У х в а л а

іменем україни

06 грудня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: Управління Пенсійного фонду України, Баришівсько-Березанське відділення об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Баришівського районного суду Київської області від 30 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 08 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що на її заяву до Баришівсько-Березанського відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29 березня 2017 року про доступ до публічної інформації та надання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків вона отримала відповідь, в якій викладена інформація про те, що, після проведеної роботи з усунення дублів та неточностей при формуванні реєстраційного номера облікової картки платника податків, органом податкової служби 15 серпня 2003 року її реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 було закрито через помилку в даті народження та присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків - № НОМЕР_1, про що ані її, ані її роботодавців повідомлено не було.

Після звернення до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області їй стало відомо, що за новим реєстраційним номером облікової картки платника податків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування є відомості за 2017 рік про її страховий стаж тривалістю сумарно 20 днів. При цьому за довідкою, наданою 20 лютого 2017 року Баришівсько-Березанським відділенням Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 не відповідає персональним даним заявника.

Посилаючись на наведене, просила встановити факт нарахування на її користь за реєстраційним номером облікової картки платника податків № НОМЕР_1 заробітної плати (доходу) за період з 07 жовтня 1987 по 17 січня 2017 року, що була нарахована на її користь за реєстраційним номером облікової картки платника податків № НОМЕР_2; встановити факт, що відрахування до органів пенсійного фонду за період з 07 жовтня 1987 по 17 січня 2017 pоку, що були здійснені за реєстраційним номером облікової картки платника податків № НОМЕР_2 її роботодавцями, були здійснені за реєстраційним номером облікової картки платника податків № НОМЕР_1; встановити факт належності їй тих індивідуальних відомостей про застраховану особу та відомостей про нараховану заробітну плату, які обліковуються у органах пенсійного фонду та органів доходів і зборів за реєстраційним номером облікової картки платника податків № НОМЕР_2.

Необхідність встановлення вказаних фактів ОСОБА_4 обґрунтовувала неможливістю реалізації її прав на пенсійне забезпечення.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 30 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 серпня 2017 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення заяви, мотивуючи свою вимогу порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно із ч. 1 ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що ОСОБА_4 не доведено в чому полягає неможливість одержання чи відновлення документів, які підтверджують факти, які остання просить встановити, а також не надано доказів відсутності можливості реалізувати свої права без встановлення вказаних фактів.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 30 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К.Гримич

Ю.Г.Іваненко