Справа № 640/349/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14 червня 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.,

за участю секретаря Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій з подальшим уточненням просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №27 у будинку №8 по вул. Куликівська(до перейменування Мельникова) ту м. Харкова, вирішити питання про розподіл судових витрат, та повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. у звязку зі зменшенням позовних вимог. В обгрунтування зазначених підстав посилається на наступне. Позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (до перейменування Мельникова) у м. Харкові. Однак, порушуючи права власника квартири, відповідач продовжує бути зареєстрованою у вказаній квартирі, що порушує права позивача, оскільки позивач зазнає незручностей та майбутніх втрат у звязку із накопиченням відповідачем боргів з оплати вартості комунальних послуг. У родинних стосунках сторони не перебувають, спільного господарства не ведуть. Оскільки відповідач самостійно заяву про зняття її з реєстрації місця проживання не подає, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, та проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Враховуючи згоду позивача на розгляд справи в порядку заочного розгляду, суд вирішує справу у відповідності до вимог ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором (договором про задоволення вимог іпотекодержателя) від 17.06.2016 року, позивач є власником квартири АДРЕСА_2 (колишня вулиця Мельникова) в м. Харків, що також підтверджується інформаційною довідкою

з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд вважає, що право позивача на користування своєю квартирою було порушено, а тому, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позов надісланий до суду 30.12.2016 року.

Також, позивачем була подана заява про зменшення позовних вимог, а судовий збір було сплачено в розмірі 1102,40 грн.

Відповідно до приписів ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, надмірно сплачений судовий збір, сплачений позивачем 30.12.2016 року в розмірі 551 грн. 20 коп. слід повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-232 ЦПК України, ст. 16, 321, 391 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою №27 у будинку № 8 по вул. Куликівська (колишня вул. Мельникова) у м. Харкові.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 коп.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова повернути ОСОБА_1 надмірно сплачені кошти - судовий збір - з державного бюджету у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 коп., який був сплачений 30.12.2016 р., № квитанції 0.0.679973188.1 від 30.12.2016 року на наступні реквізити: р/р отримувача 0004, МФО: 851011, отримувач УДКС України у Київському районі м. Харкова, код отримувача 37999675, банк отримувача ГУ ДКСУ в Харківській області, призначення платежу: 6890.00- *;101;;22030001; Судовий збір; платеж: ОСОБА_1.

Зобовязати ОСОБА_1 надати до Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова копію квитанції про сплату судового збору на загальну суму 1102 грн. 40 коп., оскільки оригінал знаходиться в матеріалах справи без можливості його вилучення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий -