справа № 208/1327/17
№ провадження 2/208/1105/17
13 листопада 2017 р. м. Кам'янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді Івченко Т.П.,
При секретарі Корнієнко К.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Камянське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ої особи: ОСОБА_3 (ОСОБА_4) Євгеніївни «про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобовязання звільнити приміщення магазину», суд -
ОСОБА_1 звернулася із вище зазначений позовом, уточнив який, просила зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належним позивачці на праві приватної власності магазином, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, місто Камянське пр. Аношкіна, будинок № 64, шляхом його зобовязання звільнити приміщення магазину.
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що позивачка набула право власності на магазин, розташований у м. Камянське Дніпропетровської області по пр. Аношкіна, 64, на підставі:
- договору купівлі-продажу ? частки магазину, укладеного 17.01.2017 року між нею як покупцем та ОСОБА_4 як продавцем, посвідчений приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстраційний номер 90;
- договору купівлі-продажу ? частки магазину, укладеного 20.01.2017 року між нею як покупцем та ОСОБА_4 як продавцем, посвідчений приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстраційний номер 101.
Відповідач ОСОБА_2 не маючи будь-яких правових підстав користується приміщенням зазначеного магазину, на її законні вимоги на звільнення приміщення магазину, не звільняє його. З метою захисту свого права власності, через свого представника, 26.01.2017 року до Камянського відділу поліції подано заяву щодо застосування до ОСОБА_2 відповідних заходів, як до особи яка незаконно захопила приміщення магазину.
Під час розгляду її заяви, у поліції ОСОБА_2 не підтвердив законність зайняття приміщення магазину та скористався ст.. 63 Конституції України, не надав жодних пояснень.
Своїми діями ОСОБА_2 порушує її право власності на магазин, розташований за адресою Дніпропетровська область, місто Камянське пр. Аношкіна, будинок № 64, перешкоджаючи їй у користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності майном.
До судового засідання з боку представника позивача ОСОБА_5 подано заява в якій зазначено, що уточнені позовні вимоги підтримуються у повному обсязі і сторона позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, за доказами наявними у справі.
Відповідач та представник відповідача, в судові засідання на 23.03.2017 року, 03.05.2017 року, 27.09.2017 року, 05.10.2017 року, 18.10.2017 року, 13.11.2017 року, не прибув, будучі належним чином сповіщеним про дати, час та місце судового розгляду, що підтверджено поданням ОСОБА_2 клопотань про відкладення розгляду справи (а.с. 126), клопотанням ОСОБА_6, як представника ОСОБА_2, на ознайомлення з матеріалами справи та відкладення на іншу дату (а.с. 142), поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення судової повістки (а.с. 175), заяву про відкладення для надання часу на подачу додаткових доказів від 17.10.2017 року (а.с. 177), зазначив у цій ж заяві, що бажана дата судового розгляду після відпустки його представника, тривалість якої до 10.11.2017 року, письмові пояснення ОСОБА_7 (а.с. 178), поштовим повідомленням (а.с. 188) яке підтверджує отримання особою судової повістки 25.10.2017 року про виклик в судове засідання на 13.11.2017 року, але в судові засідання ОСОБА_2 або його представник не прибули, клопотань та заяв про проведення судового розгляду у відсутність позивача або представника позивача не подавали.
Враховуючи позицію сторони позивача, яка не заперечувала щодо винесення заочного рішення по справі, враховуючи встановлені обставини, а також процесуальну поведінку сторони відповідача, суд вважає можливим прийняти судове рішення на підставі доказів наявних в матеріалах цивільної справи, наданих сторонами, в заочному порядку.
Відповідно до засад ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено судом, предметом спору між сторонами є захист прав власності позивачки ОСОБА_1 на обєкт нерухомості, а саме магазин, розташований за адресою Дніпропетровська область, місто Камянське пр. Аношкіна, будинок № 64.
На підтвердження свого права власності, з боку позивачки ОСОБА_1 надані наступні докази, а саме:
- копію договору купівлі-продажу частки магазину, посвідченого 17.01.2017 року приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу ОСОБА_8, згідно до якого ОСОБА_4 продала а ОСОБА_1 придбала ? частку обєкта нерухомості, який відповідно до документа, що посвідчує право власності, значиться як МАГАЗИН, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, місто Камянське, проспект Аношкіна, будинок № 64, зареєстрований у реєстрі № 90 (а.с. 6-7);
- копію договору купівлі-продажу частки магазину, посвідченого 20.01.2017 року приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу ОСОБА_8, згідно до якого ОСОБА_4 продала а ОСОБА_1 придбала ? частку обєкта нерухомості, який відповідно до документа, що посвідчує право власності, значиться як МАГАЗИН, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, місто Камянське, проспект Аношкіна, будинок № 64, зареєстрований у реєстрі № 101 (а.с. 8-9);
- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10-11), з якого вбачається що право власності на нерухомість за вищезазначеними договорами, зареєстровано в реєстрі за № 18648562, 18652692.
З боку відповідача ОСОБА_2 до цивільної справи заперечень на позов ОСОБА_1 не подано, але з доказів долучених відповідачем до справи вбачається, що відповідач не оспорює факт користування зазначеним спірним приміщенням магазину, але жодного правового підтвердження законності користування ним не надає.
Так, згідно до ст.. 41 Конституції України гарантоване захист права власності, та приписи статті визначають його непорушність іншими особами.
Також, судом враховується доведеність з боку позивача порушення відповідачем її права власності, яке включає в себе три складові, це володіння, користування та розпорядження.
Як встановлено в ході судового розгляду саме користування належним позивачці майном не є можливим внаслідок зайняття приміщення вище зазначеного магазину, без будь-яких правових підстав, відповідачем, що підтверджується:
- висновком про результати розгляду звернення представника позивача ОСОБА_9 до Камянського відділу поліції із заявою від 26.01.2017 року про повідомлення незаконного захоплення приміщення магазину, за адресою Дніпропетровська область, місто Камянське, проспект Аношкіна, будинок № 64, (а.с. 30), з якого вбачається що перевіркою встановлено право власності на зазначений обєкт нерухомості за ОСОБА_1, та встановлено відсутність ознак кримінального злочину, та наявність цивільного спору між сторонами, за наслідком чого рекомендовано звернення із позовом до суду;
В той же час, із долучених матеріалів за зверненням ОСОБА_2 до відділу поліції, наданих на адвокатське звернення (а.с. 46-50), вбачається із заяви ОСОБА_2 до відділу поліції, щодо пошкодження належного йому майна, особа зазначає себе власником приміщення під номером 64а по пр. Аношкіна (а.с. 31), при цьому не зазначаючи будь-яких підтверджуючих документів та підстав.
Крім того, ОСОБА_2 зазначаючи зайняття приміщення під № 64а, фактично займає адресу під номером № 64, і жодного доказу правової підстави для цього не вказує і не надає, в тому числі.
Надана відповідачем копія розписки про отримання ОСОБА_7 грошей в рахунок продажу магазину (а.с. 78), на підтвердження правової підстави зайняття приміщення магазину належного позивачці ОСОБА_1, не може бути прийнято судом, так як надана суду розписка відноситься до правовідносин що виникли у відповідача щодо іншого обєкту нерухомості, а саме до магазину за адресою № 64а, а не № 64, і дана розписка не містить будь-яких домовленостей або зобовязань між сторонами по даній справі.
Таким чином, судом встановлено, що позиція відповідача ОСОБА_2 ґрунтується на підтвердження його наміру на набуття прав щодо обєкту нерухомості за адресою № 64-а по пр. Аношкіна у м. Дніпродзержинську, та на непогодженні із набуттям ОСОБА_1 права власності на інший обєкт нерухомості, а саме на магазин за адресою № 64 по пр. Аношкіна у м. Дніпродзержинську, в той же час, посилаючись на зазначені обставини, жодного доказу на підтвердження права власності, користування або володіння тощо, будь-яким обєктом, як то під номером 64 так і під номером 64-а по пр. Аношкіна, до справи ОСОБА_2 не долучено.
Також як встановлено під час судового розгляду, попередній власник майна магазину ОСОБА_3 (ОСОБА_4) Євгеніївна підтримала позицію позивача, що відображено у заяві та запереченнях на позицію відповідача (а.с. 143-145), що фактично спростовує позицію ОСОБА_2 щодо недійсності правочину договорів купівлі-продажу магазину, укладених між ОСОБА_4 як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем.
Крім того, позивачкою ОСОБА_1 на підтвердження фактичного здійснення прав власності щодо належного їй майна, а саме магазину за адресою Дніпропетровська область, місто Камянське, проспект Аношкіна, будинок № 64, надано витяг з рішення Камянської міської ради від 31.03.2017 року № 678-15/VII (а.с. 51) про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення магазину, за адресою Дніпропетровська область, місто Камянське, проспект Аношкіна, будинок № 64.
В той же час, щодо позиції відповідачем в обґрунтування правової підставі в зайнятті магазину, встановлено, що з наданих ОСОБА_7 грошей в рахунок продажу майна, ОСОБА_2 скористався своїм правом та звернувся 26.01.2017 року із відповідним позовом до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з заявою про стягнення з особи авансу, що підтверджено копією з матеріалів цивільної справи (а.с. 146-172).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.03.2017 року (а.с. 169), провадження по цивільній справі № 209/222/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 «про стягнення авансового платежу» - закрита.
Таким чином, будь-яких правових підстав для зайняття приміщення № 64 по пр. Аношкіна у м. Дніпродзержинську у ОСОБА_2 з підстав розписки про отримання ОСОБА_7 грошей в рахунок продажу магазину (а.с. 78), не існує.
Згідно ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
На підставі вище зазначеного, дослідив докази надані сторонами, вивчив матеріали справи та встановив, що МАГАЗИН, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, місто Камянське, проспект Аношкіна, будинок № 64, є власністю позивачки ОСОБА_1, яке зареєстроване в передбаченому законом порядку, а з боку відповідача ОСОБА_2 жодного доказу в межах даної цивільної справи суду на підтвердження будь-якого його законного права на користування, володіння або розпорядження, чи іншого права на зазначений магазин (право власності, право оренди, право лізингу, тощо…) не надано, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Крім того, задовольняючи позов, суд, керуючись ст.88 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за сплату судового збору у загальному розмірі 640 грн. 00 коп..
На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ст. 41 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224-226, 228, 232 ЦПК України, суд, -
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ої особи: ОСОБА_3 (ОСОБА_4) Євгеніївни «про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобовязання звільнити приміщення магазину» - задовольнити.
Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, у користуванні належним позивачці на праві приватної власності магазином, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, місто Камянське проспект Аношкіна, будинок № 64, шляхом звільнення приміщення магазину.
- 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок у відшкодування понесених позивачем витрат по сплаті судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Суддя Івченко Т. П.