Справа № 535/1025/16-ц
Провадження № 2/535/21/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого - Мальцева С.О.,

з секретарем судового засідання - Білик Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, Приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним:в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну частку (пай) загальною площею 5,95 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області й на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0272677, виданого 06.10.1997 року Котелевською районною державною адміністрацією, Котелевського району, Полтавської області, належала ОСОБА_4, який помер 16.09.1997 року та право власності на житловий будинок загальною площею 30,8 м2, з яких житлова площа 17,3 м2, який складається з житлового будинку (літ. А-1), який розташований за адресою с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області вул. Панаса Мирного, 51, й до дня смерті належав ОСОБА_4, який помер 16.09.1997 року.

Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином.

Позивач у судове засідання не зявився, надав письмову заяву до канцелярії суду, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовільнити з підстав викладених в позовній заяві та провести розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Котелевського району Полтавської області у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в заяві зазначили, що позовні вимоги визнають повністю, наслідки визнання позову передбачені ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України їм відомі та зрозумілі.

Третя особа приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, до канцелярії суду надала заяву з проханням розглянути справу без участі, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у судове засідання не зявився, до канцелярії суду надали заяву з проханням розглянути справу без участі представника відділу Держгеокадастру, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

16 вересня 1997 року помер ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно довідки, виданої ОСОБА_2 сільською радою, Котелевського району, Полтавської області 16.12.2015 року за № 1074, оригінал якої знаходиться у спадковій справі, на день смерті спадкодавець був зареєстрований один за адресою: с. Велика Рублівка, вул. Панаса Мирного, буд. 51, Котелевського р-ну, Полтавської обл.

Згідно матеріалів спадкової справи спадкодавцем складено заповіт, посвідчений ОСОБА_2 сільською радою Котелевського району Полтавської області 24 травня 1993 року за реєстровим №72 на все належне йому майно на користь ОСОБА_1 (а.с.10).

Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.36).

До складу спадкового майна померлого увійшов житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Велика Рублівка, вул. Панаса Мирного, буд. 51, Котелевського району, Полтавської області та земельна частка (пай) розміром 5,95 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться на території с. Велика Рублівка, Котелевського району, Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0272677, виданого 06.10.1997 року Котелевською районною державною адміністрацією, Котелевського району, Полтавської області.

Виходячи із змісту вимог Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, з метою одержання свідоцтва про право на спадщину, на вищезазначене майно, звернувся до нотаріуса, з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно померлого.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, йому було відмовлено, оскільки він не надав нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу. Окрім цього, відповідно до довідки ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 12.10.2016 року за №9419, реєстрація права власності на житловий будинок не проводилася. (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.11.2016 р. №1472/02-14) (а.с. 17).

Зазначений житловий будинок, належав, відповідно до довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради, Котелевського району, Полтавської області № 1193 від 14.12.2000 року, спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі даних особливого рахунку №632 (а.с. 18). Оригінал правовстановлюючого документу спадкоємцем було втрачено.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) загальною площею 5,95 в умовних кадастрових гектарах КСП ім. Ілліча, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області, ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки він не надав витяг з Державного земельного кадастру (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.11.2016 р. №1497/02-14) (а.с.12).

Відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 07.11.2016 року, за №29-28-0.4-1760/15-16, в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) на підставі Розпорядження Котелевської райдержадміністрації від 13 березня 1997 року № 59 , зроблено відповідний запис за № 24 від 30.10.1997 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну частку (пай) площею 5,95 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради (КСП ім.Ілліча) Котелевського району Полтавської області. Сертифікат Серії ПЛ № 0272677 на право на земельну частку (пай) знаходиться на зберіганні в архіві відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, так як ОСОБА_4 оригінал вище зазначеного документу не отримав.

Спадкодавець помер і тому не встиг отримати вищезазначений сертифікат та зареєструвати належне йому нерухоме майно відповідно до норм чинного законодавства.

Тобто все вищенаведене перешкоджає ОСОБА_1 у розпорядженні спадковим майном.

Оскільки, права як спадкоємця, порушені, то він змушений звернутися до Котелевського районного суду Полтавської області з даним позовом.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції від 01.01.2013 року), державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяження) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України, про що на підтвердження державної реєстрації прав (обтяжень) земельної ділянки, заявнику видається витяг з Державного земельного кадастру.

Постановою Верховної ОСОБА_3 Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів:

Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом що посвідчує право на земельну ділянку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин повязаних з нерухомим майном, що виникли до набрання чинності нині діючого Цивільного Кодексу України, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема положення ЦК УРСР 1963 року, Закон України «Про власність», Закон України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві ОСОБА_3 народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постанову ОСОБА_3 Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських, селищних ОСОБА_3 народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських ОСОБА_3 народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, відносилось також до компетенції виконкомів місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На момент володіння спадкодавцем спірного житлового будинку, діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністром комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, якою виникнення право власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди, не залежало від державної реєстрації цього права. Записи у вище зазначених погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, отже, спадкодавець отримав право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами на передбачених законом підставах, відповідно діючого на той час законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову.

Судом установлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, а тому він підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом та право власності ніким не оспорюється.

Керуючись статтями 3, 4,159-197, 208, 209, 212-215, 224-233 ЦПК,

ст.ст.16, 328,392,1216-1218,1233, 1235,1268, 1296 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, Приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну частку (пай) загальною площею 5,95 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області й на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0272677, виданого 06.10.1997 року Котелевською районною державною адміністрацією, Котелевського району, Полтавської області, належала ОСОБА_4, який помер 16.09.1997 року.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок загальною площею 30,8 м2, з яких житлова площа 17,3 м2, який складається з житлового будинку (літ. А-1), який розташований за адресою с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області вул. Панаса Мирного, 51, й до дня смерті належав ОСОБА_4, який помер 16.09.1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право на його оскарження протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Котелевського районного суду

Полтавської області ОСОБА_5