РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/5106/17

Провадження № 2/643/3568/17

20.06.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.

за участі секретаря Новакової Т.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про відібрання дитини у батька без позбавлення його батьківських прав, закріплення житла, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом в якому просить відібрати неповнолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у батька, ОСОБА_3 без позбавлення його батьківських прав, передати малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 органові опіки та піклування; закріпити право на житло за малолітньою ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив що, з 17.08.2016 р. перебуває на обліку служби у справах дітей Московського району як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що батько дитини ухиляються від виконання батьківських обов'язків.

Мати дитини - ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав рішенням Московського районного суду м.Харкова від 17.05.2013 року, батько дитини - ОСОБА_3. Місце проживання неповнолітньої ОСОБА_2 зареєстроване разом із батьком за адресою АДРЕСА_2

Дитина тричі, згідно актів органів внутрішніх справ України та закладів охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, доставлялась до медичних закладів за бродяжництво, - 22.07.2016 року, 10.08.2016 року, 17.03.2017 року.

Спеціалістами Служби неодноразово обстежувались умови проживання за адресою АДРЕСА_3. За результатами обстежень встановлено, що умови проживання дитини задовільні, для дитини створено належні умови для проживання, виховання та розвитку.

На час звернення до суду дитина перебувала у КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія», куди влаштована 22.03.2017 року за клопотанням Служби та направленням Служби у справах дітей Харківської облдержадміністрації.

Відповідно до інформації Московського ВП ГУНП України в Харківській області від 13.09.2016 року, скарг безпосередньо на ОСОБА_3 не надходило, але до ЖЄО Московського ВП зареєстрований матеріал щодо неналежного виконання ОСОБА_3 його батьківських обов'язків, за що його неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності.

З листа КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №7» від 23.-03.2017 року вбачається, що скарг з боку дільничного лікаря педіатра відносно лікування дитини не надходило.

Згідно характеристики дівчини від 17.03..2017 року, наданої ХЗОШ №98, батько дівчинки приділяє належну увагу її вихованню, контролює навчання та виховання дитини, відвідує батьківські збори, підтримує контакт з класним керівником та адміністрацією школи.

В судовому засіданні представник позивача Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, що діє на підставі довіреності, посилаючись на вищевикладене, просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував та пояснив, що він приділяє вихованню своєї дочки належну увагу, забезпечує її всім необхідним. Проблеми з поведінкою дочки виникають внаслідок дій його колишньої дружини - матері дівчинки, яку позбавлено стосовно неї батьківських прав. Колишня дружина - ОСОБА_4 постійно вчиняє сварки з дочкою, намагається її «виховувати», після чого ОСОБА_2 тікає з дому, щоб уникнути побоїв та знущань. З приводу побоїв дитини в Московському ВП порушено кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 Відповідач зазначив, що він всіляко намагається запобігати спілкуванню дочки з колишньою дружиною, але через постійну зайнятість на роботі, це йому не завжди вдається. Просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, зобов'язався приділяти якомога більше уваги вихованню дочки.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження, батьками неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3, ОСОБА_4.

З копії довідки вуличного комітету б/н від 21.03.2017 року, яка є в матеріалах справи, вбачається, що відповідач, ОСОБА_3, зареєстрований та мешкає разом зі своєю малолітньою дочкою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2

Згідно копії витягу з наказу №113 від 17.08.2016 року, яка є в матеріалах справи, малолітня ОСОБА_2 постановлена на облік служби у справах дітей, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2013 року, копія якого є в матеріалах справи, мати дитини, ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав стосовно малолітньої дочки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти на її утримання. Вказане рішення суду набрало законної сили 27.05.2013 року.

З копії довідки за підписом директора Вілхуватської НВК від 22.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахована до 4 класу Вільхуватського навчально-виховного комплексу Великобурлукської районної ради Харківської області.

З наданої позивачем копії характеристики на дитину, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданої директором Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №98 17.03.2017 року, вбачається, що батько дівчинки приділяє належну увагу її вихованню, контролює навчання та виховання дитини, відвідує батьківські збори, підтримує контакт з класним керівником та адміністрацією школи.

Матеріали справи містять копії актів органів внутрішніх справ та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитини та її доставку, з яких вбачається, що дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, була виявлена працівниками поліції, доставлена до закладу охорони здоров'я.

З копії письмових пояснень дитини вбачається, що її втечі з дому обумовлені конфліктом з її матір'ю, яка застосовувала до дитини фізичне насильство, створювала нестерпні умови для перебування дитини вдома. ОСОБА_2 зазначала, що любить свого батька та не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав стосовно неї.

З копії акту обстеження умов проживання від 17.03.2017 року та від 20.09.2016 року, 20.10.2016 року, складених позивачем, вбачається, що умови для проживання дитини задовільні, у дитини є окрема кімната, ліжко, шафа для одягу, місце для навчання, одяг, книги, іграшки. Стан житла задовільний, в квартирі охайно.

З копії інформаційного листа на гр. ОСОБА_3, вбачається, що за місцем проживання відповідач характеризується задовільно. Громадський порядок не порушує, алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає. Скарг від сусідів на поведінку ОСОБА_3 не надходило.

Згідно ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу,тобто коли батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.

У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав - крайній захід, застосування якого не завжди доцільно, хоча іноді очевидно, що знаходитись дитині поряд з батьками небезпечно для її життя, здоров'я і морального виховання. В таких випадках в якості засобу захисту прав і інтересів дитини суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав.

Відібрання дитини у батьків - це теж санкція за невиконання батьківських обов'язків, але більш м'яка, ніж позбавлення батьківських прав.

Ступінь небезпеки для кожної дитини може бути різною. Маленька, безпомічна дитина може загинути, тяжко захворіти, якщо залишиться одна на короткий строк. Для підлітка, який володіє певним рівнем незалежності, найбільшу небезпеку становить асоціальне оточення його батьків, їх бажання використовувати неповнолітнього для досягнення антисоціальних цілей. Отже характер небезпеки, її місця в житті дитини визначається в кожному випадку окремо. І не важливо, що її негативні наслідки не настали. Для відібрання дитини достатньо самого факту її існування.

Відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав - це або крок до оздоровлення неблагополучної сім'ї, або, навпаки, крок до повного припинення правовідносин шляхом позбавлення батьківських прав зі всіма наслідками.

Відібрання дитини від батьків тягне за собою припинення таких особистих немайнових прав батьків, як право на виховання, право на захист дитини, право на спілкування з нею. Ч. 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Оскільки підставою для відібрання дитини у батьків є випадки, при яких залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання, докази існування такої небезпеки мають бути однозначними та беззаперечними.

Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає що таких доказів до матеріалів справи не надано. Так, характеристики родини ОСОБА_3, не свідчать про існування негативних факторів, умов проживання та розвитку дитини, та стверджувати на підставі наданих позивачем доказів, що внаслідок дій чи бездіяльності відповідача існує реальна небезпека для життя, здоров'я і морального виховання дитини, неможна.

Факт протиправної поведінки колишньої дружини відповідача стосовно малолітньої ОСОБА_2, внаслідок чого дитини уходила з дому, не свідчить про ухилення, небажання чи неспроможність саме відповідача належним чином виконувати свої батьківські обв'язки.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за доцільне в задоволенні позовних вимог про відібранні дитини від батька без позбавлення батьківських прав та закріплення житла, - відмовити.

З урахуванням вищенаведеного та керуючись ст. ст. 164, 170, 180, 181 СК України, ст.ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

В задоволенні позову Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про відібрання дитини у батька без позбавлення його батьківських прав, закріплення житла - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова впродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя Сиротников Р.Є.