Справа № 520/8648/15-ц
Провадження № 2/520/5451/17
Київський районний суд м. Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «Правекс Банк» про захист прав споживачів,
Представник ПАТ КБ «Правекс Банк» до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщений, надав заяву про вирішення спору за його відсутності.
За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд вивчив матеріали по справі і встановив наступне:
У якості забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором №3279-091/08Р між Банком і ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого ОСОБА_1 заставодавець передав в заставу Заставодержавтелю АКБ «Правекс Банк» автомобіль НОМЕР_1.
ОСОБА_1, посилаючись на положення ЗУ «Про захист прав споживачів» і висновок судово-економічної експертизи №88/е , виготовлений 22.08.2016 року ПП «Ника Консалт», вимагає визнати недійсним кредитний договір №3279-091/08Р, укладений 29.04.2008 року між ним ОСОБА_1- і АКБ «Правекс Банк», з тих підстав, що договір не відповідає вимогам нормативно-правових актів, що діяли на момент укладання договору.
Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню за наступних підстав:
За договором кредиту одна сторона - банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит у встановлений строк та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір є договором консенсуальним, платним, двосторонньо зобов'язальним. Вимоги до форми і порядку укладення кредитного договору передбачено у ст. 1055 ЦК України, ст. 6 Закону України від 12 липня 2001 р. "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".
Кредитний договір укладається між позичальником і кредитодавцем в письмовій формі і визначає взаємні зобов'язання стосовно суми кредиту, терміну його повернення, розміру та порядку сплати відсотків і не може змінюватися в односторонньому порядку. До умов кредитного договору належать: об'єкти кредитування; розмір кредиту; умови його надання та погашення; процентні ставки за користування кредитом та порядок сплати процентів; умови здійснення банківського контролю за використанням коштів; способи забезпечення виконання зобов'язань клієнтом; перелік розрахунків та відомостей, необхідних для кредитування, строк їх надання клієнту; майнова відповідальність за порушення умов договору тощо.
Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Порядок і вимоги щодо здійснення банками, їх філіями та відділеннями касових операцій (в тому числі видачу готівки) у національній та іноземній валютах, зокрема виплати готівки іноземної валюти з поточних, вкладних (депозитних) рахунків або фізичним особам за переказами без відкриття поточних рахунків визначено положеннями Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, чинної у 2007 році.
Так, відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІІ Інструкції №337, до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки (додаток 6), прибутково-видатковий касовий ордер (додаток 7), заява на видачу готівки (додаток 8), прибутковий касовий ордер (додаток 9), видатковий касовий ордер (додаток 10), грошовий чек (додаток 11), а також рахунки на сплату платежів та документи, установлені відповідною платіжною системою для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі.
Згідно до п. 2 глави 3 розділу ІІІ Інструкції № 337, з каси банку готівка національної валюти видається за видатковими документами, в тому числі за заявою на видачу готівки фізичним особам з поточних, вкладних (депозитних) рахунків та фізичним і юридичним особам переказ без відкриття рахунку (з представленням юридичною особою довіреності на уповноважену особу) за операціями з клієнтами (видача кредиту тощо).
Пунктом 4 глави 3 розділу ІІІ Інструкції № 337 визначено, що видача готівки іноземної валюти здійснюється за видатковими документами, в тому числі за заявою на видачу готівки юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, а також підприємцям з їх поточних рахунків на цілі, передбачені нормативно-правовими актами; фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку, а також за операціями з відшкодування банкнот іноземної валюти, прийнятих на інкасо.
Пунктом 10 глави 3 розділу ІІІ Інструкції № 337 передбачено, що операції з виплати готівки іноземної валюти з поточних, вкладних (депозитних) рахунків або фізичним особам за переказами без відкриття поточних рахунків здійснюються через касу банку за наявності цієї валюти в повній сумі.
Отже, видача фізичній особі кредиту (грошових коштів) з каси банку в іноземній валюті мала здійснюватись на підставі заяви про видачу готівки з поточного позичкового рахунку, відкритого позичальнику на договірних засадах.
Окрім цього, пунктом 2.3 Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 20.10.2004 року № 495 (далі Інструкція № 495), визначено, що операції з видачі готівки фізичним особам з поточних, вкладних (депозитних) рахунків в національній та іноземній валютах з кас банків відображаються в бухгалтерському обліку на підставі відповідних видаткових документів, визначених Інструкцією про касові операції, такими бухгалтерськими проводками: Дебет 2620, 2630, 2635; Кредит 1001, 1002.
Документальним підтвердженням виконання сторонами умов договору (усного правочину) є належним чином оформлені первинні документи.
Надані суду докази (заява на видачу готівки,розпорядження обліково-операційному управлінню) свідчать, що готівка іноземної валюти позичальнику ОСОБА_3 була видана з внутрішнього банківського рахунку 2203 без відкриття поточного клієнтського рахунку 2620.
Згідно п. 1.10 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 18.06.2003 № 254 (надалі Положення № 254), особовий рахунок рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюються відповідно до укладених між банком і клієнтами договорів. Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня (п. 5.4 Положення № 254).
Видача готівкової іноземної валюти, відповідно до актів цивільного законодавства та нормативно-правових актів НБУ, можлива лише з банківського рахунку клієнта банку (банківського рахунку, клієнтського рахунку, поточного рахунку, балансового рахунку 2620).
Такий порядок встановлено законодавцем для контролю за виданими кредитами в іноземній валюті і для запобігання валютних махінацій: оборот іноземної валюти на території України обмежений і регламентований цілим рядом законів та нормативно-правових актів України.
Відповідно до нормативно-правових актів НБУ вказані рахунки повинні містити дані про ідентифікаційний код клієнта і відображатися в бухгалтерській звітності банку для декларування банком своїх доходів з подальшою сплатою податків з цих доходів.
У даному випадку поточний рахунок клієнту ОСОБА_3 банком не відкривався , а в кредитному договорі банком застосована схема видачі кредитних коштів, передбачена для видачі кредитів в національній валюті( тобто з внутрішнього аналіточного рахунку 2203… напряму через касу банку).
Відображення бухгалтерської проводки операції з видачі кредитних коштів в іноземній валюті: Дт 2203___ ; Кт 1001___ у заяві про видачу готівки № 2 від 29.04.2008р. не відповідає Положенню про організацію бухгалтерського обліку та звітність в банках України, затвердженому постановою Правління НБУ № 566 від 30.12.1998 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01.02.1999р. за № 56/3349; Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженому постановою Правління НБУ від 17.06.2004р. № 280, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 26.07.2004р. за № 918/9517, Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 14.08.2003р. № 337, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 05.09.2003р. за № 768/8089, Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 20.10.2004р. № 495, у звязку з тим, що видача готівкової іноземної валюти здійснюється з вкладних або з поточних (клієнтського) рахунків фізичної особи.
Не відповідають нормативно-правовим актам НБУ і приходні касові документи, на підставі яких банк здійснював приймання чергових платежів в іноземній валюті від ОСОБА_1 на погашення кредиту: бухгалтерська проводка, яку застосовував банк в заяві на переказ готівки застосовується в бухгалтерських звітах банків України для приймання готівки в національній валюті гривні.
Відповідно до п.1.2 кредитного договору №3279-091/08Р від 29.04.2008 року кредит ОСОБА_1 надавався терміном з 29.04.2008 року до 29.04.2015 року зі сплатою 11,99 відсотків річних. П.4.5 Договору визначає, що відсотки за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником щомісяця до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків. Аналізуючи вказані положення договору суд дійшов висновку, що сторони в договорі визначили фіксований тип процентної ставки. Разом з тим, п.1.3 кредитного договору передбачає у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником зобовязань щодо строків сплати відсотків та/або повернення кредиту розмір процентної ставки збільшується на 1% річних. У випадку наступного невиконання позичальником своїх зобовязань розмір процентної ставки збільшується з урахуванням збільшення процентних ставок, зроблених раніше. Крім того, п. 10.1 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник зобовязаний сплатити пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п.1.2 за весь період прострочення.
Банк розрахував сукупну вартість кредиту відповідно до вищевказаних положень, яка є додатком до кредитного договору. У висновку судово-економічної експертизи №88/е наведено аналіз і розрахунок реальної процентної ставки за спірним кредитним договором ця ставка складає 64,5%, а не вказану в додатку 21,62%.
Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
У статтях 18 і 19 Закону «Про захист прав споживачів» передбачено підстави для визнання договору недійсним: укладення договору на умовах, що обмежують права споживача та вчинення правочину з використанням нечесної підприємницької практики.
Перелік несправедливих умов у договорах зі споживачами визначений у ч. 3 ст. 18 Закону № 1023-XII. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті цей перелік не є вичерпним.
Поняття "нечесна підприємницька практика" означає будь-яку підприємницьку діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим чи іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19, ч. 2 ст. 19 цього Закону нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.
У даному випадку, суд погоджується з доводами позивача, що при укладенні спірного правочину ОСОБА_2 свідомо та навмисно ввів його - ОСОБА_1- в оману щодо істотної умови кредитного договору його ціни, а саме абсолютного значення здорожчання кредиту та відсоткової ставки з метою привернення уваги до фінансової послуги саме цього кредитора.
За кредитним договором юридичні права й обов'язки сторін - банків та клієнтури - неоднакові. У банку-кредитора- фактично знаходяться всі права, а важливими обов'язками є надання кредитів різних видів та інформування клієнтів про умови кредитування. На клієнті лежать в основному обов'язки: повернути в строк одержаний кредит, сплатити банку проценти за користування кредитом, не ухилятися від банківського контролю, надати і гарантувати наявність забезпечення за договором.
З огляду на викладене суд вважає, що кредитний договір №3279-091/08Р від 29.04.2008 року, укладений між ПАТ КБ «Правекс-Банк» і ОСОБА_1 є недійсним, тому як не відповідає вимогам цивільного законодавства.
Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «Правекс Банк» про захист прав споживача задовольнити.
Визнати недійсним кредитний договір №3279-091/08Р, укладений 29 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» (нині Публічне Акціонерне товариство комерційний банк «Правекс -Банк») і ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Калашнікова О. І.