Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації вартості частки автомобіля, індексації за прострочення виконання грошового зобов'язання та трьох відсотків річних від суми простроченого грошового зобов'язання; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - колективне підприємство «Цивільжитлобуд», про визнання стороною договору відступлення частки учасника простого товариства, визнання права власності на майнові права, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 16 липня 2005 року по 05 листопада 2014 року вона перебувала з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі.

У 2012 році ними за спільні кошти був придбаний автомобіль KIA Rio 1.4 і, 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який було відчужено ОСОБА_5 05 жовтня 2014 року без її згоди. Оскільки ОСОБА_5 відмовляється повернути їй половину коштів, отриманих від продажу автомобіля, ОСОБА_4, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 87 302 грн 50 коп. грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля, а також 5 669 грн 95 коп. - 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, 59 776 грн

02 коп. - інфляційних втрат, а всього - 152 748 грн 47 коп.

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся з зустрічним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 11 жовтня 2007 року КП «Цивільжитлобуд» і ОСОБА_4 уклали договір відступлення частки простого товариства «Цивільжитлобуд-1», на підставі якого за відповідачкою закріплено квартиру АДРЕСА_1.

Зазначав, що за вказану квартиру більшу частину коштів було сплачено зі спільних коштів подружжя, а тому, з урахуванням уточнень зустрічних позовних вимог, просив визнати його стороною договору відступлення частки простого товариства «Цивільжитлобуд-1» від 11 жовтня 2007 року, укладеного між колективним підприємством «Цивільжитлобуд» (далі - КП «Цивільжитлобуд») і ОСОБА_4, визнати його власником 46/100 частки вартості майнових прав на незавершену будівництвом квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 13 березня 2017 року, позовні вимоги

ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 87 302 грн 50 коп. компенсації 1/2 частини вартості автомобіля КІА -

RIO 1,4і, як спільного майна подружжя.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 майнові права учасника простого товариства «Цивільжитлобуд-1» на 44/100 частин вартості майнових прав, що становить 390 409 грн, на незакінчену будівництвом квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково первісний та зустрічний позови, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що сторони набули автомобіль та майнові права на спірну квартиру, вартістю 345 459 грн, у період шлюбу та за спільні кошти подружжя, а тому вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому, оскільки ОСОБА_5 здійснив відчуження спірного автомобіля без згоди позивача, суд дійшов висновку, що з нього на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню грошова компенсація половини вартості автомобіля.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, доказам, які містяться в матеріалах справи, та вимогам закону.

Встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 18 листопада 2014 року, розірвано шлюб, укладений 16 липня 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно облікової картки № 50019821 від 14 жовтня 2014 року та реєстраційної картки автомобіля КІА - RIO, номерний знак НОМЕР_1, наданих Управлінням ДАІ Управління МВС України в Хмельницькій області 20 травня 2015 року та 25 серпня 2015 року, вбачається, що первина реєстрація автомобіля КІА - RIO, номерний знак НОМЕР_1, була проведена 16 листопада 2012 року за ОСОБА_5, а 14 жовтня 2014 року вказаний автомобіль було знято з обліку для реалізації.

ОСОБА_7 визнав та не оспорював той факт, що в жовтні 2014 року він реалізував автомобіль КІА - RIO, номерний знак НОМЕР_1, за

170 000 грн, що було еквівалентно 12 000 дол. США.

Крім того, у період шлюбу, а саме 11 жовтня 2007 року

ОСОБА_4 уклала із КП «Цивільжитлобуд» договір про відступлення частки учасника простого товариства «Цивільжитлобуд-1», за умовами якого КП «Цивільжитлобуд» на безоплатній основі уступило позичу свою несплачену частку в простому товаристві «Цивільжитлобуд-1», за якою закріплена квартира № 16 в першому під'їзді на 5-му поверсі площею

72,16 кв.м в житловому будинку, який буде побудовано в АДРЕСА_1. Загальний розмір вкладу учасника становить 310 288 грн.

В період перебування сторін у шлюбі ОСОБА_4 було сплачено за договором про відступлення частки учасника простого товариства «Цивільжитлобуд-1» кошти в сумі 345 459 грн 89 коп., а саме: 2007 року - 201 688 грн; жовтень 2009 року - 54 302 грн; вересень

2010 року - 54 296 грн 64 коп.; жовтень 2010 року - 35 173 грн 25 коп.

Згідно довідок КП «Цивільжитлобуд» від 22 липня 2015 року № 1-396 та від 14 серпня 2015 року № 1-416 у зв'язку зі змінами в документації, які виникли під час будівництва будинку по АДРЕСА_1, змінилась адреса на АДРЕСА_1, станом на 22 липня 2015 року готовність квартири АДРЕСА_1/2а складає 95 %.

За загальним правилом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі 6-843цс17.

Враховуючи, що спірний автомобіль та майнові права на зазначену вище квартиру, вартістю 345 459 грн 89 коп. (88,49 %), були набуті сторонами в період шлюбу, при цьому презумпція спільності права власності подружжя не спростована відповідачем в ході судового розгляду, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про належність даного майна сторонам на праві спільної сумісної власності.

При цьому, беручи до уваги те, що автомобіль КІА - RIO, номерний знак НОМЕР_1, був проданий ОСОБА_5 без згоди позивача, висновком судової автотоварознавчої експертизи від 14 квітня 2016 року встановлено дійсну ринкову вартість автомобіля у розмірі 174 605 грн, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини його вартості. Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1587цс16.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки.

Крім того, безпідставними є доводи касаційної скарги щодо неможливості поділу спірної квартири до здачі будинку в експлуатацію, оскільки судом було вирішено питання про визнання права власності на 44/100 частин вартості майнових прав на вказану квартиру. При цьому майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому (постанова Верховного Суду України від

30 березня 2016 року у справі № 6-265цс16).

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

В.М. Коротун