Дата документу 05.01.2017
Справа № 320/6545/16-ц
05 січня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області
головуючого - судді Урупи І.В.
при секретарі - Бондаренко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Акцент-банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала.
Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
13.03.2014 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, при цьому базова процентна ставка встановлена у розмірі 36,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобовязалася повертати отриманий кредит та відсотки за користування кредитом.
Згідно ст.ст. 1050,1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Крім того банк, окрім стягнень по основних зобовязаннях, просить стягнути неустойку: заборгованість по комісії та пені в розмірі 3500 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина штрафу 500 грн., процентна складова штрафу 763 грн. 55 коп.
Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки штрафів є необґрунтованими з огляду на таке.
При підписанні анкети-заяви сторони погодили, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг.
З наданої довідки про умови кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. При цьому графа «щомісячна комісія» відсутня. Також не передбачена комісія і за Умовами та правилами надання банківських послуг.
Тому суд вважає, що у даному випадку в розрахунку заборгованості позивач нарахував відповідачці не комісію, як ним вказано, а пеню в розмірі 3500 грн. 00 коп., яка передбачена Умовами та правилами, і тому підлягає стягненню.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.
Відповідно до довідки про тарифи банку з використанням кредитки «Універсальна» (тарифний план «55 днів») вбачається, що за порушення строків платежів за будь-яке з грошових зобовязань, несвоєчасне погашення кредиту або/та процентів, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 30 грн. за кожен випадок прострочи платежу.
Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг довідки про тарифи банку з використанням кредитки «Універсальна» (тарифний план «55 днів») при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 55 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.
Тобто, підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобовязання. Тому не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення штрафу у розмірі 1263,55 грн. (фіксована частина штрафу 500,00 грн. та процентна складова штрафу 763 грн. 55 грн.)
Підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,197, 79,88,212,214,215,218,224-229 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530,553,554,610,611,1050,1054 ЦК України, суд
Позов Публічного Акціонерного Товариства Акцент-банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: