Справа № 477/2522/16-ц
Провадження № 2/477/328/17
У Х В А Л А

13 січня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до ПСП Родіна та ТОВ Родіна-Агро про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2016 року представник позивачів звернувся до суду із позовом до ПСП Родіна та ТОВ Родіна-Агро про витребування у відповідачів майна , а саме: адміністративне приміщення, інв.№ 4 (центральна контора) за адресою вул. Леніна, 152 в с. Пересадівка, топочна центральної контори інв.№ 82, балансовою вартістю 2686 грн., пошта-готель, розміщена по вул. Леніна,150 с. Пересадівка, інв.№ 62, автогараж інв.№ 2, автогараж на 2 автомашини, інв.№ 3, стоянка для автотранспорту на території автогаража з огорожею, інв.№ 109 та встановити порядок виконання рішення.

Ухвалою суду від 03 січня 2017 року позовна заява залишена без руху, а позивачам у строк пять днів з дня отримання цієї ухвали було запропоновано виправити вказані в ухвалі недоліки, а саме звернутися з новою позовною заявою, в якій вказати ціну позову, яка згідно п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України є дійсною вартістю майна та підтвердити вартість нерухомого майна належними документами на момент звернення до суду. Крім того, відповідно до п.6 ст.6 Закону України Про судовий збір у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Також, у позовній заяві зазначити місце знаходження нерухомого майна, яке просить витребувати з чужого незаконного володіння, а саме: топочної контори, автогаражів інв.№2і № 3 стоянки для автотранспорту, зазначивши або надавши відповідні докази. Крім того послатися на обставини та надати докази права спілки громадян співвласників «Родина» на розпорядження саме майном, яке просять витребувати позивачі (розподільчій баланс при паюванні СГВК «Родіна», Статут спілки громадян співвласників «Родина», тощо), а також докази, що позивачі є членами вказаної спілки та копії свідоцтв про право власності на майновий пай члена СГВК Родіна. Також необхідно уточнити у кого з відповідачів та яке майно необхідно витребувати. Крім того необхідно конкретизувати позовну вимогу про встановлення порядку виконання рішення суду та уточнити який порядок виконання рішення позивачі просять встановити, викласти обставини, якими позивачі обґрунтовують дану вимогу та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину.

Дана ухвала суду отримана представником позивачів 05 січня 2017 року.

10 січня 2017 року на виконання ухвали суду представником позивачів надано нову позовну заяву, копію довідки голови спілки громадян співвласників «Родина», копію довідки голови спілки громадян співвласників «Родина» про членство позивачів у спілці від 06.01.17р., копія довідки голови спілки громадян співвласників «Родина» від 07.01.17р., виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, звернення представника позивачів від 09.01.2017р.

Як вбачається зі звернення представника позивачів від 09.01.2017р. він вказує, що ним, як представником позивачів, проведено оплату всієї суми судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» та з посиланням на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 року № 10, тому визначальним вважав надходження усієї належної до сплати суми судового збору, хоча судовий збір і не був сплачений кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Разом з тим, згідно квитанції від 27.12.2016р. про сплату судового збору, представником позивачів ОСОБА_16 сплачений судовий збір в сумі 640 грн.

При цьому ціною позову зазначено вартість майнових паїв в сумі 140005 грн., а не вартість витребуваного майна.

Однак, відповідно до положень ст. 80 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна на момент звернення до суду.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла станом на момент звернення до суду), позивачам необхідно було сплатити судовий збір, який розраховується у відповідності до ставок судового збору, встановлених п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою в розмірі 1% від ціни позову але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 грн.). У зв'язку з чим, навіть при зазначеній ціні позову -140005 грн., сума судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою мала становити 1% від ціни позову, тобто 1400 грн., яка повністю не сплачена.

Стосовно посилань представника позивачів на рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі, суд зазначає наступне. В зазначеній справі заявник звертався до суду з проханням звільнити його від сплати судового збору за позов, з наданням доказів неспроможності сплатити суму судового збору, яка є надмірно високою для нього, оскільки дорівнювала середній річній зарплаті у Польщі. Зі змісту вказаного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що національним судом відмовлено в задоволенні його заяви. В зазначеній справі Європейський суд з прав людини постановив, що було допущено порушення п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та визнав, що збір, який вимагався від заявника, був надмірним, що становило непропорційне обмеження його права доступу до суду, та неналежного розгляду судами заяви позивача при звільненні від судового збору та перевірки судами фінансового стану заявника.

При цьому відповідно п.60 вказаного рішення, суд постановив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції. Однак Суд наголошує, що сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин цієї справи, включаючи спроможність заявника

її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні та чи мала "розгляд судом".

В п.59 вказаного рішення зазначено що: положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Крім того, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 року № 10, роз'яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № Р(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI"Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Однак, клопотань про звільнення, зменшення розміру чи відстрочення та розстрочення судового збору, ані від позивачів, ані від їх представника, при подачі позову не завлено.

Отже, суд приходить до висновку, що недоліки, зазначені в ухвалі суду, в повному обсязі не усунуті, а саме: не вказана ціна позову, яка є вартістю майна на момент звернення до суду та не сплачено судовий збір відповідно до положень ст.4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами, які діють з 1 вересня 2015 року), за вимогу майнового характеру, у зв'язку з чим, позовна заява підлягає поверненню на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України.

Керуючись ч.2 ст.121, ст.208 ЦПК України, суддя

УХ В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до ПСП Родіна та ТОВ Родіна-Агро про витребування майна з чужого незаконного володіння, вважати неподаною та повернути.

Роз'яснити позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.А.Саукова