Справа №705/4984/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, заінтересована особа-Затишанська сільська рада Уманського району Черкаської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з « позовною заявою» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. При цьому, в позовній заяві в якості заінтересованої особивказана Затишанська сільська рада Уманського району Черкаської області.

В позові ставиться питання:

«… Встановити факт належності правовстановлюючого документу заповіту № 2 від 19.01.2006 р., складеного на моє імя ОСОБА_1, мені ОСОБА_1.».

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Предявлена «позовна заява» ухвалою суду від 23 листопада 2017 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, що стосується змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі є у тому числі сторони ( позивач, відповідач).

Так, в позовній заяві, щодо вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документуне чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Тому порушені вимоги п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України. При цьому, посилань на наявність спору про право в позовній заяві не має і прохальна частина містить посилання лише на встановлення факту.

ОСОБА_1 у «позовній заяві» просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, що відноситься до розгляду в порядку окремого провадження.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цивільно-процесуальним кодексом; справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Суд встановлює юридичні факти, які є новими, оскільки саме на підставі таких фактів у особи виникають суб'єктивні права. Такі юридичні факти зазначаються у судових рішеннях, які відіграють роль первинних документів, оскільки саме в них містяться відомості, які є якісно новими по відношенню до існуючих, і саме вони породжують виникнення у особи суб'єктивних прав.

Також в заяві, що стосується вище вказаних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини (не має посилань на те, які саме права були порушені, відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії,тобто не має посилань у звязку з чим позивач подала до суду позовну заяву і за захистом яких прав звернулася). Тому порушені вимоги п.6 ст. 119 ЦПК України. При цьому мова йде лише про посилання на відповідні докази в тексті позовної заяви згідно з положеннями п. 6 ст. 119 ЦПК України: « … 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування..».

Так, в «позовній заяві» про встановлення факту належності документу в якості позивача вказана «Осецька Раїса Олександрівна», також до матеріалів позовної заяви додано заповіт складений ОСОБА_2 на імя «Осецької Раїси Олександрівни», при цьому в прохальній частині позовної заяви ставить питання про встановлення факту належності заповіту складеного на імя ОСОБА_1 їй - ОСОБА_1, тобто прізвище вказане в позовній заяві повністю співпадає з тим, що було вказано спадкодавцем у заповіті.

В заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, вказується мета встановлення юридичного факту, оскільки вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. В заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та вказати докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Згідно вимогам ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»,- судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, а також за подання заяви у справах окремого провадження. Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями) ставки судового збору станом на 01.01.2017 року встановлюються: за подачу заяви у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу ( 320 грн.).

При подачі позовної заяви позивачем було додано оригінал квитанції про сплату судового збору № 143 від 14.11.2017 року на суму 640 (шістсот сорок ) гривень.

Для усунення цих недоліків судом був встановлений строк до 04 грудня 2017 року.

Однак позивач, в порушення вимог ст. 119 ЦПК України, недоліки вказані в ухвалі суду не усунув.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач у встановлений судом термін не виконає вимоги ст. 119, 120 ЦПК України і не усуне недоліки позовної заяви, то позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Затишанська сільська рада Уманського району Черкаської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,- визнати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Мазуренко