Справа № 489/4808/16-ц
Номер провадження 2/489/273/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

16 січня 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі за текстом - ДТП) з вини відповідача, автомобілю позивача завдано матеріальних збитків. Вину відповідача встановлено судовим рішенням.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в розмірі 31977,00 грн., судовий збір та вартість послуг адвоката у розмірі 1000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.12.2015 встановлено, що відповідач керував т/з "МАН", д/н НОМЕР_1 по вул. Космонавтів не слідкував за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху праворуч, не впевнився в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив контактування із тим, що рухався праворуч в попутному напрямку т/з марки "ГАЗ" під керуванням водія ОСОБА_3, який продовжив рух, здійснив наїзд на стоячий праворуч т/з марки "КАМАЗ", водій якого ОСОБА_4 знаходився у т/з, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як встановлено судом, позивач є власником пошкодженого т/з марки "ГАЗ".

Відповідно до акту виконаних робіт від 26.07.2016 вартість ремонтних робіт склала 31977,00 грн.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Ст. 1192 ЦКУ визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1996 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом безпосередньо до особи, яка завдала йому майнової шкоди та вина якої встановлена вище зазначеним судовим рішенням.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на користь ОСОБА_1 у розмірі 31977 (тридцять одна тисяча дев'ятсот сімдесят сім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв