АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/749/2017 Головуючий в 1 інстанції - Миколаєць І.Ю.
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Желепи О.В.

суддів: Рубан С.М., Іванченка М.М.

при секретарі: Перетятько А.К. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В. , пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

В заяві посилався на те, що він не знав, що на його ім'я був складений заповіт.

Про наявність заповіту та смерть дядька дізнався після повідомлення нотаріуса, після чого 26 лютого 2016 року подав заяву про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом, оскільки він пропустив строк для подачі такої заяви. Вважає ці обставини поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову. В скарзі посилався на те, що причини через які він не прийняв спадщину є поважними, так як він не знав ні про смерть ОСОБА_3, ні про те, що той заповідав йому майно, а тому з об'єктивних причин пропустив строк. Суд не врахував, що відповідач в даній справі знала про існування заповіту з квітня 2015 року, проте умисно йому не повідомляла, щоб він пропустив строк.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи скарги підтримав в повному обсязі.

Позивач до апеляційного суду не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач та її представник проти задоволення скарги заперечувала.

Відповідачка в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що позивач знав про смерть ОСОБА_3, так як приїздив до Києва в морг. Також пояснила, що заповіт на ім'я позивача складався за місцем проживання його родичів в сільській Раді, і їй телефонували родичі позивача з приводу заповіту, а тому вона вважає, що позивач знав про існування заповіту на його ім'я.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд вважав встановленими такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3(а.с.40), який за життя, 22.10.2013 p., склав заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області Сотніченко K.M. і яким всі свої права та обов»язки щодо належного йому майна заповів ОСОБА_1 (а.с.61).

Після отримання нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори вищезазначеного заповіту, 26.01.2016 р. ОСОБА_1 було направлене повідомлення про можливість прийняття останнім спадщини(а.с.62). 26.02.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини та у видачі йому свідоцтва про право на спадщину (а.с.77). 26.02.2016 р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко JI.M. йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва за причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини (78).

Згідно до матеріалів спадкової справи, спадкоємцем майна ОСОБА_3, є його дружина ОСОБА_2 - відповідач у справі, яка прийняла спадщину (а.с.39).

Суд встановив обставини несвоєчасного прийняття спадщини спадкоємецем - позивачем у справі .

При цьому також суд встановив, що позивач в даній справі не довів, що строк на прийняття спадщини він пропустив з поважних причин.

Наведені в позовній заяві причини, суд визнав неповажними.

Вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновок суду про недоведеність заявлених позовних вимог, відповідає цим обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що позивач не знав про існування заповіту, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що суд першої інстанції дав належну оцінку таким доводам, та правомірно керувався висновками ВСУ при розгляді аналогічних справ. До апеляційного суду позивач не надав жодних нових доказів, які б свідчили про те, що в нього існували реальні перешкоди для прийняття спадщини в установлений законом строк.

Доводи про те, що відповідачка умисно не повідомила позивача про заповіт колегія суддів не приймає, так як вони є недоведеними, а крім того відповідачка не зобов'язана за законом вчиняти такі дії.

Крім того колегія суддів враховує, також пояснення відповідача з приводу місця складання заповіту, та обставин, відповідно до яких позивачу було відомо про смерть спадкодавця, та заповіт, які жодним чином позивачем спростовані не були. Останній на виклик апеляційного суду для дачі пояснень з приводу вказаних обставин не з'явився, просив завершити розгляд справи за його відсутності.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Судді: