Справа № 355/1390/16-ц Головуючий у І інстанції Литвиненко О. Л.
Провадження № 22-ц/780/1868/17 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 9 21.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Ігнатченко Н.В., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 02 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи Якубівська сільська рада Баришівського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заяву мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її баба ОСОБА_5, після її смерті залишився спадковий будинок по АДРЕСА_1 Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 29 липня 2016 року встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_5 є рідною матір'ю заінтересованої особи по справі ОСОБА_3 та визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 було відомо про інших спадкоємців, зокрема що вона та її брат також є спадкоємцями ОСОБА_5, однак навмисно не повідомив про це суд і привласнив спадщину. Просила встановити факт, що ОСОБА_2 є рідною онукою по батьківській лінії ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 02 лютого 2017 року заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Заявник ОСОБА_2, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 02 лютого 2017 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що спору про право в даному випадку не має, оскільки її право на спадщину передбачено ч. 3 ст. 1266 ЦК України, апеляційним судом має бути з'ясовано, яка частина спадщина їй належить, оскільки Баришівським районним судом це не з'ясовувалось, вона для участі в справі не залучалась і рішенням від 29 липня 2016 року вона була позбавлена права на спадщину. Встановлення факту родинних відносин необхідно для подання апеляційної скарги на дане рішення. Вважає, що подача позову до місцевого суду про визнання її онукою ОСОБА_5 та визнання права на спадщину буде безпідставною, оскільки це є справою окремого провадження, що передбачене ст. ст. 256 - 259 ЦПК України, а право на її спадщину безспірно визнано ч. 3 ст. 1266 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду на підставі ст. 256 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що між заявником та заінтересованими особами виник спір про право на спадкове майно, відтак заяву необхідно залишити без розгляду та роз'яснити заявнику, що вона має право звернутися до суду з позовом в порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 3 цієї постанови вказано, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За змістом наведених положень закону окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції врахував зазначені положення закону та встановив обставини, що свідчать про виникнення спору щодо права власності на спадкове майно та відповідно виключають наявність підстав для розгляду заяви по суті у порядку окремого провадження.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги щодо відсутності спору щодо прав на спадщину, оскільки право ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1 на який вона претендує як спадкоємець після смерті ОСОБА_6, заперечується саме заінтересованою особою ОСОБА_3, право власності на який визнано за ним рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги щодо беззаперечності її права як спадкодавця за законом згідно вимог ч. 3 ст. 1266 ЦК України не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності спору про право на житловий будинок в порядку спадкування і відхиляються колегією суддів.

Колегія суддів враховує, що залишення без розгляду заяви в порядку окремого провадження не позбавляє заявника можливості захисту своїх спадкових прав, оскільки для захисту невизнаних, оспорених, порушених прав особи запроваджено інститут позовного провадження.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Яворський М.А.