Справа №491/1378/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого Дорош В.В.

при секретарі: Гула О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, третя особа Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 листопада 2016 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 19 лютого 2014 року помер її чоловік та батько відповідача ОСОБА_2С - ОСОБА_3, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частку квартири АДРЕСА_1, право власності на яку посвідчено договором купівлі-продажу, посвідченим нотаріально 31 жовтня 1997 року за реєстровим №1994, який пройшов державну реєстрацію в Ананьївському РБТІ 11 листопада 1997 року.

Заповіту стосовно розпорядження майном на випадок смерті ОСОБА_3 не залишив, тому право на спадкування перейшло до спадкоємців за законом. Спадкоємцями померлого за законом першої черги є позивач та відповідач у справі.

Позивач зазначає, що за її заявою про прийняття спадщини нотаріусом заведено спадкову справу №281/2014 на майно ОСОБА_3 Внаслідок вивчення наданих нею документів з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, нотаріус виявила розбіжності в загальній площі квартири, яка зазначена в технічному паспорті 65,4 кв.м. на відміну від загальної площі, яка вказана в договорі купівлі-продажу 63,0 кв.м., тому їй рекомендовано звернутись до суду (а.с.20).

ОСОБА_1 вказує, що дійсно, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 1997 року ОСОБА_3, нею та відповідачем ОСОБА_2 придбана квартира АДРЕСА_1, яка складається з трьох житлових кімнат житловою площею 38,3 кв.м., загальна площа 63,0 кв.м. Згідно з інформацією, яка міститься в технічному паспорті, який виготовлений за її замовленням Ананьївським РБТІ, загальна площа квартири збільшилась до 65,4 кв.м.

Фактично площа квартири не збільшилась та збільшитись не могла з урахуванням того, що розташована на третьому поверсі житлового будинку. Під час останньої інвентаризації представником БТІ було враховано те, що лоджія площею 2,6 кв.м. та балкон, площею 2,3 кв.м. закриті склом. Саме з цієї причини під час визначення площі квартири було застосовано відповідний коефіцієнт, що призвело до збільшення площі на 2,4 кв.м.

За життя ОСОБА_3 квартира перебувала в їхній спільній сумісній власності, тобто без виділення часток. Нині виникає потреба у визначенні часток в спільній власності на квартиру її та відповідача ОСОБА_2

Позивач зазначає, що з урахуванням наявності в неї 1/3 частки та спадкування такої ж частки їй у власність має бути передано 2/3 частки квартири, за ОСОБА_2 має бути визнано право власності на 1/3 частки квартири.

Згідно із технічною характеристикою квартири, яка міститься в технічному паспорті, інвентаризаційна вартість квартири в цілому 112806 гривень. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 13 жовтня 2016 року №70468903, видана центром надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області свідчить про відсутність Іпотеки та обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1, у звязку з чим звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

У судове засідання на розгляд справи позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак, надала на адресу суду письмові заяви (а.с.29,48), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Крім того до суду надійшла письмова заява про збільшення позовних вимог від 29.12.2016 року із відповідними додатками, щодо визначення вартості спадкового майна ( а.с.35-46)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не зявився, однак надав письмові заяви (а.с.30,47), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, діюча на підставі довіреності (а.с.28), у судове засідання на розгляд справи також не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.27), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує.

Суд взявши до уваги заяви позивача, відповідача та представника третьої особи, вивчивши документи по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Жеребкове, Ананьївського району Одеської області, мешканка АДРЕСА_2, згідно копії паспорту (а.с.5-6).

Відповідно до копії паспорта, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець АДРЕСА_2 (а.с.7-8).

Судом також встановлено, що 30 грудня 1993 року міським Палацем шлюбів м. Полтави зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_1, за актовим записом №2825, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, внаслідок чого її залишено прізвище «Касімбекова» (а..с.9).

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер 19 лютого 2014 року (а.с.10).

Встановлено також, що згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 1997 року, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1, договір зареєстрований в Ананьївському РБТІ 11 листопада 1997 року за реєстровим №1994 (а.с.11).

Також зясовано, що замовником технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, до якого також додається схематичний план вказаної квартири, та експлуатація приміщень до плану житлового будинку садибного типу (а.с12-14).

Відповідно до копії технічної характеристики квартири, виданої Ананьївським районним БТІ Одеської області, загальна вартість квартиру АДРЕСА_1, складає 112806 гривень (а.с.15).

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 вересня 2015 року, індексний номер:43661162 вбачається, що ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії КН №182014, виданий 28 травня 1996 року Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, на праві приватної власності належить 1/1 частки земельної ділянки, площею 1,09 га, кадастровий номер :01:001::0514, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.16), про що також свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №43661692 від 11 вересня 2015 року (а.с.17).

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №70468903, виданої 13 жовтня 2016 року Центром надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, вбачається, що будь-які відомості щодо квартири АДРЕСА_1 відсутні (а.с.18) .

Встановлено, що з довідки №2731, виданої 27 жовтня 2016 року Ананьївською міською радою Одеської області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5 та спільно проживала в одній квартирі, вела спільне господарство разом з чоловіком ОСОБА_3 по день смерті останнього, тобто 19 лютого 2014 року (а.с.19).

З довідки №2732, виданої 27 жовтня 2016 року Ананьївською міською радою Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5 та спільно проживав в одній квартирі разом із батьком ОСОБА_3 по день смерті останнього, тобто 19 лютого 2014 року (а.с.20).

Також судом досліджені наступні документи, додані позивачем під час розгляду справи: квитанція про сплату судового збору від 29 грудня 2016 року(а.с.35), заява позивача про приєднання до матеріалів справи додаткових документів(а.с.36), копія витягу з звіту №74 від 28 грудня 2016 року по визначенню оціночної вартості квартири №12, що знаходиться в м. Ананьєву, вул. Пушкіна, 37, Одеської області(а.с.37-46).

Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Так, згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог діючого законодавства свідоцтво про право на спадщину видається за наявністю у спадковій справі всіх необхідних документів та відомостей (ст.ст. 42, 68 Закону України «Про нотаріат»), п. 4.12 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Згідно п. 4.14 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. - при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (п. 4.15 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Крім того, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не має можливості набути спадщину в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 1997 року, зареєстрованому в Ананьївському РБТІ 11 листопада 1997 року за реєстровим №1994.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає за можливе визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, так як відсутні заперечення відповідача.

Крім того суд вважає, що вимоги позивача щодо визначення частки співвласника відповідача по справі не підлягають розгляду так як вони не заявлені відповідною особою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6 та мешканкою АДРЕСА_3 паспорт громадянина України серії КН №182014, виданий 28 травня 1996 року Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власностіна 2/3 частини квартири №12 в житловому будинку №37 по вул. Пушкіна в м. Ананьєві Одеської області, загальною площею квартири 65,4 кв.м, житловою площею 38,3 кв.м..

В іншій частині позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Дорош

Рішення суду набуло законної сили „___________________ 20___ року.