Справа № 591/5775/16-ц
Провадження № 2/591/472/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцової Г.В.
при секретарі Кальченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені малолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Сумської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
02 листопада 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги мотивує наступним. Позивач вказує, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала її батьку ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після ряду незаконних угод, що підтверджено рішенням апеляційного суду Сумської області від 24.12.2014 року, власником даної квартири стала відповідач ОСОБА_2, яка зареєструвалась у спірній квартирі та зареєструвала там свою доньку ОСОБА_3
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2015 року вказана квартира витребувана з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та визнано право власності на вказану квартиру за позивачкою ОСОБА_1

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.07.2016 року позивач була вселена у вказану квартиру, а 01.09.2016 року державним виконавцем здійснено примусове виконання рішення суду про вселення.

Однак на даний час позивач позбавлена можливості здійснювати всі права власника квартири, оскільки відповідачі залишаються зареєстрованими у квартирі і не бажають добровільно знятися з реєстрації. Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 з донькою з дня оформлення ними договору купівлі-продажу квартири і до нинішнього часу в спірній квартирі не проживали, завжди вказували іншу адресу проживання: а саме: АДРЕСА_2. На даний час комунальні послуги відповідачкою не оплачуються, накопичується заборгованість по комунальним послугам. Позивач вважає, що право користування спірною квартиру відповідачі втратили ще з часу набрання законної сили рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24.02.2016 року. Позивач зазначає, що договорів найму з відповідачкою вона не укладала, відповідачі не є членами її сім'ї. В зв'язку з тим, що відповідачі не проживають у спірній квартирі понад 6 місяців з дня набрання законної сили рішенням суду про витребування квартири з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та визнання право власності на вказану квартиру за ОСОБА_1, то позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 яка діє від свого імені та від імені малолітньої дитини ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялась про час та місце розгляду справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за її офіційно зареєстрованим місцем проживання та за її фактичним місцем проживання. Будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідач до суду не подавала.

Представник служби у справах дітей в судове засідання не з'явився, подав письмовий відгук на позов, просив розглядати справу без участі представника служби у справах дітей, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.28).

За вказаних обставин, враховуючи думку позивача, яка не заперечує проти постановлення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 - батько позивача ОСОБА_1, яка 19 березня 2012 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та є єдиним спадкоємцем померлого за законом, якій прийняв спадщину.

З 12 вересня 1969 року по 22 лютого 2012 року ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав у належній йому на праві приватної власності однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

За життя, 10 січня 2012 року ОСОБА_4 склав заповіт щодо розпорядження всім своїм майном на ім'я ОСОБА_5, а 23 січня 2012 року ОСОБА_4 уклав договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 24.12.2014 року у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: Сумська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про визнання недійсними договору дарування квартири та заповіту задоволенні вимоги позивача та на підставі ч. 1 ст. 225, ч. 2 ст. 1257 ЦК України визнано недійсними: договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений 23 січня 2012 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 28, заповіт ОСОБА_4, посвідчений 10 січня 2012 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 15.

Підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що ОСОБА_4на момент складання заповіту 10 січня 2012 року та договору дарування 23 січня 2012 року виявляв тяжкий психічний розлад у формі маячного розладу, за своїм психічним станом був нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Наведене судове рішення свідчить на те, що спірна квартира вибула з власності ОСОБА_4 не з його волі.

Також встановлено, що будучі титульним власником квартири ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу, якій було укладено 23.02.2012 року та посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., продала спірну квартиру ОСОБА_2 за 152000 грн..

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2015 року у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи: Третя Сумська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство Сумське міське бюро технічної інвентаризації, Реєстраційна служба Сумського міського управління юстиції Сумської області, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ровенська Альбіна Олексіївна, про витребування майна, визнання угоди недійсною, визнання недійсною державної реєстрації, визнання права власності в порядку спадкування частково задоволенні вимоги позивача: витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 однокімнатну квартиру житловою площею під номером АДРЕСА_1 та передано її ОСОБА_1; визнано за ОСОБА_1 право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4

Наведені вище обставини встановленні судовими рішеннями та доказуванню не підлягають (досліджені матеріали цивільної справи № 591/444/15-ц).

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що встановлено рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2015 року (досліджені матеріали цивільної справи № 591/444/15-ц).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.07.2016 року позивач ОСОБА_1 була вселена у вказану квартиру (а.с.5-6), досліджені матеріали цивільної справи № 591/2478/16-ц.

В даній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, наданою ЦНАП Сумської міської ради (а.с.14), родинних зв'язків з власником квартири відповідач не має.

Судом встановлено, що відповідач та її донька не є членами сім'ї власника квартири ОСОБА_1

Наведені вище обставини встановленні судовим рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.07.2016 року та доказуванню не підлягають (досліджені матеріали цивільної справи № 591/2478/16-ц).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 за адресою реєстрації місця проживання фактично не проживали з моменту придбання квартири 23.02.2012 року і по теперішній час, що також було встановлено вищезазначеними судовими рішеннями.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

З пояснень позивача, зазначених нею у позові, та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами сім'ї власника квартири, і що відповідачі не проживали за місцем реєстрації.

Сама відповідач ОСОБА_2 не надала суду будь-яких доказів того, що вона мають право і підстави подальшого користування житлом в квартирі позивача, і що вони мають домовленість з власником щодо подальшого проживання у квартирі.

Тому суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідачів в квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежена у своєму праві розпорядження власністю, а крім того фактично відповідачі як наймачі у квартирі не проживають, витрат по утриманню житла не несуть, і позивач має нести зайві комунальні витрати за кількістю зареєстрованих осіб.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом - є обґрунтованими, і відповідачі ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 втратили право користування квартири за адресою: АДРЕСА_1 в зв'язку з тим, що вони не є власниками даної квартири, не є членами сім'ї власника квартири, не проживають в даній квартирі та відсутня домовленість між ними та позивачем щодо подальшого користування квартирою.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесений нею судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі ст. 72 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені малолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Сумської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач може оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні - з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено в п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми (підпис) Г.В.Кривцова