АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2182/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Степанецьке» (далі СТОВ «Агрокомплекс «Степанецьке», товариство) про визнання припиненим договору оренди землі та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до СТОВ «Агрокомплекс «Степанецьке», посилаючись на те, що 23.08.2012 року між нею та товариством укладено договір оренди № 92/08 земельних ділянок, які належать ОСОБА_6 на праві власності. Відповідно до ОСОБА_5 приймання-передачі об'єкта оренди того ж дня позивачка передала, а відповідач прийняв в строкове платне користування обидві земельні ділянки, обєднані в одну.

Пунктом 8 договору оренди передбачено, що договір укладено на 5 років. Вважаючи днем укладення договору дату його підписання, строк дії договору сплив 23.08.2017 року.

До закінчення строку дії договору, а саме у червні 2017 року вона повідомила відповідача про свій намір не продовжувати дію договору.

Проте, відповідач не погодився повернути належні їй землю. 04.07.2017 року товариство направило позивачці листа, з якого вбачається, що дія договору закінчується 21.12.2018 року, тобто з моменту його реєстрації.

Вважаючи, що дії відповідача щодо відмови у поверненні належних їй земельних ділянок (кадастрові номери :01:001:0284 та :01:003:0419) після закінчення строку дії договору оренди, порушують конституційні права ОСОБА_6 щодо розпорядження належним їй майном, вона просила суд визнати договір оренди землі № 92/08 від 23.08.2012 року, укладений між ОСОБА_6 і СТОВ «Агрокомплекс «Степанецьке», таким, що припинив свою дію 23.08.2017 року в зв'язку із закінченням строку, на який він був укладений. Також просила зобов'язати відповідача повернути їй належні їй земельні ділянки.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку. Просить рішення суду скасувати, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що договір оренди набуває чинності після його державної реєстрації, строк дії договору оренди починається не з моменту його підписання, а після набрання ним чинності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку № 294 серії ЧР №064004 від 14 січня 2004 року ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 5,29 га у межах Копіюватської сільської ради Канівського району Черкаської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7). Планом меж земельної ділянки визначено кадастрові номери земельної ділянки :01:001:284 та :01:003:0419 (а.с. 7 зв.)

Згідно з договором оренди землі № 92/08 від 23 серпня 2012 року ОСОБА_6 надала в строкове платне користування вказану обєднану земельну ділянку СТОВ «Агрокомплекс «Степанецьке» строком на 5 років (а.с. 8-13).

26 червня 2017 року ОСОБА_6 повідомила директора СТОВ «Агрокомплекс «Степанецьке» про відсутність у неї наміру продовжувати дію договору оренди, оскільки вона приступає до самостійного господарювання на належній їй земельних ділянках. Тому просила після збирання урожаю не проводити ніяких агротехнічних робіт на її ділянках (а.с. 14). Повідомлення вручено товариству 30 червня 2017 року (а.с. 15).

Згідно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 17) 21.12.2013 року за СТОВ «Агрокомплекс «Степанецьке» зареєстровано право оренди земельної ділянки за номером 3981338 на підставі договору оренди землі №92/08 від 23.08.2012 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України від 06.10.1998 № 161-XIV "Про оренду землі" в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 17, 18 вказаного вище Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно з п. 41 договору оренди землі № 92/08 від 23 серпня 2012 року він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Пунктом 35 договору передбачено, що його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 18 цього договору також визначено, що передача земельної ділянки здійснюється з моменту підписання договору.

Актом приймання-передачі обєкта оренди від 23 серпня 2012 року сторони засвідчили факт передачі земельної ділянки орендарю на виконання умов договору оренди землі, тобто в день підписання договору (а.с. 13).

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Оцінивши вказаний договір оренди, колегія суддів приходить до висновку, що при його укладенні сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов оренди землі. Він складений у належній формі і підписаний сторонами.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи, сторони приступили до виконання цього договору оренди з часу його підписання, тобто з 23 серпня 2012 року, а саме реально настали правові наслідки відповідно до умов договору, так як відповідач користувався земельною ділянкою, а позивачка отримувала орендну плату. Вказані обставини сторонами не оспорюють ся.

За таких обставин колегія суддів вважає, що дія оспореного договору оренди землі № 92/08 від 23 серпня 2012 року починається з моменту його укладання і тому у позивачки є всі законні підстави для повернення їй власних земельних ділянок від відповідача.

Реєстрація договору оренди, на яку посилається відповідач, є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору і не впливає на факт його укладення.

Така позиція апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, що викладена у постанові від 19.02.2014 року у справі №6-162ц13 та аналогічних правових позицій.

ОСОБА_6 того колегія суддів звертає увагу на те, що СТОВ «Агрокомплекс «Степанецьке» обґрунтовує свою позицію тим, що спірний договір оренди землі був зареєстрований ним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 23 грудня 2013 року. Тобто відповідач зареєстрував відповідним шляхом право оренди земельної ділянки відповідно до договору.

Разом із тим вказаний договір підписаний сторонами 23 серпня 2012 року і, відповідно до діючого на той момент законодавства, повинен бути зареєстрований відповідними територіальними органами земельних ресурсів. У договорі оренди відсутня така реєстрація договору.

Отже, приймаючи до уваги, що спірний договір між сторонами діяв на протязі 5-ти років з моменту укладання та передачі землі, а позивачка виконала усі необхідні дії для повернення землі, необхідно прийти до висновку, що він припинив дію з 23 серпня 2017 року.

Приведені вище доводи дають підстави суду не враховувати правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 18.01.2017 року у справі №6-2777цс16, оскільки в ній іде мова про реєстрацію договору оренди землі як правочину.

Також слід зазначити, що відповідач не надав докази того, що він звертався до позивачки з метою продовження дії договору оренди землі з дотриманням процедури та строків встановлених ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

На підставі викладеного, у звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невірним застосуванням норм матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_6, як власника землі.

У звязку з задоволенням позову судові витрати по справі в розмірі 2 688 грн. 00 коп., відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_6 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Степанецьке» про визнання припиненим договору оренди землі та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Договір оренди землі № 92/08 від 23 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Степанецьке» - визнати таким, що припинив дію з 23 серпня 2017 року.

Зобовязати сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Степанецьке» повернути ОСОБА_6 належні їй на праві власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №064004 від 14 січня 2004 року земельні ділянки за кадастровими номерами :01:001:0284; :01:003:0419 в межах Копіюватської сільської ради Канівського району Черкаської області.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Степанецьке» на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 2 688 грн. 00 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :