№317/2977/16-ц
№/п 2/317/44/2017
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Ачкасова О.М.
при секретарі - Кузіної Л.Х,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про скасування правочину та розподіл часток у спільній власності,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про скасування правочину та розподіл часток у спільній власності, уточнивши який, посилався на те, що після смерті батька позивача ОСОБА_4 він отримав за заповітом все належне йому майно, в тому числі 1/4 житлового будинку, розташованого по вул.Леніна, 1 в с.Високогірне Запорізького району Запорізької області та свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 30 травня 2016 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_5 була посвідчена спільна заява ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визначення часток у спільній частковій власності, згідно до якої кожному у спільній частковій власності належить рівна частка 1/3. За всіма правовстановлюючими документами ОСОБА_1 (як і його спадкодавцю) належить 1/4 домоволодіння квартира № 1. Що стосується земельної ділянки, то за першим власником цієї частини нерухомості ОСОБА_6, яка продала вказану 1/4 частину домоволодіння ОСОБА_7 (спадкодавцю позивача), в Погосподарських книгах в період 1974-1979рр. обліковувалась земельна ділянка площею 0,07га. Фактично ж батько позивача, а потім і він користувались земельною ділянкою площею 0,0408га. Сусіди володіли і користувались земельними ділянками площею 0,0266га ОСОБА_2 та 0,0387га ОСОБА_3 Четвертий сусід власник квартири № 2 в їх будинку раніше виділив свою частку земельної ділянки і приватизував її. Саме такий розподіл був визначений в Технічній документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у спільну часткову власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 Цей поділ був здійснений згідно з поділом житлового будинку. Отже, до спільної часткової власності повинні бути передані ті земельні ділянки, якими сторони користувались і розмір яких визначений в Технічній документації. А при поділі земельної ділянки, що передана у спільну часткову власність на рівні частки, посвідченій приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_5 30.05.2016р., частка позивача буде складати тільки 0,0354га, що 0,0054га (54кв.м.) менше, ніж фактичне користування. Зменшенню підлягає ділянка ОСОБА_3 і тільки ділянка ОСОБА_2 підлягає збільшенню на 87,5кв.м. за рахунок ділянки позивача на 54кв.м. і за рахунок ділянки ОСОБА_3 на 33,5кв.м.Розподіл земельної ділянки на частки, що визначені в укладеному правочині, при практичному виконанні потягне за собою певні незручності, які фактично неможливо буде усунути. Так, земельна ділянка ОСОБА_2 межує з одного боку з ділянкою позивача, а з іншого боку з ділянкою ОСОБА_3 Межі ділянок проходять по стінам будинку, який належить 4 власникам і розташований майже по центру земельної ділянки. З кожної частини будинку є окремий вихід.Зміна меж призведе до неможливості практичного обслуговування належної позивачеві частини будинку, бо стіна буде виходити на сусідську ділянку, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.
У судове засідання позивач не з»явився, від його представника надійшла заява, у якій вона позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу за їхньої відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення.
ОСОБА_8, у судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, судові повістки за місцем реєстрації не отримував, згідно ст.74 ч.5 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Хоча раніше його представник знайомився з матеріалами зазначеної цивільної справи та неодноразово писав заяви про відкладання розгляду справи, однак жодного разу у судове засідання не з»явився, пояснень чи заперечень суду не надав.
ОСОБА_9, у судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, судові повістки за місцем реєстрації не отримував, згідно ст.74 ч.5 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Суд за вказаних обставин вважає за можливе розглянути справу заочно за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не зявилися, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, після смерті батька позивача ОСОБА_4, позивач отримав за заповітом, складеним ОСОБА_4, 27 жовтня 2014 року, зареєстрованому в реєстрі за № 6975, спадкова справа № 89/2014 рік, приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_5, все належне йому майно, в тому числі 1/4 частину житлового будинку, розташованого по вул.Леніна, 1 в с.Високогірне Запорізького району Запорізької області, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.06.2015 року.
Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане позивачеві 17.06.2015р. цим же приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_5
30 травня 2016 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_5 була посвідчена спільна заява ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визначення часток у спільній частковій власності, згідно до якої кожному у спільній частковій власності належить рівна частка 1/3.
Статтею 87 Земельного кодексу України визначено, що право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема, при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок.
Суд вважає, що до спільної часткової власності повинні бути передані ті земельні ділянки, якими сторони фактично користуються і розмір яких визначений в Технічній документації.
При поділі земельної ділянки, що передана у спільну часткову власність на рівні частки, про що зазначено в заяві, посвідченій приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_5 30.05.2016р., частка позивача буде складати тільки 0,0354га, що на 0,0054га (54 кв.м.) менше, ніж фактичне користування. Зменшенню підлягає ділянка ОСОБА_3 і тільки ділянка ОСОБА_2 підлягає збільшенню на 87,5кв.м. за рахунок ділянки позивача на 54кв.м. і за рахунок ділянки ОСОБА_3 на 33,5кв.м.
Розподіл земельної ділянки на частки, що визначені в укладеному правочині, при практичному виконанні потягне за собою певні незручності, які фактично неможливо буде усунути. Так, земельна ділянка ОСОБА_2 межує з одного боку з ділянкою позивача, а з іншого боку з ділянкою ОСОБА_3 Межі ділянок проходять по стінам будинку, який належить 4 власникам і розташований майже по центру земельної ділянки. З кожної частини будинку є окремий вихід.
Зміна меж призведе до неможливості практичного обслуговування належної позивачеві частини будинку, бо стіна буде виходити на сусідську ділянку.
Між ділянками ще за часів спадкодавців сторін були встановлені паркани, на земельних ділянках велась певна господарська діяльність (вирощувався город,сад).
Позивач вважає, що частки повинні бути визначені і закріплені за співвласниками таким чином: ОСОБА_1 0,0408га або 38/100 часток (408 :1061);ОСОБА_2 0,0266га або 25/100 часток (266: 1061); ОСОБА_3 0,0387га або 37/100 часток (387 : 1061), що узгоджуються зі схемою фактичного користування земельними ділянками по вул.Леніна , 1 в с.Високогірне Запорізького району Запорізької області, що складена ТОВ «Інвара» та підписана головою Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_10, а також ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
Статтею 96 Земельного кодексу України визначено, що користування земельними ділянками не повинно порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.
Тому, оскільки спадкодавець позивача придбав 1/4 частину житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0,1654га, то цій частці будинку слідує 1/4 частка загальної площі земельної ділянки 0,0417га. Фактичне користування 408кв.м.
Крім того, в заяві вказано, що згідно рішення № 20 від 05.05.2016р. Долинської сільської ради сторони отримали безоплатно у спільну часткову власність земельну ділянку площею 0,1061га.
У відповідності до ст.357 ЦК України частки у спільній власності визначаються за домовленістю між співвласниками.
Саме таке визначення спільної власності як «часткової»,негативно вплинуло на позивача при вчиненні правочину - підписанні заяви сторонами про підтвердження факту, що їм належать рівні частки по 1/3, позивач зазначає, що при визначенні ідеальних часток по 1/3 земельної ділянки не буде змінюватись розмір ділянок, якими вони користувались до підписання цього правочину, бо вони є вже визначеними, довгий час сталими у використанні «частками» єдиної земельної ділянки. Слід також зазначити, що у заяві, крім ідеальних часток, не було позначено їх реального розміру. Отже, позивач помилявся щодо обставин, що мають істотне значення після вчинення спірного правочину він може втратити 84кв.м. земельної ділянки і звичний, роками складений спосіб життя і господарювання.
Правочин правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія субєкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обовязків. Правомірність є ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України.
Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту прав є визнання правочину недійсним.
Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів, зокрема, дефекти волі невідповідність волі та волевиявлення. В даному випадку, якщо б у заяві були вказані реальні розміри земельних ділянок, то це б було помітним. За інших обставин позивач не підписав би таку заяву, що зменшує обсяг його прав користування, тобто ОСОБА_1 помилявся щодо обставин, які мають істотне значення.
Крім того, оспорюваний правочин не відповідає принципам добросовісності, справедливості та розумності, оскільки для двох сторін вчинення такого правочину тягне негативні наслідки зменшення ділянок, а позитивний збільшення ділянки - тільки для однієї.
Тобто позивач помилявся щодо істотних обставин та правових наслідків правочину і це є обставиною, що має істотне значення, а тому є передбачені ст. 229 ЦК підстави для визнання правочину недійсним.
Отже, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 74,212-215, 224-233 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 215,229 ЦК України суд, -
Визнати недійсним правочин заяву ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) про визначення часток у спільній частковій власності, згідно до якої у спільній частковій власності належить рівна частка по 1/3 кожному, посвідчену 30 травня 2016 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстровану за №№2927,2928,2929.
Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Леніна) в с.Високогірне Запорізького району Запорізької області, право на частку в спільній частковій власності на земельну ділянку 38/100 часток, що в натурі є площею 0,0408га, що розташована по вул. Щасливій,1 (колишня Леніна), с.Високогірне Запорізького району Запорізької області.
Рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: