: Є.У. №366/3663/16
Пр. №2/ 366/ 23/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 січня 2017 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м т. Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на навчання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи свій позов тим,що відповідач є батьком ОСОБА_3.

Син продовжує навчання в Київському університеті культури.

Згідно Договору №20849/140275 від 27.08.2014 року,укладеного між Київським університетом культури та ОСОБА_1,ОСОБА_3, вона мала сплачувати за навчання за один семестр 5000грн.,тобто, за один навчальний рік-10 000 грн.

21.07. 2014 року вона сплатила 5000 гривень. Відповідно, ця сума була стягнута з відповідача.

15.01. 2015 року вона сплатила за другий навчальний семестр 5000 гривень.

Згідно з Договором №22529 від 27.08.2015 року ,укладеним між Київським національним університетом культури та ОСОБА_3, вона повинна сплачувати за навчання за один семестр-5500грн.,а за весь рік-11 000грн.

06.08.2015 року нею було сплачено плату за перший семестр 5500грн. та 14.12. 2015 року - сплачено 5 500грн.за другий семестр.

Тобто,за три семестри вона заплатила за навчання сина 16 000 грн.

Позивачка просить половину коштів, сплачених нею за навчання ОСОБА_3 стягнути з відповідача, ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Пояснила,що син навчається в Київському університеті культури,6-ий семестр. Добровільно платити за навчання сина відповідач відмовляється. За 1 семестр кошти за навчання сина вона стягувала з відповідача через суд. За порадою фахівця, щоб не звертатися кожний семестр до суду, вона зібрала квитанції за три останні семестри.

Відповідач позов не визнав. Пояснив,що ст. 185 Сімейного кодексу України не передбачає стягнення додаткових витрат на утримання повнолітніх дітей. Крім того, слід врахувати його матеріальне становище, його сімейний стан,що він одружився,має на утриманні дитину та сам хворіє і потребує лікування. Кому треба гроші,той йде у банк і там бере кредит. Так він сам лікується. Позивачка з її сином з ним не рахуються.

Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідач стверджує,що він сплачує на утримання сина аліменти, яких, як він вважає,достатньо,щоб оплатити навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків,з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків,до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину,що викликані особливими обставинами(розвитком здібностей дитини, її хворобою,каліцтвом тощо).

Відповідно до ст.. 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою,сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Як слідує зі ст.. 201 Сімейного кодексу України, стаття 185 СК України,а саме: участь батьків у додаткових витратах на дитину,- у переліку відсутня,отже,правові підстави на стягнення додаткових витрат з батьків на утримання повнолітніх дітей,в законі відсутні,а отже, позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст.201 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 10,60,88, 212- 215 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом 10 днів, з часу проголошення.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку на оскарження, а в разі подачі апеляції - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Суддя: