Номер провадження: 22-ц/785/3211/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_3 про повернення боргу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_2на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2014 року, -

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом який в подальшому було уточнено до ОСОБА_3 про повернення боргу.

Посилаючись на те, що в 2008 році між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено низку договорів позики, відповідно до умов яких позикодавець ОСОБА_2 передала позичальникові ОСОБА_3 грошову суму в загальному розмірі 20000,00 доларів США під 3% на місяць.

У звязку з порушенням грошового зобовязання, ОСОБА_2 зверталась до суду з вимогами про стягнення боргу та згідно рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 01 листопада 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 в якості основної суми боргу 20 000 доларів США, та в якості процентів за відповідний період - 16990,00 доларів США.

Однак як зазначає позивач, незважаючи на викладене, до теперішнього часу ОСОБА_3 суму боргу не повернула, у звязку з чим ОСОБА_2 звернулась до суду із вимогами про стягнення з ОСОБА_3: залишку основної суми боргу в розмірі 1479,60 гривень; різницю в гривневому виражені суми боргу, що утворилась з моменту ухвалення рішення про стягнення боргу та сплатою боргу внаслідок зміни курсу національної валюти до долару США в загальному розмірі 183122,69 гривень; суми процентів згідно договорів позики за період з грудня 2011 року по вересень 2014 року в загальному розмірі 307224,00 гривень; суми витрат на послуги банку в розмірі 2133.0 гривень; суми витрат на послуги КП БТІ Одеської міської ради в розмірі 593,00 гривень; суми витрат на послуги ТОВ Експертне бюро Айстра в розмірі 1000,00 гривень; суми витрат на послуги поштового звязку в розмірі 36,00 гривень; суми витрат на правову допомогу в розмірі 6000 гривень; суми судового збору в розмірі 3684,63 гривень.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 03 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача суму боргу в розмірі 1479,60 гривень, суму заборгованості за процентами - в загальному розмірі 307224,00 гривень, та пропорційну суму оплаченого судового збору в розмірі 3087 грн.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

ОСОБА_2 також подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати частково. Виправити помилку зроблену при розрахунку заборгованості за процентами з 307224,00 на 307238,28 гривень.

Постановити нове рішення, яким:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки суму заборгованості по процентам - в загальному розмірі 307238,28 гривень;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 183 122,69 грн., що є різницею, яка утворилась з моменту прийняття рішення та на момент сплати боргу від 36 990 доларів США;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі - 2 133 гривні - сплата послуг банку АТ УкрСиббанк за користування рахунками;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі - 6 000 гривень за надання правової допомоги;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 36 гривень витрати, що повязані з явкою до суду;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі - 593 гривні - сума витрат на послуги КП БТІ Одеської міської ради;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі - 1000 гривень - сплата послуг ТОВу Експертне бюро АЙСТРА;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму оплаченого судового збору в розмірі - 3684, 63 гривні 63 копійки.

В іншій частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси залишити без змін.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2015 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 3 грудня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 частини недоотриманої суми боргу у розмірі 1 479,60 грн, процентів за користування грошовими коштами в розмірі 307 224 грн, відмови у позові в частині стягнення витрат на оплату послуг банку у розмірі 2 133 грн, послуг КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» у розмірі 593 грн, послуг експертної установи у розмірі 1 000 грн і оплату поштових послуг у розмірі 36 грн скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитків у вигляді утриманої банком комісії за зняття перерахованої на рахунок позивача заборгованості за рішенням суду у розмірі 1 479,60 грн, оплату послуг банку за користування банківськими рахунками у розмірі 2 133 грн, послуг КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості у розмірі 593 грн, послуг експертної установи у розмірі 1 000 грн і поштових послуг у розмірі 36 грн; всього стягнено 5 421,60 грн.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України за період із 1 грудня 2011 року і до часу виконання боргового зобовязання за рішенням суду від 1 листопада 2011 року у розмірі 25 051,86 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року рішення апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів за позиками і збитків у вигляді курсової різниці скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2015 року в частині вирішення питання відшкодування витрат на правову допомогу залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 принесла апеляційну скаргу, у якій просила рішення суду про стягнення з неї на користь ОСОБА_2Л грошових коштів скасувати і у задоволенні позову відмовити.; ОСОБА_2 принесла апеляційну скаргу, у якій просила рішення суду першої інстанції про відмову у стягненні на її користь грошових коштів з ОСОБА_3 Сскасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, пперевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3С задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2Л районний суд виходив з того, що її позовні вимоги щодо стягнення процентів за позиками та відмови у частині позову про стягнення курсової різниці не ґрунтуються на законі.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки судуне відповідають фактичним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи у вирішенні цієї частини позовних вимог, тому суд апеляційної інстанції рішення районного суду у частині відмови у позові в частині стягнення збитків у вигляді курсової різниці на підставі п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує і ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Районний суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості по процентах у сумі 307224 грн., виходячи з положень ст. 599 ЦК України, яка встановлює, що зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання, прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

А отже, право, яке підлягає судовому захисту, має існувати на на день прийняття судового рішення.

Наявність судових рішень про стягнення брогу та процентів заінші періоди невиконання боржником зобовязання івідкриття виконавчого провадження за цими рішеннями за відсутності реального виконання боржником свогозобовязання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в ухвалі колегії суддів Судової палати вцивільних справах Верховного суду Українивід 12 березня 2009 року.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 1 листопада 2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за договорами позики було стягнуто суму боргу та проценти за прострочення виконання зобовязання. Вказане судове рішення набрало законної сили. На його виконання було видано виконавчий лист згідно до якого державним виконавцем порушено виконавче провадження.

Однак належне виконання судового рішення відбулось фактично лише 25 вересня 2014 року.

За період з моменту ухвалення рішення і до моменту його фактичного виконання боргове зобовязання позивачкою і відповідачкою існувало і відповідно позивачка мала право на відшкодування трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки предметом договорів позики була валюта долари США, то позивачка провела розрахунок процентів у цій же валюті, з чим погодився і суд першої інстанції і з висновками якого у цій частині погоджується і судова колегія.

Підстав для зміни у сумі заборгованості по процентах судова колегія не вбачає, враховуючи при цьому також і ту обставину, що різниця у сумі розрахунку процентів проведена позивачкою та судом першої інстанції є незначною 13 гривен, а тому не може істотно впливати на права і охоронювані законом інтереси позивачки.

Із встановлених обставин справи судова колегія приходить до висновку про те, що у цій частині судове рішення є таким, що відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Водночас,судова колегія не погоджується із висновком суду першої інстанції у частині відмови упозові про стягнення збитків у вигляді курсової різниці.

Визначення гривневого еквівалента доларів США і стягнення судом коштів у гривнях за офіційним курсом на день ухвалення рішення не суперечить чинному законодавству.

Частиною другою статті 533 ЦК України визначено, що офіційний курс валюти встановлюється на день платежу.

Виходячи із того, що на час ухвалення рішення суду і сплати гривневого еквівалента отриманих відповідачем доларів США, курс цієї валюти зріс, право позивача на отримання еквівалентної доларам США суми порушене і для його відновлення кредитор боржника мусить відшкодувати витрати, якіє збитками у розумінні п. 2 ч. 1ст. 22 ЦК України.

Згідно до проведеного розрахунку намомент проведення розрахунку по борговим зобовязанням курсова різниця склала 183122 грн.

Саме ця сума для позивачки є збитками і підлягає відшкодуванню за рахунок боржника у повному обсязі.

Судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цієї частини позовниї вимог.

Керуючись: п. 3 ч. 1 ст. 307; п.п. 3, 4 ст. 309; 316; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2014 року змінити.

Скасувати його у частині відмови у стягненні курсової різниці і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2Л.у цій частині задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 накористь ОСОБА_2 183122 грн курсової різниці.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6