Справа № 372/120/17 Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/1736/17 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 38 22.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

22 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 27 січня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Обухівської районної державної адміністрації, треті особи державний нотаріус Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Тютюн Інна Миколаївна, ОСОБА_4, Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, Комунальне підприємство КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

ПозивачОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Обухівської районної державної адміністрації, треті особи державний нотаріус Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Тютюн Інна Миколаївна, ОСОБА_4, Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, Комунальне підприємство КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2017 року позовна заява залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків, які вона містила.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 27 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою та просила ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного:

Залишаючи позовну заяву без руху, суддя зазначав, що позивачем не наведено обставин, які свідчать про те, що у нього існують складнощі у витребуванні доказів, не сплачено судовий збір, а також не зазначено ціну позову.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви, суддя першої інстанції виходив із того, що заявником не повністю виконані вимоги ухвали суду від 13 січня 2016 року про залишення заяви без руху.

Проте з таким висновком суду не можна погодитись з наступних підстав:

Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» також передбачено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Позивач в позовній заяві зазначав, що встановити ціну позовну на момент подачі позовної заяви є неможливим, тому ним було сплачено судовий збір виходячи з мінімального розміру.

Суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог, не погоджуючись з розміром сплаченого позивачем судового збору, не визначив самостійно ціну позову, з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Посилання суду першої інстанції про необхідність сплати судового збору за кожну вимогу майнового характеру безпідставні. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір визначається з урахуванням ціни позову, а не від кількості майнових позовних вимог.

Визнаючи позовну заяву неподаною суд першої інстанції також виходив із того, що позивачем не наведено суду обставин, які свідчать про те, що у нього існують складнощі у витребуванні доказів самостійно.

З таким висновком суду погодитися не можна, оскільки відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя вправі повернути позовну заяву, якщо вона за формою і змістом не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, або не оплачений судовий збір, якщо при її поданні не були додержані вимоги ст. 120 ЦПК України про подання копій позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а пропозиція виправити у встановлений строк недоліки заяви не була виконана. За мотивами ненадання доказів заява не може бути визнана неподаною та повернута.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно було визнано позовну заяву неподаною та повернуто позивачу, а тому оскаржувана ухвала по даній справі постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції з передачею питання на новий розгляд відповідно до вимог п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 27 січня 2017 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: