У Х В А Л А

22 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1,

суддів Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

з участю: представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника ТОВ «Прод Майстер» ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 06 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 06 лютого 2017 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходів по забезпеченню позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу шляхом накладення арешту на все майно відповідача ОСОБА_5, в тому числі цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: вул. Струтинської, № 20, м. Рівне та зареєстрований за відповідачем ОСОБА_5, що проживає за адресою: 35307, с. Обарів, вул. Соборна, № 1-а Рівненського району, Рівненської області, паспорт серії СР № 354294, виданий Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області 19 березня 1998 року, ідентифікаційний номер № НОМЕР_1, але в межах суми позовних вимог.

Не погодившись із ухвалою суду, ТОВ «Прод Майстер» оскаржило її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала про забезпечення позову ОСОБА_4 безпосередньо впливає на майнові права та інтереси товариства. Пояснює, що цілісний майновий комплекс, на який накладено арешт оскаржуваною ухвалою, перебуває в іпотеці відповідно до Договору іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007р., укладеного між ВАТ «ОСОБА_6 Аваль» та ОСОБА_5, при чому по даний час іпотека не припинялася та заборона на відчуження не знімалася. Додає, що 16.12.2016р. ТОВ «Прод Майстер» було придбано всі права вимоги за кредитними договорами, укладеними між ВАТ «ОСОБА_6 Аваль» та ОСОБА_5, тому будь-які судові справи, в яких предметом спору є зазначене нерухоме майно безпосередньо стосуються прав та інтересів ТОВ «Прод Майстер». Вказує на недотримання судом принципу співмірності виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам та стверджує, що оскільки предметом спору є грошові кошти, накладення арешту на нерухоме майно (а не кошти) є протиправним. Вважає, що внаслідок вжитих заходи забезпечення позову товариство позбалене можливостіможливості реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки задля забезпечення виконання основних договорів та отримати виконання судового рішення у справі № 569/12316/15-ц. Доводить, що на даний час відсутня реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення у даній справі, і доказів її наявності заявником не подано, а тому і відсутня необхідність у вжитті заходів забезпечення

__________________________________________________________________________Справа № 570/343/17 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 22-ц 787/537/2017 Cуддя-доповідач ОСОБА_1

позову. З наведених підстав просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні відповідної заяви.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, що приймають участь у справі, може вжити заходи по забезпеченню позову. Згідно ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладення арешту на майно чи грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього чи інших осіб; забороною здійснювати визначені дії; встановленням обов'язку здійснювати визначені дії та таке інше.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення боргу, ОСОБА_4 обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідач не виконує своїх зобовязань за договорами позики, строк виконання по яких минув. У заяві про забезпечення позову позивач зазначав, що з боку відповідача має місце ухилення від виконання своїх боргових зобовязань, при цьому останній вдається до спроб продати належне йому майно для покращення свого фінансового стану, а також зауважив, що сума боргу є досить значною 5 550 000 гривень, що в сукупності може утруднити в майбутньому виконання рішення суду по даній справі.

Задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання в майбутньому рішення суду.

На підтвердження такого висновку в ухвалі наведенні відповідні мотиви та докази, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Посилання апеляційної скарги на те, що заходи забезпечення позову порушують принцип співмірності із заявленими позовними вимогами, колегією суддів відхиляються, оскільки судом оскаржуваною ухвалою накладено арешт на належний відповідачу цілісний майновий комплекс лише в межах суми позовних вимог.

Доводи ТОВ «Прод Майстер», викладені в апеляційній скарзі, про те, що оскаржуваною ухвалою порушуються його права та інтереси як іпотекодержателя спірного цілісного майнового комплексу, не заслуговують на увагу суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Наявність кількох обтяжень на один предмет іпотеки не позбавляє заявника права на задоволення своїх вимог за рахунок його продажу, а накладення арешту оскаржуваною ухвалою вже після передачі спірного майнового комплексу в іпотеку, жодним чином не порушує його прав іпотекодержателя.

Що ж стосується покликань апеляційної скарги про відсутність реальної загрози невиконання рішення суду в подальшому, то вони колегією суддів відхиляються. У позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем вчиняються дії щодо продажу належного йому майна, при цьому борг перед позивачем, сума якого є досить значною, ним не погашена у встановлений строк, ні повністю, ні навіть частково.

Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про те, що потреба в забезпеченні позову існує на даний час, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» відхилити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 06 лютого 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді : Боймиструк С.В.

ОСОБА_8