Справа № 621/33/17
Пр. № 2/621/343/17
РІШЕННЯ

іменем України

31 березня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Акулової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Змієві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

10.01.2017 року ПАТ «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з останнього 49490 грн. в порядку регресу.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.03.2014 року між ПАТ «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Зміївського відділення Харківської обласної дирекції НАСК «Оранта» було застраховано цивільно правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України водіїв при керуванні забезпеченим транспортним засобом ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, встановлено у сумі 50000 грн., франшиза складає 510 грн. 25.01.2015 року на автодорозі Харків Мерефа Павлоград сталася дорожньо транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача та автомобіля ОСОБА_2 Вектра С, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок якої автомобілям було спричинено механічні пошкодження. Відповідно до постанови суду винним у скоєнні ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 Крім того, ОСОБА_1, з місця дорожньо транспортної пригоди зник. 30.04.2015 року до страховика надійшла заява про страхове відшкодування від ОСОБА_3, який є власником транспортного засобу ОСОБА_2 Вектра С, реєстраційний номер НОМЕР_2. У відповідності до складеного 10.02.2015 року ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» дослідження, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ОСОБА_2 скаладє 128839,93 грн. Позивачем було визначене страхове відшкодування у розмірі 49490 грн., з урахуванням суми франшизи, відповідно до договору, складає 510 грн. Визначене страхове відшкодування виплачено позивачем ОСОБА_3, на підставі складеного страхового акту та заяви про страхове відшкодування. Просив позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, у заяві, яка надійшла на адресу суду 29.03.2017 року, просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.01.2015 року, близько 17 години 15 хвилин на 1 км автодороги Харків Мерефа Павлоград, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1, при обгоні транспортного засобу автомобіля ОСОБА_2 Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_3, порушив правила обгону, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з вказаним автомобілем під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власники матеріальні збитки, після чого ОСОБА_1 залишив місце дорожньо транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України.

Постановою Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. (а.с. 23, 24) Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1, сам делікт та причинно-наслідковий зв'язок між винними діями відповідача та настанням шкоди встановлені та не підлягають доказуванню.

26.03.2014 року ПАТ «Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта» в особі Зміївського відділення Харківської обласної дирекції НАСК «Оранта» було застраховано цивільно правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України водіїв при керуванні забезпеченим транспортним засобом ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, встановлено у сумі 50000 грн., франшиза складає 510 грн. (а.с. 3)

27.01.2015 року ОСОБА_3 звернувся з повідомлення про дорожньо транспортну пригоду (а.с. 4)

30.04.2015 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 5)

30.01.2015 року було складено акт огляду транспортного засобу (а.с. 10-11)

У відповідності до складеного 10.02.2015 року ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» дослідження № АХ1661ВО-10.02/5, матеріальний збиток, згідно умов страхування, завданий власникові автомобіля ОСОБА_2 Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, визначений на підставі протоколу огляду автомобіля і калькуляції відновлювального ремонту складає 128839,93 грн. (а.с. 12-19)

Стаття 993 ЦК України, передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки».

Так, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року роз'яснено, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно підпункту «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, оскільки законодавством передбачено право страховика після виплати відшкодування звернутись до суду з регресним позовом до особи, відповідальної за завдані збитки, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов до висновку, що позов ПАТ «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення шкоди в порядку регресу є обґрунтованим та підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 993,1191 ЦК України, ЗУ«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» (м. Харків, вул.. Полтавський шлях, 7) (п/р 4795 в ГО ПАТ Укрсоцбанк, МФО 300023, ) в порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 49490 (сорок девять тисяч чотириста девяносто) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: