Провадження №2з/200/13/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровську Шевцова Т.В., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права спільної власності, визнання права власності на ? частину автостоянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права спільної власності, визнання права власності на ? частину автостоянки.

10.01.2017 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, відповідно якої просить заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно автостоянки на 45 машин, що складається з: літ.А сторожки, поз.1,2,3 спорудження, поз.І мостіння, що знаходяться за адресою: м.Дніпро, вул.Гладкова, 7Б будь-яким субєктам державної реєстрації прав, визначених у пунктах 2 та 3 частини 1 ст.6 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної , у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованими субєктами та будь-якими державним реєстраторам державним та приватним нотаріусам.

В обґрунтування заяви зазначає, що 05.12.2016 року між відповідачем та ОСОБА_3 в простій письмовій формі укладено попередній договір купівлі-продажу спірної автостоянки, відповідно якого строк укладення основного договору 20.01.2017 року. Оскільки спірне майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а відповідач має намір його продати, в подальшому виконання рішення суду може стати неможливим.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Судом встановлено, що ухвалою від 28.12.2016 року відмовлено в задоволенні аналогічної заяви позивача про забезпечення позову, яка також була обґрунтована намаганням відповідача продати спірний обєкт нерухомості.

Разом з цим, відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином, попередній договір купівлі-продажу автостоянки від 05.12.2016 року, укладений у простій письмовій формі, не може бути доказом продажу спірного майна, оскільки такий договір є нікчемний, достовірність підписів сторін не засвідчена нотаріусом, позивачем не пояснено шляхи отримання такого документу, з урахуванням фактичних відносин з відповідачем.

Враховуючи, що надана копія договору не є належним доказом намірів відповідача з продажу спірного майна, в задоволенні заяви позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

В заяві позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня винесення ухвали.

Апеляційна скарга повинна бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т.В. Шевцова