У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ ЄвграфоваЄ.П.,

розглянувши касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної МариниАнатоліївни на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

09 жовтня 2017 року заявник направив до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року, яка не відповідала вимогам ст. 325 ЦПК України, оскільки подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі, як на підставу пропущення строку заявник посилався на те, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» перебуває у стані ліквідації, у зв'язку із чим змінені робочі процеси у банку. Враховуючи необхідність проведення інвентаризації майна та рахунків банку, зважаючи на вдосконалення процесу складання, погодження та підписання процесуальних документів на що потрібен додатковий час, вважав зазначене поважною причиною пропущення строку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2017 року касаційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» залишено без руху, оскільки зазначена заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження визнана судом неповажною.

У листопаді 2017 року на виконання вимог вказаної вище ухвали ПАТ «ВіЕйБі надіслало заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій зазначив ті ж самі причини пропущення строку. Разом з тим, заявник не надав належних доказів на підтвердження того, коли саме отримав чи не отримав копію ухвали апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2017 року, та що перешкоджало звернутися до суду із касаційною скаргою до 09 жовтня 2017 року.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що заявник вже звертався з касаційною скаргою 11 травня 2017 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2017 року йому було поновлено строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року та залишено касаційну скаргу без руху для усунення недоліків. Проте у зв'язку із невиконанням вимог ухвали від 13 травня 2017 року скаргу було визнано неподаною та повернуто заявнику ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2017 року.

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку не можна визнати поважними, оскільки заявником не наведено інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження на відміну від тих, що визнані неповажними, не подано доказів на підтвердження існування перешкод усунення недоліків первісної касаційної скарги, що була повернута ухвалою від 24 липня 2017 року, не наведено причин з яких касаційна скарга не могла бути подана без зволікань після її повернення.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а підстав для поновлення строку на касаційне оскарження не вбачається, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Є.П. Євграфова