Єдиний унікальний номер 242/3749/16-ц Номер провадження 22-ц/775/603/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Курило В.П.

суддів Никифоряка Л.П., Санікової О.С.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 3 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

11 серпня 2016 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вона посилалась на те, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 05 травня 2009 року є власницею земельної ділянки площею 0.0808 га та житлового будинку із господарськими спорудами, які розміщені за адресою АДРЕСА_1 .

Власником земельної ділянки АДРЕСА_2 площею 0.0884 га є ОСОБА_2 - відповідач по справі.

З 14 липня 2017 року - три дні ОСОБА_2 власноруч закидала погріб, що належить позивачу на праві власності, землею. Під важкістю землі полиці погреба були пошкоджені. Згідно із звітом про незалежне оцінювання ремонту погребу від 28 липня 2016 року, складеному фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, вартість його ремонту складає 940 грн. Вартість вказаних досліджень - 600 грн. Вказані суми позивач просила стягнути з відповідача .

Неправомірними діями ОСОБА_2 їй завдані моральні страждання, для компенсації яких вона просила стягнути з відповідача на свою користь 3000 грн. Також просила зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні власністю - земельною ділянкою та житловим будинком із господарськими побудовами.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 3 березня 2017 року провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвали суду, вважає її незаконною. У суду не було підстав для закриття провадження по справі.

В засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена телефонограмою. Про причини неявки не повідомила суд.

Відповідно до статті 305 ЦПК України неявка в судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Тому апеляційний суд розглядає справу у відсутність відповідача.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи і, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню з повернення справи на новий розгляд , виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що є рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Зокрема, як на підставу для закриття провадження у справі суд посилається на рішення Апеляційного суду Донецької області від 13 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності та стягнення моральної шкоди.

Проте, з такими діями та висновками суду першої інстанції погодитися не можливо через те, що вони не відповідають закону і матеріалам справи.

З позовної заяви, що зараз розглядається апеляційним судом і яка міститься на аркуші справи 2-4, видно, що позивач ОСОБА_1 ставить питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 пошкодженням погребу позивача. Крім того вона просить зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні позивачем своїм нерухомим майном.

З рішення Апеляційного суду Донецької області від 13 квітня 2016 року, що на аркуші справи 34, видно, що ОСОБА_1 заявляла вимоги про захист її права власності шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 відновлення паркану, дерев'яного стовпу на раніш встановленій межі та знести сарай та вугільник, що побудовані ОСОБА_2 на межі земельних ділянок сторін. Питання про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної неправомірними діями ОСОБА_2 внаслідок засипання погребу, що належить позивачу, землею,- позивачем не порушувалось. Як і не порушувалось питання про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою та жилим будинком.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не врахував вказаних положень Закону, не переконався, чи дійсно є таке рішення, що набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Тому ухвала суду є незаконною і відповідно до статті 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст. 303-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 3 березня 2017 року - скасувати. Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили щ часу її проголошення і не оскаржується.

Судді: