Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача подав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, оскільки заявою від 07.09.2016 р. позивач не підтримав свої позовні вимоги про звільнення орендованого майна по причині задоволення цих вимог відповідачем під час розгляду справи у суді та просив закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Між тим, позивач підтримує вказану заяву від 07.09.2016 р. в частині стягнення з відповідача на його користь всіх понесених по справі судових витрат і просить її у цій частині задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оскільки сторони в судове засідання не зявилися відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши вказану заяву суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, крім прав та обовязків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Що стосується вимоги про стягнення понесених позивачем у справі витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, серед іншого, витрати на правову допомогу.

За змістом ч. 1 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

У пункті 12 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. № 2 Пленум Верховного Суду України розяснив, що визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після предявлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем.

Аналогічні розяснення містяться в пункті 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10.

Судом встановлено, що при зверненні з позовною заявою до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551.2 грн. (а.с. 1), а також ним понесені витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 6050 грн., з яких згідно розрахунку вартості правової допомоги в сумі 550 грн. за 1 год. роботи: 1100 грн. вивчення наданих клієнтом документів (2 год.); 1100 грн. перегляд законодавчої бази, пошук і вивчення судової практики (2 год.); 550 грн. надання консультацій клієнту (1 год.); 1650 грн. підготовка позовних матеріалів і подання їх до суду (3 год.); 1650 грн. участь у судових засіданнях (3 год.) (а.с. 22, 22 А).

Відповідач 05.08.2016 р. звільнив спірне приміщення, яке за складеним актом здачі-приймання до договору оренди приміщення від 22.06.2014 р. передав позивачу (а.с. 34), тобто після предявлення позову (01.07.2016 р.), у звязку із чим позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем і звернувся із відповідною заявою про закриття провадження у справі.

Наведені обставини є підставою для стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви та витрат на правову допомогу, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України.

Водночас, згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача адвокат ОСОБА_2 надавав правову допомогу в одному судовому засіданні (а.с. 30, 31).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 травня 1450 грн.

Звідси, 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи складає 580 грн.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 551.2 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4950 грн., за виключенням вартості правової допомоги за участь у двох судових засіданнях, в яких представник позивача не приймав участь (6050 грн. - 1100 грн. = 4950).

Керуючись ст.ст. 11, 31, 79, 89, 205 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1, в інтересах якого за договором про надання правової допомоги діє адвокат ОСОБА_2 від його позову до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звільнення орендованого нерухомого майна.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого за договором про надання правової допомоги діє адвокат ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звільнення орендованого нерухомого майна закрити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну гривню) 20 копійок судового збору та 4950 (чотири тисячі девятсот пятдесят) гривень витрат на правову допомогу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її постановлення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча Сарай А.І.