Справа №490/4327/16-ц 30.03.2017 30.03.2017 30.03.2017
Провадження №22-ц/784/826/17
справа №490/4327/16-ц
провадження № 22ц-/784/826/2017 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
категорія 54 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

30 березня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Шагай О.А.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2016 року

за позовом

ОСОБА_4 до Державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» (далі ДП «Суднобудівний завод ім. 61 комунара») про поновлення на раніше займаній посаді,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ДП «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» про поновлення на раніше займаній посаді.

Позивачка зазначала, що перебувала у трудових відносинах із відповідачем на посаді начальника бюро техніко-економічного планування і звітності планово-економічного відділу. Проте, наказом генерального директора підприємства № 25-к від 27 січня 2016 року вона була незаконно, без її згоди, переведена з 28 січня 2016 року на іншу посаду провідного інженера планово-економічного відділу.

Посилаючись на викладене, позивачка просила поновити її на роботі на раніше займаній посаді.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2016 року позов задоволено частково. Постановлено визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора ДП «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» № 25-к від 27 січня 2016 року. В задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду в частині відмови в поновленні на посаді скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким такі вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з ДП «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» працюючи на посаді начальника бюро техніко-економічного планування і звітності планово-економічного відділу.

Наказом генерального директора підприємства № 25-к від 27 січня 2016 року ОСОБА_4 переведена на іншу посаду провідного інженера планово-економічного відділу з 28 січня 2016 року.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (далі Постанова № 9) за статтею 32 КЗпП України переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором.

Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва.

Згідно з ч. 3 ст.32 КЗпП України в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов'язку поновити працівникові попередні умови праці.

Встановивши, що відповідач перевів позивачку на іншу посаду без її згоди, суд дійшов висновку, що таке переведення проведено з порушенням встановленого законом порядку, а тому наказ про переведення є незаконним та підлягає скасуванню.

Рішення суду в частині визнання незаконним та скасування наказу про переведення сторони не оскаржують, а тому колегія суддів в цій частині рішення не перевіряє.

Що стосується відмови в задоволенні вимог про поновлення на раніше займаній посаді, то колегія дійшла наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом № 46-к від 1 березня 2016 року позивачка була звільнена з роботи за прогули.

Отже трудові відносини позивачки з відповідачем припинились.

Тому, виходячи з характеру порушеного права позивачки, колегія суддів вважає, що належним способом захисту в даному випадку є поновлення на роботі у звязку з незаконним звільненням.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачка вже звернулась до суду з відповідним позовом.

За таких обставин та враховуючи, що позивачка вже не перебуває в трудових відносинах з відповідачем, основний висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення позивачки на раніше займаній посаді в звязку з незаконним переведенням, є правильним.

Доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального чи процесуального права, апеляційна скарга не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В.Лівінський

Судді В.В. Коломієць

ОСОБА_5