РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28.11.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Мартинишин М.О.

при секретарі - Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовом в суд до відповідача про усунення перешкод у користуванні належним йому майном на праві приватної власності приміщенням комори у підвалі, яке знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Політехнічна,8/7, шляхом зобовязання звільнити це приміщення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2014 року йому було подаровано на підставі договору дарування від 15.07.2014 року квартиру № 7 у житловому будинку № 8 по вул. Політехнічна у м. Львові, яка складається з однієї житлової кімнати та кухні, загальною площею 23,4 кв.м., житловою - 15 кв.м. та комора в підвалі -6,0 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №24281242 від 15.07.2014 року. Однак свої права власника він не вправі реалізувати належним чином, оскільки без його згоди дане нежитлове приміщення - комору в підвалі -6,0 кв.м. захопив відповідач, чим перешкоджає у користуванні власністю. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подав, а тому згідно ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження, проти чого не заперечив представник позивача.

Заслухавши пояснення позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє в повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 15.07.2014 року належить квартира № 7 у житловому будинку № 8 по вул. Політехнічна у м. Львові, яка складається з однієї житлової кімнати та кухні, загальною площею 23,4 кв.м., та комора в підвалі - 6,0 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №24281242 від 15.07.2014 року.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що будучи власником вказаної комори у підвалі не може повноцінно розпоряджатися та користуватися майном в силу того, що відповідач самовільно зайняв дане приміщення, а тому просить усунути їй перешкоди в користуванні майном шляхом зобовязання відповідача звільнити це приміщення.

Як встановлено в ході судового розгляду, що позивачу згідно даних документів до квартири № 7 у житловому будинку № 8 по вул. Політехнічна у м. Львові належить комора в підвалі розміром 6 кв.м. та те, що відповідач самовільно зайняв дану комору в підвалі, яка належить позивачу ОСОБА_1, з приводу чого позивач звертався із заявою у Франківський відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області(а.с.13-14).

Згідно висновку експертного дослідження за №53/17 від 27.11.2017 року вбачається, що існують наявні перешкоди в користуванні частиною підвального приміщення під номером ІV, площею 6,0 кв.м., що належить до квартири № 7 розташованої у житловому будинку № 8 на вул. Політехнічна у м. Львові, а саме: через відсутність доступу до підвального приміщення через наявну перегородку; через проведене перепланування приміщення під номером ІV; через влаштування входу в заклад громадського харчування через приміщення підвалу під номером ІV.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно зі ст.48 ЦК України законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.

Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом.

Зі ст.316 цього Кодексу вбачається, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а зі ст.317 - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, при цьому на власний розсуд (ст.319 ЦК України).

Право власності в силу ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно із ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952р. до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В свою чергу положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р. передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За таких обставин, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 бажає користуватися своєю власністю, у даному випадку спірною коморою в підвалі площею 6,0 кв.м., за адресою м. Львів, вул. Політехнічна, 8/7, однак відповідач чинить перешкоди у користуванні даним приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушували право, примусового виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги пояснення представника позивача, наданих у судовому засіданні доказів, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд знаходить необхідним позов задовольнити.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 27, 30, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Зобов?язати ОСОБА_2 усунути перешкодиОСОБА_1 у користуванні належному йому на праві приватної власності приміщенням комори в підвалі розміром 6,0 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Політехнічна, 8/7, шляхом звільнення даного приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640(шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартинишин М.О.