АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ТОВ «Кей-Колект»

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Колект», 3-особи - ОСОБА_3,

приватний нотаріус КМНО Кравченко ІринаСергіївна

про визнання договору іпотеки недійсним

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 р. задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Колект», 3особи - ОСОБА_3, приватний нотаріус КМНО КравченкоІ.С. про визнання договору іпотеки недійсним.

Визнано недійсним договір іпотеки №5059 від 28.09.2007 р., укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк».

Припинено іпотеку на квартиру АДРЕСА_1.

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження № 5746561 та запис про заборону № 5060, внесені на підставі договору іпотеки № 5059 від 28.09.2007 р., укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк».

Виключено з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку квартири АДРЕСА_1, внесений на підставі договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки 649-650 від 13.02.2012 р. ПН Обухівського районного нотаріального округу СаєнкоЕ.В.

Вилучено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29153153 від 7.04.2016 р. - державну реєстрацію прав власності за ТОВ «Кей-Колект» на об'єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, внесену ПНКМНО Кобелєвою А.М.

Стягнуто з TOB «Кей-Колект» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 324,80 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 162,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кей-Колект» просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 р. та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 28.09.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_8 було укладено договір іпотеки № 65552 (номер у реєстрі 5059), відповідно до п.1.1 якого іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1, яка належала іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.08.2007 р. Відділом приватизації Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням від 16.08.2007 р. № 2258 (а.с.95-98 т.1).

13.02.2012 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки (а.с.87-91, т.1).

Згідно виписки з додатку № 1 до цього договору до ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_8 (ас.92, т.1).

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23.07.2013 р. визнано незаконним та скасовано розпорядження Відділу приватизації Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації № 2258 від 16.08.2007 р. про приватизацію спірної квартири, а також визнано недійсним свідоцтво про приватизацію на житло від 16.08.2007 р., видане Відділом приватизації Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с.7-8, т.1).

Згідно свідоцтва про право власності, виданого 08.06.2015 р. Відділом приватизації державного житлово-комунального господарства Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, спірна квартира належить позивачу ОСОБА_1 та 3-особі ОСОБА_3 в рівних часках (а.с.9, т.1).

17.07.2015 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Духновською O.A. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 та ОСОБА_10 відповідно до ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в зв'язку з тим, що на квартиру накладено обтяження (а.с.10, т.1).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 07.12.2015 р., підставою обтяження є договір іпотеки №5059 від 28.09.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Кравченко І.С. Також, з даної довідки вбачається, що 26.12.2015 р. зареєстровано іпотеку за реєстраційним номером 13437598 реєстратором: приватний нотаріус Саєнко Е.В., АДРЕСА_2, на підставі договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки № 649-650, посвідченим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саенко Е.В.; іпотекодержателем є ТОВ «Кей-Колект» (а.с.11, т.1).

29.12.2015 р. Деснянським районним судом м.Києва в порядку забезпечення даного позову накладено арешт на спірну квартиру (а.с.24, т.1).

Однак, відповідно до інформаційної довідки від 17.05.2016 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, державним реєстратором - приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М. 04.04.2016 р. прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект», а 07.04.2016 р. здійснено державну реєстрацію прав на спірну квартиру за ТОВ «Кей-Колект» (а.с. 122-124, т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст.1, ч.1 ст.5 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV предметом іпотеки є об'єкти нерухомого майна та об'єкти, які прирівнюються до таких цим Законом. До них чинним законодавством; зокрема, віднесено: земельні ділянки: будівлі; споруди; підприємство як майновий комплекс: житлові будинки: квартири; дані; садові будинки: гаражі: об'єкт незавершеного будівництва, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору за умови, що іпотекодаведь може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому; право оренди чи користування нерухомим майном, яке надає орендарю чи користувачу право будувати, володіти та відчужувати об'єкт нерухомого майна.

Об'єкти нерухомого майна можуть бути предметом іпотеки лише за таких умов: майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернено стягнення; воно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відсутність хоча б однієї з указаних ознак є підставою для визнання договору іпотеки недійсним.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» визнання іпотечного договору недійсним є підставою для припинення іпотеки.

Відповідно до ст.41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3. ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23.07.2013 р. визнано незаконним та скасовано розпорядження Відділу приватизації Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації № 2258 від 16.08.2007 року про приватизацію спірної квартири, а також визнано недійсним свідоцтво про приватизацію на житло від 16.08.2007 р., видане Відділом приватизації Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації ОСОБА_8 та ОСОБА_2

Спірна квартира на даний час належить позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_3 в рівних частках відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 8.06.2015 р. Відділом приватизації державного житлово-комунального господарства Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації.

За таких обставин, суд правильно вважав, що наявні правові підстави для визнання недійсним договору іпотеки та припинення іпотеки на спірну квартиру.

Так, згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про іпотеку» визначено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об»єктів нерухомого майна за таких умов : нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення.

Також, згідно ч.1 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Як вбачається з оспорюваного правочину, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 при укладенні 28.09.2007 р. з ПАТ «УкрСиббанк» іпотечного договору виступали на момент його укладення як власники предмета іпотеки - спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності, яке визнано судом недійсним, (рішення Деснянського районного суду м.Києва від 23.07.2013 р.), а тому, суд дійшов правильного висновку, що свідоцтво є недійсним з моменту його видачі, а тому, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 не мали права розпоряджатися цим майном та укладати договір іпотеки.

Також, суд правильно вважав, що тим самим були порушені права позивачки, яка була на той час неповнолітньою. Тому, вимоги позивачки, яка є співвласником квартири і права та законні інтереси якої порушено, про визнання недійсним договору іпотеки, припинення іпотеки, та решта позовних вимог, які є похідними, є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Кей-Колект» - відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :