Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 335/9238/14цГоловуючий у 1-й інстанції Гашук К.В.
№22-ц/778/257/17Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Кочеткової І.В.

при секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк»

ВСТАНОВИЛА:

Боржник ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, в якій просив визнати дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_3 неправомірними, зупинити виконавче провадження №4947977 з примусового виконання виконавчого листа від 22.10.2015 року № 335/9238/14-ц до розгляду даної скарги.

В обґрунтування своєї скарги боржник зазначав, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавче провадження № 49477977 з примусового виконання виконавчого листа від 22.10.2015 року № 335/9238/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» (надалі Банк) 1049093,11 грн. 01.12.2015 року державним виконавцем Кошкальда Є.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49477977. 07.06.2016 року на адресу ОСОБА_2 поштою надійшла вимога (вих. №1223/2 від 01.06.2016 року) державного виконавця Кошкальда Є.А. щодо проведення 08.06.2016 року виконавчих дій, а саме: проведення опису квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить боржнику на праві власності. Вказаною вимогою ОСОБА_2, як боржника, зобов'язано бути присутнім на проведенні виконавчих дій. Враховуючи те, що він перебував у відрядженні, за містом Запоріжжя та виконати вимогу державного виконавця 08.06.2016 року фактично змоги не мав, а його представник - адвокат ОСОБА_4 також не мала можливості бути присутньою при проведенні виконавчих дій, оскільки була зайнята у судових засіданнях в Комунарському районному суді м. Запоріжжя та Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя. 08.06.2016 року, його представник ОСОБА_4 в телефонному режимі повідомила державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 про зазначені обставини та зранку через канцелярію було подано заяву з проханням відкласти проведення виконавчих дій щодо проведення опису квартири за адресою: АДРЕСА_1. Проте, незважаючи на вищезазначене повідомлення та заяву про відкладення проведення виконавчих дій державним виконавцем Кошкальда Є.А. було здійснено вихід з метою проведення виконавчих дій за відсутності заявника та його представника, про що йому стало відомо з телефонного дзвінка консьєржки будинку. Вказані дії державного виконавця, на думку заявника, вчинені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», що в свою чергу позбавило його можливості належним чином скористатися своїми правами, передбаченими ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, ним особисто та через його представника було повідомлено державного виконавця про прийняття до провадження заяви про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2016 року і що остаточне судове рішення по справі №335/4107/15-ц судом не винесено. До того ж заявником оскаржено бездіяльність державного виконавця у зв'язку з невиконанням останнім вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо своєчасного направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження. Проте, незважаючи на ці обставини державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 продовжує здійснювати виконавчі дії.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2016 року (тс. 4 а.с. 96-97) скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ, заінтересована особа ПАТ «Європейський газовий банк» у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції в частині, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, боржник ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 4 а.с. 104 - 106) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу в частині визнання дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУ ОСОБА_3 неправомірними.

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою боржника відкрито т.с. 4 а.с. 111), справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 4 а.с. 113).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 січня 2017 року (т.с. 4 а.с. 126) в порядку задоволення клопотання Банку (т.с. 4 а.с. 118-119) апеляційний розгляд цієї справи на 17 січня 2017 року призначався апеляційним судом в режимі відеоконференції.

16 січня 2017 року Банк електронною поштою подав апеляційному суду письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу боржника (а.с. 129-130).

У судове засідання 17 січня 2017 року повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (т.с. 4 а.с. 115-117) боржник ОСОБА_2, представник Банку (стягувача) та державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції не зявились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, окрім представника Банку, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Представник Банку за довіреністю (тс. 4 а.с. 31) ОСОБА_6 електронною поштою подав апеляційному суду клопотання (т.с. 4 а.с. 131-132), в якому просив розглядати дану справу апеляційним судом Запорізької області у приміщенні останнього за відсутністю представника Банку, на проведенні відеоконференції не наполягав.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду ухвалила причини неявки всіх нез'явившихся осіб, які беруть участь у справі, визнати неповажними, на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України клопотання представника Банку задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у загальному режимі за відсутності всіх нез'явившихся осіб, які беруть участь у справі, за присутністю представника боржника ОСОБА_2 за договором адвоката т.с. 4 а.с. 133-134) ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_4, яка у тому числі просила долучити до матеріалів цієї справи копію ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2016 року, яка набрала законної сили 27.09.2016 року, про яку вона повідомляла суд першої інстанції у цій справі, та якою було скасовано постанову державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження ВП № 49479777 від 01 грудня 2015 року, останню врахувати апеляційним судом при апеляційному перегляді цієї справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга боржника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

В силу вимог ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без задоволення скаргу боржника ОСОБА_2 в оскаржуємій частині в частині визнання дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУ ОСОБА_3 неправомірними, керувався ст. ст. 209-210, 383-388 ЦПК України та виходив із необґрунтованості цих вимог скарги боржника у цій справі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції в оскаржуємій частині - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що на примусовому виконанні у Орджонікідзевському ВДВС ЗМУЮ знаходилось виконавче провадження № 49477977 з примусового виконання виконавчого листа № 334/9238, який видано Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 22.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку 1049093,11 грн. (т.с. 4 а.с. 41-43).

01.06.2016 року державним виконавцем Кошкальда Є.А. винесено вимогу №1223/2 (т.с. 4 а.с. 40), згідно із якою якою ОСОБА_2 зобов'язано бути присутнім 08.06.2016 року на проведенні виконавчих дій, а саме, на проведенні опису квартири, за адресою: АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_2

08.06.2016 року представником боржника ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_4 до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ, через канцелярію, подано клопотання про відкладення проведення виконавчих дій щодо опису квартири за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з неможливістю боржника та його представника бути присутніми у призначений державним виконавцем день при вчиненні виконавчих дій (т.с. 4 а.с.7).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Проте, суд першої інстанції правильно вважав, що за змістом зазначеної статті, відкладення проведення виконавчих дій є правом державного виконавця, а не обов'язком.

Також як правильно було встановлено судом першої інстанції, проведення виконавчих дій, зокрема, опису квартири за адресою: АДРЕСА_1, було заплановано державним виконавцем на 08.06.2016 року, про що повідомлено боржника. Доказів того, що вимога державного виконавця була отримана боржником лише 07.06.2016 року о 16-30 год., на що посилався у своїй скарзі ОСОБА_2, матеріали справи не містять.

Разом з тим клопотання про відкладення проведення виконавчих дій було подано через канцелярію Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ у день проведення таких дій, 08.06.2016 року, що не спростовує доводів державного виконавця про необізнаність подання такого клопотання боржником в день проведення виконавчих дій, а тому суд першої інстанції правильно вважав, що доводи боржника про порушення державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження» не можуть бути визнані обґрунтованими.

Крім того, як правильно було встановлено судом першої інстанції, за наслідками виходу державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 - 08.06.2016 року державним виконавцем було встановлено, що двері у квартирі ніхто не відчинив, про що державним виконавцем складено акт від 08.06.2016 року (т.с. 4 а.с.30). Тобто в цей день, жодних виконавчих дій та зокрема опису квартири боржника державним виконавцем не вчинялось, у зв'язку з чим твердження заявника про порушення його прав, передбачених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», є таким, що не відповідають дійсності.

З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що скарга ОСОБА_2 в частині визнання дій державного виконавця неправомірними задоволенню не підлягає.

В іншій частині представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 скаргу боржника у суді першої інстанції не підтримала, боржник в частині вирішення судом першої інстанції оскаржуємою ухвалою питання в цій частині погодився, в апеляційному порядку не оскаржував, тому правильність та законність ухвали суду першої інстанції в частині вирішення питання в іншій частині вимог боржника апеляційним судом у цій справі не переглядалась.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_2 не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі в частині, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України).

Доказом, передбаченим ст. 303 ч. 2 ЦПК України, у цій справі, який може бути прийнятий апеляційним судом до уваги при апеляційному перегляді цієї справи на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України, є ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2016 року, яка набрала законної сили 27.09.2016 року, про яку представник боржника у суді першої інстанції у цій справ заявляла, та якою було скасовано постанову державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження ВП № 49479777 від 01 грудня 2015 року, про яку суду першої інстанції було повідомлено стороною боржника на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, однак копія якої відсутня у матеріалах цієї справи.

Однак, цей доказ сторони боржника не спростовує правильність висновків суду першої інстанції в ухвалі в частині, що є предметом апеляційного перегляду у цій справі.

Оскільки, станом на час складання державним виконавцем вимоги 01.06.2016 року (а.с.40) та на час складання акту 08.06.2016 року (а.с. 53) постанова державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження ВП № 49479777 від 01 грудня 2015 року була чинною та державний виконавець діяв при здійсненні цього виконавчого провадження на той час у межах своїх повноважень з дотриманням порядку, передбаченого законом.

Таким чином, доводи боржника ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу, про наявність порушень вимог закону при постановленні оскаржуємої ухвали судом першої інстанції у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Складання акту державним виконавцем про вихід до квартири боржника та проведення опису квартири боржника (як виконавчої дії) це не тотожні поняття.

Права боржника вищезазначеними діями державного виконавця, у тому числі повязаними із вищезазначеними вимогою та актом, не було порушено, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для визнання останніх неправомірними у цій справі.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною боржника суду першої інстанції чи до апеляційної скарги не додані.

Хоча кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Підстави для звільнення боржника ОСОБА_2 від доказування, передбачені ЦПК України, у цій справі відсутні.

Боржник ОСОБА_2 та його представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування вимог скарги боржника в оскаржуємій частині.

Не може бути скасована правильна по суті ухвала суду першої інстанції з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції або її зміни.

Також, у разі відмови апеляційним судом боржнику ОСОБА_2 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок Банку у цій справі понесених ним судових витрат у вигляді судового збору (т.с. 4 а.с. 103) при подачі цієї апеляційної скарги до апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1ОСОБА_7ОСОБА_8