Справа № 649/895/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Мамаєва В.А.

за участю секретаря судового засідання Шишка Н.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 03.09.2003 року він домовився з ОСОБА_3 про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Вказаний будинок належав ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 06.04.1989 року, виданого головою виконкому Великолепетиської селищної ради народних депутатів та зареєстрованого 06.04.1989 року у Каховському БТІ, інвентарний № 1219. Ним за вказаний будинок були сплачені кошти у повному обсязі та прийнято житловий будинок і правовстановлюючий документ на житловий будинок, тобто з його боку виконані всі умови договору купівлі-продажу житлового будинку. Зі свого боку ОСОБА_3 отримала кошти за продаж будинку та передала йому будинок з правовстановлюючим документом та пообіцяла на протязі десяти днів звернутися до Великолепетиської державної нотаріальної контори для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку. Але протягом вказаного часу ОСОБА_3 не звернулася до нотаріуса, а потім на його неодноразові вимоги нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку відмовлялася це зробити, чим ухилялася від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Своїми діями, що виразились в ухилянні нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, ОСОБА_3 позбавила його права стати законним власником вказаного житлового будинку. Враховуючи, що цивільні відносини між ним та ОСОБА_3 щодо купівлі-продажу житлового будинку виникли до набрання чинності ЦК України, то на них розповсюджується дія ЦК України 1963 року. Відповідно до ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст. 47 ЦК України 1963 року недодержання нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ч. 2 ст. 12 закону України "Про власність" № 697-ХІІ від 07.02.1991 р. (надалі Закон № 697-ХІІ), який діяв на час виникнення цивільних відносин, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК України 1963 року право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 4 Закону № 697-ХІІ власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, ним був повністю, а ОСОБА_3 частково виконаний договір купівлі-продажу житлового будинку, але ОСОБА_3 ухилилася від його нотаріального посвідчення, а тому відповідно до ст.ст. 47, 128, 227 ЦК України 1963 року, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 4, 12 Закону № 697-ХІІ є всі підстави для визнання вказаного договору дійсним та визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Крім того, з 2004 року набрав чинності закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» № 1952-IV від 01.07.2014 року (надалі Закон №1952-IV), згідно якого обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно (ч.1 ст. 4). Рішенням Великолепетиської селищної ради № 11 від 20.11.2015 р. "Про перейменування вулиць, провулків, парків, площі та демонтажу пам'ятних знаків, що несуть символіку комуністичного тоталітарного режиму в смт. Велика Лепетиха" вулиця Леніна в смт. Велика Лепетиха була перейменована на вулицю Хмельницького. Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що був укладений 03 вересня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1; визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, до складу якого входять: літ. А - житловий будинок загальною площею 53,7 кв.м., із них житловою площею 33,3 кв.м.; літ. а - прибудова; літ. Б - літня кухня; літ. В - сарай; № 1- огорожа, № 2- ворота.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просить розглядати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, але надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнала та просить суд розглядати справу у її відстуність.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, даний ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

З матеріалів справи вбачається, що дані правовідносини між сторонами виникли 03.09.2003 року, тобто до набрання чинності ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, а тому до них потрібно застосовувати норми матеріального права, які діяли до набрання чинності цим кодексом, а саме ЦК України від 18.07.1963 року.

Відповідно до ст. 224 ЦК України від 18.07.1963 року за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму.

03.09.2003 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Позивач на виконання умов договору від 03.09.2003 року сплатив грошові кошти відповідачу у повному обсязі, що підтверджується письмовою розпискою від 03.09.2003 року, та прийняв вказаний будинок, а ОСОБА_3 прийняла кошти за житловий будинок та передала позивачеві житловий будинок та правовстановлюючий документ на нього.

Рішенням Великолепетиської селищної ради № 11 від 20.11.2015 р. «Про перейменування вулиць, провулків, парків, площі та демонтажу пам'ятних знаків, що несуть символіку комуністичного тоталітарного режиму в смт. Велика Лепетиха» вулиця Леніна в смт. Велика Лепетиха була перейменована на вулицю Хмельницького.

ОСОБА_3 була власником вказаного житлового будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 06.04.1989 року, який зареєстрований 06.04.1989 року у Каховському БТІ, а тому відповідно до ст. 225 ЦК України від 18.07.1963 року мала право на продаж будинку.

Відповідач є дочкою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, і прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.09.2005 року, інші спадкоємці відсутні, що підтверджується копією спадкової справи № 186/2004 року після смерті ОСОБА_3

Згідно ст. 227 ЦК України від 18.07.1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Відповідно до ст. 47 ЦК України від 18.07.1963 року нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК України 1963 року право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 закону України "Про власність" № 697-ХІІ від 07.02.1991 р. (надалі Закон № 697-ХІІ), який діяв на час виникнення цивільних відносин, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом.

Згідно ст. 41 Конституції України Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Беручи до уваги, що позивачем виконані усі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 - сплачена вартість майна та отримано житловий будинок та правовстановлюючий документ на нього, що підтверджується письмовою розпискою від 03.09.2003 року, а нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу не відбулося у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 ухилилася від нотаріального посвідчення вказаного договору, а потім померла, що позбавляє покупця (позивача) стати повноправним власником придбаного майна, а тому відповідно до ст.ст. 47, 128, 224-225 ЦК України від 18.07.1963 року, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 4, 12 закону України "Про власність", суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 4, 12 закону України "Про власність", ст.ст. 47, 224, 225, 227 ЦК України від 18.07.1963 року, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що був укладений 03 вересня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, до складу якого входять: літ. А - житловий будинок загальною площею 53,7 кв.м., із них житловою площею 33,3 кв.м.; літ. а - прибудова; літ. Б - літня кухня; літ. В - сарай; № 1- огорожа, № 2- ворота.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Великолепетиський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя В.А. Мамаєв

Секретар судового засідання Н.М. Шишка