Справа № 299/2730/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 січня 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів Куштан Б.П., Мацунич М.В.,

секретарі Чучка М.В.,

з участю: представника ПАТ КБ «Надра» - ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Надра» на заочне рішення Виноградівського районного суду від 23 лютого 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду із даним позовом мотивуючи тим, що 27 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №337-02/02-2008, згідно умов якого відповідач отримала на умовах забезпечення, строковості та платності кредит у сумі 29 522,22 доларів США на споживчі цілі строком до 26.02.2038 року з умовою повернення кредиту та нарахованих відсотків у розмірі 13,39% річних, шляхом сплати щомісячно до 10 числа поточного місяця, мінімально необхідного платежу у розмірі 338,27 доларів США.

На забезпечення виконання повернення кредиту між сторонами 14 березня 2008 року між сторонами було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 300 і предметом даного договору є нерухоме майно будинок з надвірними спорудами за адресою: с. Великі Комяти, вул. Івана Франка,87 «а», який належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу та зареєстрований Виноградівським бюро технічної інвентаризації 11.03.2008 року за номером запису 652 в книзі 2, реєстраційний номер 10241034.

10 грудня 2010 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 (позичальником) і ОСОБА_4 (поручителем) було укладено додаткову угоду №1 до Договору, згідно умов якого сторони виклали кредитний договір у повній редакції і при цьому незмінним залишилася сума кредиту 29 522,00 доларів США, розмір відсотків за користування кредитними коштами 13,39% річних. Кінцевий строк користування кредитними коштами сторони змінили на 12.01.2038 року. Одночасно з укладанням додаткової угоди №1 сторонами було погоджено графік платежів, що викладений в Додатку №1 до додаткової угоди №1 до Договору.

ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала у звязку з чим її заборгованість перед банком, станом на 18 серпня 2015 року становить 1 355 943,80 грн. Дана сума складається із заборгованості за кредитом у сумі 29 163,80 доларів США (що еквівалентно 642 152,14 грн.), заборгованості за відсотками у сумі 22 988,32 доларів США (що еквівалентно 506 172,43 грн.), пені за прострочення сплати кредиту у сумі 207 616,23 грн. (9429,04 доларів США).

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №337-02/02-2008 від 27.02.2008 року та додатковій угоді №1 від 10.12.2010 року до кредитного договору №337-02/02-2008 від 27.02.2008 року у сумі 52 152,12 доларів США та 207 616,23 грн. пені та звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, розташований за адресою: с. Великі Комяти, вул. Івана Франка,87 «а» і виселити ОСОБА_2 із вказаного будинку без надання іншого житлового приміщення.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 23 лютого 2015 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №337-02/02-2008 від 27.02.2008 року та додатковій угоді №1від 10.12.2010 року до кредитного договору №337-02/02-2008 від 27.02.2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний Банк «ОСОБА_5» на суму 48 490,46 доларів США (еквівалентно 1 067 702,18 грн. за курсом 22,018809 грн. за 1 долар США, що складається з боргу: - по тілу кредиту та відсотках 39 278,90 доларів США (еквівалентно 864 878,60 грн. за курсом 22,018809 грн. за 1 долар США) по пені 9211,56 доларів США (еквівалентно 202 827,58 грн. за курсом 22,018809 грн. за 1 долар США), звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в с. Великі Комяти, вул. Івана Франка,87 «а» загальною площею 92,3 кв.м., житловою 70 кв.м., який належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 257 та зареєстрованого Виноградівським бюро технічної інвентаризації 11.03.2008 року за номером запису 652 в книзі 2, реєстраційний номер 10241034, шляхом його продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», визначивши початкову ціну продажу предмета іпотеки у розмірі та рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час його реалізації, але у будь-якому разі не менше за вартість, визначену в договорі іпотеки від 14.03.2008 р. 162 734 грн.

Виселено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку Закарпатської області, Виноградівського району, с. Великі Комяти, вул. І.Франка,87 «а» із житлового будинку без надання іншого житлового приміщення.

Стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь держави судовий збір у розмірі 16 015,53 грн. в рівних частина з кожного.

В задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

Виконання даного рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочено до закінчення дії закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII від 3 червня 2014 року.

В апеляційні й скарзі ставиться питання про скасування заочного рішення суду в частині позовних вимог ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки і після уточнення в апеляційній інстанції представник позивача ОСОБА_1 просить скасувати рішення в частині відмови у позовних вимогах визначення суми заборгованості, яка підлягає стягненню в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, із відповідачів, так як рішення в цій частині постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права і підстав для застосування наслідків пропуску позивачем 3-річного строку позовної передбачені ст.ст. 256, 267 ЦК України відсутні, оскільки п. 7.2. кредитного договору сторонами погоджено збільшення строку позовної давності до 10 років та при зверненні до суду із позовом позивачем строки позовної давності не пропущено.

В решті рішення суду не оскаржено і у відповідності до ст. 223 ЦПК України набрало законної сили.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «Надра» - ОСОБА_1, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі в частині оскаржуваного рішення, представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 27.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №337-02/02-2008, згідно умов якого відповідач отримала на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит у сумі 29 522,22 доларів США на споживчі цілі строком до 26.02.2038 року з умовою повернення кредиту та нарахованих відсотків у розмірі 13,39% річних, шляхом сплати щомісячно до 10 числа поточного місяця, мінімально необхідного платежу у розмірі 338,27 доларів США.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

14 березня 2008 року між сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим номером 300 і предметом вказаного договору є нерухоме майно будинок з надвірними спорудами за адресою: с. Великі Комяти, вул. Івана Франка,87 «а», який належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу.

10 грудня 2010 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 (позичальником) і ОСОБА_4 (поручителем) було укладено додаткову угоду №1 до Договору, згідно умов якого сторони виклали кредитний договір у повній редакції і при цьому незмінним залишилася: сума кредиту 29 522,00 доларів США, розмір відсотків за користування кредитними коштами 13,39% річних. Кінцевий строк користування кредитними коштами сторони змінили на 12.01.2038 року. Одночасно із укладанням додаткової угоди №1 сторонами було погоджено графік платежів, що викладений в Додатку №1 до додаткової угоди №1 до Договору.

ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала і станом на 18.08.2015 року заборгованість за кредитом 29 163,80 доларів США, що еквівалентно 642 152,14 грн., за відсотками - 22 988,32 доларів США, що еквівалентно 506 172,43 грн. та пені за прострочення сплати кредиту у сумі 207 616,23 грн. (9429,04 доларів США) із розрахунку 1 долар США 22,018809 грн.

При визначенні суми заборгованості, суд першої інстанції з посиланням на вимоги ст.ст. 257, 258, 261, 266, ч. 4 ст. 267 ЦК України зазначив, що позивач звернувся до суду із позовом 03.09.2015 року і розрахунок боргу проведено за період з 27.02.2008 року по 18.08.2015 року і до вимог про стягнення щомісячних платежів , що складаються з тіла кредиту та відсотків застосовується позовна давність у три роки, а до вимог про сплату неустойки (пені) один рік. Останнє погашення відповідачем боргу відбулося 05.12.2012 року у розмірі 50 доларів США, тобто у розмірі меншому, ніж передбачено умовами кредитного договору. Вказаний платіж зарахований банком, як плата за відсотками по кредиту.

Таким чином, суд першої інстанції вважав, що трирічний строк позовної давності з дня звернення до суду відносно платежів щодо повернення кредиту та відсотків починається з 03.09.2012 року, а до вимог про сплату пені з 03.09.2014 року.

Із даним висновком суду першої інстанції судова колегія погодитися не може із врахуванням правовідносин, які виникли між сторонами по даному кредитному договорі із наступних підстав.

У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Із кредитного договору № 337-02/02-2008 від 27.02.2008 року укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 сторони у п. 7.2. договору погоджено збільшення строку позовної давності до 10 років і згідно умов п. 1.4 договору банк видав кредитні кошти з кінцевим строком користування 26.02.2038 року.

Оскільки, сторонами строк позовної давності було встановлено 10 років, а тому підстав для застосування наслідків передбачених ч. 4 ст. 267 ЦК України у суду першої інстанції відсутні.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині визначення заборгованості за кредитним договором та додатковій угоді у відповідності до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні і слід викласти у наступній редакції: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 337-02/02-2008 від 27.02.2008 року та додатковій угоді №1 від 10.12.2010 року до кредитного договору № 337-02/02-2008 від 27.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» на суму 52 152,12 доларів США (еквівалентно 1 214 388,99 грн. за курсом 22,018809 грн. за 1 доларів США), що складається з боргу: по тілу кредиту 29 163,80 доларів США, що еквівалентно 642 152,14 грн., по відсоткам 22 988,32 доларів США, що еквівалентно 506 175,43 грн. та пені за прострочення сплати кредиту у сумі 207 616,23 грн. (9429,04 доларів США).

Разом з тим, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції у частині, що позичальником і іпотекодавцем є одна і та сама особа відповідач ОСОБА_2 і вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 546, 554, 610 ЦК України, ст.ст. 7, 11, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», судова колегія,

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Надра» задовольнити частково.

Заочне рішення Виноградівського районного суду від 23 лютого 2016 року у частині визначення заборгованості за кредитним договором № 337-02/02-2008 від 27.02.2008 року та додатковій угоді №1 від 10.12.2010 року до кредитного договору № 337-02/02-2008 від 27.02.2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ Комерційний банк «Надра» на суму 48 490,46 доларів США (еквівалентно 1 067 702,18 грн. за курсом 22,018809 грн. за 1 доларів США, що складається з боргу: по тілу кредиту та відсоткам 39 278,90 доларів США (еквівалентно 864 874,60 грн. за курсом 22,018809 грн. за 1 доларів США, по пені 9211,56 доларів США (еквівалентно 202 827,58 грн. за курсом 22,018809 грн. за 1 доларів США змінити та викласти в цій частині в наступній редакції:

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 337-02/02-2008 від 27.02.2008 року та додатковій угоді №1 від 10.12.2010 року до кредитного договору № 337-02/02-2008 від 27.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Надра» на суму 52 152,12 доларів США (еквівалентно 1 214 388,99 грн. за курсом 22,018809 грн. за 1 доларів США), що складається з боргу: -

по тілу кредиту 29 163,80 доларів США, що еквівалентно 642 152,14 грн.;

- по відсоткам 22 988,32 доларів США, що еквівалентно 506 175,43 грн. та пені за прострочення сплати кредиту у сумі 207 616,23 грн. (9429,04 доларів США).

В решті заочне рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_7