Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/161/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Пляка С. Л.
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.01.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Письменного О.А.,

суддів: Єгорової С.М., Голованя А.М.,

при секретарі: Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н» на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н», третя особа - відділ Держгеокадастру у Олександрівському районі Кіровоградської області про визнання договорів оренди землі недійсними, -

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що в грудні 2007 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н» (далі - ТОВ «Агроконтракт - Н») було укладено договори оренди землі строком на 10 років, дія яких закінчується 03 грудня 2017 року, за умовами цих договорів він передав орендарю в оренду земельну ділянку НОМЕР_1, загальною площею 5,96 га та земельну ділянку НОМЕР_2 загальною площею 6,33 га, що розташовані на території Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, які належать йому на підставі державних актів на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Наприкінці весни 2016 року він довідався від ТОВ «Агроконтракт - Н», що відповідно до умов договорів, їх дія закінчується 2020 році. Оскільки копії договорів після державної реєстрації позивачу надано не було, на його запит відділом Держгеокадастру в Олександрівському районі йому було надано зазначені копії договорів, в яких істотні умови не відповідали тим, з приводу яких між сторонами було досягнуто згоди. А саме, пункт 9 договорів викладено в іншій редакції. Замість «Договір укладено на 10 (десять) років. Дія договору закінчується 3 грудня 2017 року.» зазначено «Договір укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку дії договору, Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». Посилаючись на ці обставини, позивач просив визнати недійсними спірні договори оренди землі.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що позивачем не був пропущений строк позовної давності, а також вважає необґрунтованим висновок суду про відсутність вільного волевиявлення позивача при укладанні договору.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Визнаючи недійсними укладені між сторонами договори оренди земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що після підписання оспорюваних договорів відповідач замінив їх перший аркуш без повідомлення та згоди позивача, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення позивача на укладення договорів на вказаних у них умовах та невідповідність його внутрішній волі.

Проте, повністю з таким висновком суду погодитися не можна.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки НОМЕР_1, загальною площею 5,96 га та земельної ділянки НОМЕР_2 загальною площею 6,33 га, що розташовані на території Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. 03.12.2007 року між сторонами укладено договори № 18 та № 88 оренди земельної ділянки, що зареєстровані у Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 03 від 15.12.2010 року та за № 47 від 15.12.2010 року /а.с.7-8, 9-10/. Згідно актів приймання-передачі земельної ділянки від 03.12.2007 року, орендодавець передає, а орендар приймає зазначені земельні ділянки терміном на 10 (десять) років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.8, 10/.

Встановлені обставини свідчать, що сторони дійшли згоди проте, що договір укладається на 10 років.

Доводи відповідача, що в спірних договорах сторони дійшли згоди і визначили, що строк дії договорів у 10 років починає текти з моменту їх державної реєстрації є необґрунтованими, оскільки виходячи із умов договорів на які посилається відповідач, строк дії договорів, який визначено у 10 років відповідно буде змінюватись у бік збільшення. Відповідач, здійснивши державну реєстрацію оспорюваних договорів - 15.12.2010 року, фактично збільшив термін їх дії до 13 років, що не відповідає домовленості сторін про укладання договорів терміном на 10 років.

Встановлені обставини свідчать про те, що доводи позивача про відсутність його волевиявлення щодо укладання договорів на умовах, які передбачені у п. 9 оспорюваних договорів є обґрунтованими.

Як убачається з матеріалів справи, перший аркуш спірних договорів містить текст з інформацією виконавця бланку договору, а саме: Друк «Імекс-ЛТД», м. Кіровоград, вул.Декабристів, 29, тел. (0522) 32-17-05, 22-79-30 ЗН 6331-09 /а.с.7, 9/.

Згідно повідомлення ТОВ «Імекс-ЛДТ» від 05.09.2016 року, заказ - наряд № 6331-09 був сформований 09 грудня 2009 року (через дефіс в номері ЗН вказуються останні цифри року) за замовленням ТОВ «Агроконтракт-Н» про роздрукування бланків форматом А4 та накладом 1500 екземплярів з двостороннім друком /а.с.49/.

Дані обставини свідчать про те, перша сторінка спірних договорів була замінена відповідачем, тобто були внесені зміни щодо умов договорів без згоди позивача.

Не знайшли свого підтвердження доводи викладені в апеляційній скарзі, в частині що позивачем пропущено строк звернення з позовом до суд, оскільки відповідач вважає, що початок перебігу строку позовної давності необхідно відраховувати від дати його державної реєстрації - 15.12.2010 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України).

У правовій позиції Верховного Суду України , викладеній у постанові від 10 червня 2015 року у справі №6-267цс15, яка в силу положень статті 360 -7 ЦПК України є обов'язковою для застосування всіма судами України, зазначено, що для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об'єктивні(сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналась або повинна була дізнатись про це порушення) моменти.

З матеріалів справи вбачається, що позивач про обставини, які є предметом спору дізнався тільки після отримання у відділі Держгеокадастру України в Олександрівському районі Кіровоградської області копій договорів у травні 2016 року.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані, оскільки не підтвердженні належними доказами.

Відповідно виходячи із вимог ст.ст. 256, ч.1 ст. 261 ЦУ України позивачем не пропущено строк звернення до суду з зазначеним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановленні частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

В договорах оренди земельної ділянки № 18 та № 88 від 03.12.2007 року, укладених між сторонами, необхідно пункт 9 визнати недійсним в частині «починаючи з дати його державної реєстрації», так як даний пункт договору в такій редакції, викладений за відсутності волевиявлення позивача у справі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач оспорює тільки пункт 9 договорів в частині де зазначено - що договір укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації.

Тому вимоги позивача про визнання спірних договорів оренди недійсним в підлягають задоволенню лише частково, оскільки права позивача порушенні тільки відсутністю його волевиявлення на укладання договорів на умовах зазначених у пункті 9, а в іншій частині спірні договори відповідають волевиявленню позивача і ним зазначені обставини не заперечується.

Крім того, згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

За змістом ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом з тим, цивільні права та обов'язки на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Зазначене свідчить про те, що строк дії договору починає текти з моменту досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його підписання, а не з моменту його державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Вищезазначене об'єктивно узгоджується з правовою позицією ВСУ, висловленою у постанові від 19.02.2014 року (справа №6-162ц13).

З огляду на вище вказане колегія суддів дійшла висновку, що рішення першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н» задовольнити частково.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н», третя особа - відділ Держгеокадастру у Олександрівському районі Кіровоградської області про визнання договору оренди землі недійсним - задовольнити частково.

Визнати недійсним п.9 договору оренди земельної ділянки № 18 від 03 грудня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н», зареєстрованого у Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 03 від 15.12.2010 року, в частині «починаючи з дати його державної реєстрації».

Визнати недійсним п.9 договору оренди земельної ділянки № 88 від 03 грудня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт - Н», зареєстрованого у Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 47 від 15.12.2010 року, в частині «починаючи з дати його державної реєстрації».

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ТОВ «Агроконтракт-Н» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: