У х в а л а

іменем україни

27 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Маріупольської міської ради Донецької області та Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, третя особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Комунальне підприємство «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», про визнання незаконними рішення та свідоцтва про право власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 22 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником 77/200 частини жилого будинку по АДРЕСА_1.

Вказував на те, що співвласниками указаного домоволодіння є ОСОБА_6, частка якого складає 55/200 чатини та була ОСОБА_5, частка якої становила 32/200 частини спірного домоволодіння. Зазначене домоволодіння знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,17895 га.

Звертав увагу на те, що права спільної часткової власності на спірне домоволодіння було припинено, оскільки рішенням Маріупольської міської ради Донецької області від 20 квітня 2011 року було надано дозвіл на видачу ОСОБА_5 правовстановлюючих документів на окреме домоволодіння по АДРЕСА_1, на підставі якого, 06 травня 2011 року останній було видано свідоцтво про право власності на домоволодіння за АДРЕСА_1, загальною площею 35,7 кв. м та житловою площею 10,5 кв. м.

Вважав рішення Маріупольської міської ради Донецької області від 20 квітня 2011 року незаконним, оскільки між ним та ОСОБА_5 домовленості про виділ частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності не було, в судовому порядку розподіл часток не здійснювався.

Також зазначав, що у зв'язку із оформленням ОСОБА_5 право власності на окреме домоволодіння, рішенням Маріупольської міської ради Донецької областівід 18 червня 2013 року останній було передано у власність земельну ділянку площею 0,0554 га для обслуговування вказаного домоволодіння, що також порушує його права, оскільки виділ земельної ділянки в таких розмірах є непропорційним відповідно до розміру частки ОСОБА_5 у домоволодінні, яка належала їй до оформлення права власності на окремий будинок.

Посилаючись на наведене, просив визнати незаконним рішення Маріупольської міської ради Донецької області від 20 квітня 2001 року за № 138/13; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 06 травня 2011 року видане на ім'я ОСОБА_5; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на вищевказане домоволодіння та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 22 червня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з вимогами статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що на підставі оспорюваного рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області виділення в натурі спірної частки ОСОБА_5 з майна, що є у спільній частковій власності не здійснювалось.

При цьому судами правильно зазначено, що розглянувши звернення ОСОБА_5 про видачу правовстановлюючих документів, виконавчий комітет Маріупольської міської ради вказаним оспорюваним рішенням дозволив лише міському комунальному підприємству «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» видати останній свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння.

Враховуючи наведене, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідачами не порушено прав та законних інтересів позивача, а оскільки останній свої позовні вимоги не уточнював, склад осіб, які беруть учать у справі не змінював - підстави для задоволення позову відсутні.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 22 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

О.В. Закропивний