Головуючий в 1 інстанції Томілін О.М.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„17 січня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Пономарьової О.М., Попової С.А.

за участю секретаря : Трушкової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 листопада 2016 року за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 листопада 2016 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову повернуто заявнику .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову за ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 16 листопада 2004 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,скасувавши заборону на здійснення будь-яких угод стосовно автомобіля НОМЕР_1. В обґрунтування доводів зазначає про порушення норм процесуального права. Зокрема ,посилається на те,що до заяви про скасування заходів забезпечення позову було додано копію довіреності ОСОБА_3 від 02 серпня 2016 року на представництво його інтересів.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з*явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, шляхом отримання 10 січня 2017 року телефонограми, зареєстрованої в журналі телефонограм № 1 за № 40 (а.с.44-45). Просив розгляд справи провести без участі апелянта (а.с.17,32).

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2, ОСОБА_3 не з*явилися. Як особи, які перебувають в зоні АТО , на офіційному сайті апеляційного суду Донецької області 10 січня 2017 року розміщено повідомлення про призначення справи до розгляду.

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося,оскільки у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб,які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає,що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову за ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 16 листопада 2004 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Просив скасувати заборону на здійснення будь-яких угод стосовно автомобіля НОМЕР_1.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 листопада 2016 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову повернуто заявнику.

Повертаючи заяву суддя посилався на ст.ст.8,40,42,151, ч.ч.3,4 ст.154 ЦПК України та виходив з того , що ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 листопада 2004 року у межах забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу накладено заборону на здійснення будь-яких угод стосовно автомобіля НОМЕР_1,який належить ОСОБА_3

Відповідно до довідки завідуючого архівом Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2016 року цивільна справа № 2-12346 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу знищена 26 березня 2010 року.

Особа, яка звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 не є стороною у зазначеній справі та не є представником сторін.

Оскільки ст. 154 ЦПК України не врегульоване питання щодо дій суду при надходженні заяви про скасування заходів забезпечення позову від особи, яка не мала права звертатися до суду з такою заявою, суддя застосувавши аналогію закону ,повернув заявнику заяву про скасування заходів забезпечення позову .

Між тим, погодитися з ухвалою неможливо, оскільки вона не ґрунтується на законі та матеріалах справи, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Судові рішення із набранням ними законної сили набувають властивостей юридичних фактів, а відтак з ними закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення правовідносин.

Внаслідок втрати рішень чи ухвал, інших матеріалів, які містяться у цивільній справі, особа може бути позбавлена можливості реалізувати захист свого порушеного, оспореного чи невизнаного права або охоронюваного законом інтересу.

Відновлення втраченого судового провадження (відновлююче провадження) - спеціальний вид провадження у цивільному процесі, предметом якого є відновлення втраченої повністю або частково закінченої провадженням цивільної справ, тобто відновлення втраченого судового провадження замінює загублені оригінали документів у справі або саму справу назавжди або до того часу, доки вони не будуть знайдені.

Предметом відновлення є зміст окремих процесуальних документів чи їх частин, що містились у втраченій цивільній справі.

Відновлення втраченого судового провадження провадиться за загальними правилами ЦПК України, встановленими для розгляду справ позовного провадження з урахуванням особливостей справ про відновлення судового провадження, передбачених статтями 407 і 408 ЦПК України.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду (ст.403 ЦПК).

Як вбачається з досліджених матеріалів справи ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 листопада 2004 року накладено заборону на здійснення будь-яких угод стосовно автомобіля НОМЕР_1, у межах забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу (а.с.20).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 грудня 2004 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.8).

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову за ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 листопада 2004 року (а.с.1-3).

Втім ,зі справи вбачається ,що оригінал ухвали Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 16 листопада 2004 року та інші матеріали справи відсутні .

Відповідно до довідки завідуючого архівом Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 15 листопада 2016 року цивільна справа № 2-12346 розглянута в 2004 році за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу ,за строками зберігання знищена 26 березня 2010 року.

Питання про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі не вирішувалось, повний текст оскаржуваної ухвали не відтворювався .

Відповідно до ч.3,4 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п*яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Згідно роз* яснень викладених в п. 9 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільниих і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб,які беруть участь у справі.

Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ст.244 ЦК України).

Довіреністю визнається письмове повноваження, яке видає одна особа (довіритель) іншій особі (довіреному) для представництва перед третіми особами. Довіреність це односторонній правочин, який фіксує межі повноважень представника, який, діючи на підставі довіреності, створює права та обов'язки безпосередньо для довірителя.

Відповідно до п.1.ч.1, ч.2 ст.42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю фізичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.44 ЦПК України представник,який має повноваження на ведення справи в суді,може вчиняти від імені особи,яку він представляє,усі процесуальні дії,що їх має право вчиняти ця особа.Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Між тим, при винесенні ухвали про повернення заяви ,суддя не звернув уваги на надану заявником ОСОБА_1 довіреність від 02 серпня 2016 року, посвідчену приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно якої ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1, ОСОБА_5 на вчинення від його імені дій та правочинів, щодо користування, експлуатації та розпорядження належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯНВ № 344627, виданого МРЕВ №1 м. Маріуполя 28 серпня 2002 року майном, а саме автомобілем марки ВАЗ 2108 1990 р.в. кузов № ХТА 210800L0714815, тип ТЗ-легковий комбі, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований МРЕВ № 1 м. Маріуполя від 28 серпня 2002 року. Крім ,того ,на підставі вказаної довіреності довірені особи уповноважені представляти інтереси ОСОБА_3 , вести його справи в суді ( у тому числі апеляційної та касаційної інстанції) з усіх питань, що можуть виникати при виконанні вказаної довіреності, користуватись усіма правами, що законом надані позивачеві, відповідачеві, третій особі та потерпілому, у тому числі з правом подачі позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмету позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, предявлення виконавчого листа до стягнення, подання скарг, а також інших документів, вчиняти також всі інші юридично значимі дії, повязані з вказаною довіреністю.

Тобто ,суддя не звернув уваги,що вказана довіреність містить не тільки повноваження на вчинення найрізноманітніших правочинів,а і надає повноваження представнику на вчинення юридичних дій,в тому числі на ведення судових справ (а.с.22 зв.с.). Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Представник є самостійним учасником процесу, який наділений важливими повноваження. ЦПК наділяє представника як загальними, так і спеціальними правами, які повязані з розвитком спору і спрямовані на розпорядження щодо предмету спору. Тобто представник наділений такими повноваженнями, як і особа, яку він представляє. Зміст судового представництва у цивільному процесі складають процесуальні дії, наслідки яких поширюються на довірителя.

Виходячи з матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що висновки судді першої інстанції не відповідають обставинам та дослідженим матеріалам справи. Суддя не вирішив питання у відповідності до вимог процесуального закону та помилково всупереч вказаним нормам повернув заяву заявнику, тому апеляційний суд приходить до висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 307, 312,315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 листопада 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: