Справа №: 272/456/17
Провадження № 2/272/415/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

Головуючого - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Поліщук Т.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Андрушівці цивільну справу за позовом СТОВ «Старокотельнянське» до ТОВ «Житомир Агро Інвест», ОСОБА_3, приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про його державну реєстрацію, -

В С Т А Н О В И В :

СТОВ «Старокотельнянське» звернулося до суду із позовом, в якому зазначає, що 04.10.2010 між ним та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 3,2632 га, з кадастровим номером :03:000:0270 терміном на 10 років, та одночасно було підписано акт приймання - передавання вказаної земельної ділянки.

05.07.2011 року ОСОБА_5 помер, а спадкоємцем земельної ділянки відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом є його дочка ОСОБА_3.

В 2017 році позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 в 2016 році уклала з ТОВ «Житомир Агро Інвест» новий договір оренди зазначеної земельної ділянки від 29.04.2016 року, який 11.05.2016 року зареєстрований у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6.

Оскільки укладенням вказаного договору порушено законні права СТОВ «Старокотельнянське» як орендаря, позивач просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3.2632 га., кадастровий номер :03:000:0270, що розташована на території Старокотельнянської сільської ради Андрушівського району, Житомирської області, укладений 29 квітня 2016 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомир Агро Інвест» та скасувати рішення про його державну реєстрацію.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що вона знала про наявність договору оренди, який був укладений між СТОВ «Старокотельнянське» та її батьком. Після смерті батька вона принесла документи про спадкування, отримувала орендну плату, але не була згодна із її розміром, тому що інші давали більше. Однак з приводу змін до договору в частині розміру орендної плати вона до позивача не зверталась. Вона не знала коли закінчується термін дії договору , укладеного її батьком, тому уклала договір оренди даної земельної ділянки зТОВ «Житомир Агро Інвест».

Представник ТОВ «Житомир Агро Інвест» позов не визнав. Вони отримали всі необхідні документи від ОСОБА_3, надали їх приватному нотаріусу. Вважає що договір оренди між ТОВ «Житомир Агро Інвест» та ОСОБА_3 укладений правомірно, оскільки зареєстрований приватним нотаріусом, отже відповідна перевірка була нею проведена.

Приватний нотаріус ОСОБА_4 надіслал заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позов не визнає. Посилається на відсутність порушень при реєстрації договору оренди землі, оскільки в Державному земельному кадастрі відсутня будь - яка інформація про оренду зазначеної земельної ділянки крім тієї, яка проведена нею 11.05.2016 року.

Представни третьої особи, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, до суду направили клопотання про розгляд справи в їх відсутність, при винесені рішення покладаються на розгляд суду.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 04.10.2010 між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 3,2632 га, з кадастровим номером :03:000:0270 терміном на 10 років, та одночасно було підписано акт прийому - передачі земельної ділянки та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) . Даний договір зареєстрований в відділі Держкомзему в Андрушівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис від 28.03.2011 рокута зроблено реєстраційний напис на самому договорі.

Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.08.2012 року, ОСОБА_5 05.07.2011 року помер, а спадкоємцем даної земельної ділянки стала його дочка ОСОБА_3, яка 29.04.2016 року уклала з ТОВ «Житомир Агро Інвест» договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 15 років, який 11.05.2016 року зареєстрований приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно зі ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV), - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У частинах 3, 4 статті 3 Закону № 1952-IV встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відносини із реєстрації договорів оренди землі, на час укладення позивачем договору оренди земельної ділянки, регулювалися, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 року № 161-XIV, Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073, Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 року № 174 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962, Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року N 43 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року за № 354/3647.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що державна реєстрація договорів оренди землі, відповідно до законодавства, яке діяло на момент укладення позивачем договору оренди земельної ділянки, здійснювалася структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України шляхом відповідного запису у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі.

Виходячи із наведеного договір оренди вищевказаної земельної ділянки від 04.10.2010 року набрав чинності з моменту його державної реєстрації з 28.03.2011 року, тому строк його дії ще не закінчився, він не розірваний у встановленому порядку та не визнаний недійсним.

За змістом ч.3 ст. 10 Закону № 1952-IV ( в ред.. на час реєстрації) державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обовязково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобовязані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; під час проведення реєстраційних дій обовязково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Необхідність запитувати інформацію про зареєстровані права оренди на земельні ділянки відповідно до законодавства, яке діяло до 01.01.2013 року висловила і Державна реєстраційна служба України у листі від 06.08.2013 року № 2951/05-15-13 "Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами".

Згідно наданих суду копій матеріалів реєстраційної справи щодо реєстрації договору оренди між ОСОБА_3 та ТОВ «Житомир Агро Інвест» видно, що приватному нотаріусу ОСОБА_4 було відомо, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки в порядку спадкування та що попереднім власником даної земельної ділянки є ОСОБА_5, однак інформацію про наявність договорів оренди на цю земельну ділянку приватний нотаріус ОСОБА_4 не перевірила, оскільки будь які запити та відповіді на них в матеріалах реєстраційної справи відсутні.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з положеннями ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди.

Таким чином, ОСОБА_3 набувши права та обовязки орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 04.10.2010 року, укладеним між СТОВ «Старокотельнянське» та ОСОБА_5, як новий власник земельної ділянки, порушила умови договору та чинне законодавство, передавши повторно в оренду земельну ділянку іншій особі, не вирішивши питання про припинення попереднього договору оренди земельної ділянки, чим порушила права СТОВ «Старокотельнянське» як орендаря земельної ділянки.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що договір оренди земельної ділянки від 29 квітня 2016 року є недійсним та підлягає скасуванню, оскільки укладений під час дії договору оренди від 04.10.2010 року, який не припинив дію та без врахування пріоритетного права позивача на його продовження чи укладання.

Проаналізувавши наведене суд вважає вимоги СТОВ «Старокотельнянське» обґрунтованими, а тому Договір оренди земельної ділянки площею 3.2632 га., кадастровий номер :03:000:0270, укладений 29.04.2016 року між ОСОБА_3 та «Житомир Агро Інвест» слід визнати недійсним та скасувати його державну реєстрацію, яка проведена 11.05.2016 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов СТОВ «Старокотельнянське» задовольнити.

Визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3.2632 га., кадастровий номер :03:000:0270, що розташована на території Старокотельнянської сільської ради Андрушівського району, Житомирської області, укладений 29 квітня 2016 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомир Агро Інвест».

Скасувати рішення про державну реєстрацію Договору оренди земельної ділянки площею 3.2632га., кадастровий номер :03:000:0270 від 29 квітня 2016 року, укладеному між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомир Агро Інвест», прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 11 травня 2016 року, номер запису про інше речове право: 14467316.

Стягнути з ТОВ «Житомир Агро Інвест», ОСОБА_3, приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на користь СТОВ «Старокотельнянське» по 1066, 66 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_7