г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1077/17
Номер провадження 2/213/785/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В., при секретарі Гусаровій О.С., за відсутності учасників процесу, заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору авансу недійсним та стягнення грошових коштів,
Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив.
Представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила.
Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності сторін та їх представників на підставі наявних доказів.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.
Встановлено, що договір купівлі-продажу домоволодіння між сторонами укладено не було, оскільки до встановленого строку до 01 вересня 2014 року, ОСОБА_2 не оформив право власності на земельну ділянку та будинок. Грошові кошти у сумі 1000 доларів США відповідач добровільно повертати позивачу відмовляється.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з правових наслідків недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.
Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.
Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій нотаріальній формі.
Згідно з вимогами ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання прав чинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину
З огляду на викладене, суд вважає, що спірний договір має силу попереднього договору, який в силу вимог ст.ст. 635, 657 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню. Укладений договір авансу сторонами нотаріально не посвідчено, а тому суд вбачає підстави вважати такий договір нікчемним, оскільки при його укладенні не було додержано вимоги законодавства щодо його нотаріального посвідчення, а відтак такий договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Таким чином, визнання такого договору недійсним не вимагається, а тому вимога про визнання договору авансу недійсним не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, стягнувши з відповідача грошові кошти, отримані ним на виконання умов нікчемного договору.
Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 202, 215, 216, 220, 570, 635, 657 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору авансу недійсним та стягнення грошових коштів задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.
На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд судового рішення подається відповідачем протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.
Суддя: В. В. Мазуренко