Справа № 606/2157/16-ц
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд в складі:

головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Будз М.В.

розглянувши письмово, заочно у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, у якому просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 26244 грн. 01коп., з яких: 1431 грн. 20 коп. заборгованість за кредитом, 19886 грн. 90 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1225 грн. 91 коп. - штраф (процентна складова), а також понесені судові витрати, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак в позовній заяві є прохання про слухання справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного винесення рішення судом.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне:

12.04.2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Розрахунок заборгованості за договором від 12.04.2011 року, станом на 30.11.2016 року, свідчить про те, що ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем ПАТ «Акцент-Банк» в розмірі 26244 грн. 01коп.

У добровільному порядку заявлену позивачем суму заборгованості відповідач не погасив.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Однак, відповідно до ч. 1,2,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, умовами надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктом 8.6 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші порушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За таких обставин позивачу слід відмовити у стягненні штрафів, а саме: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1225 грн. 91 коп. - штраф (процентна складова).

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Однак, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, розмір пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором становить 3200 грн. 00 коп., не є співрозмірною із сумою 1431 грн. 20 коп. - заборгованості за основною сумою кредиту, а тому суд вважає стягнути з відповідача 500 грн. 00 коп. - пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором.

На підставі викладеного суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача ОСОБА_1 в користь позивача ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 12.04.2011 року, у розмірі 21818 грн. 10 коп., з яких: 1431 грн. 20 коп. заборгованість за кредитом, 19886 грн. 90 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією.

Понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 77, 169, 179, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 612, 611, 1054 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь позивача ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 12.04.2011 року, у розмірі 21818 грн. 10 коп., з яких: 1431 грн. 20 коп. заборгованість за кредитом, 19886 грн. 90 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією.

У решті позову відмовити у зв'язку з безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь позивача ПАТ «Акцент-Банк» 1378 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Теребовлянського районного суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: В.В. Малярчук