АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 756/5899/16-ц Головуючий у суді першої інстанції: Великохацька В.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2582/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Рейнарт І.М.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції позивач подала апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, відібрати малолітнього ОСОБА_6 у ОСОБА_5 та повернути матері, мотивуючи тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме стаття 162 СК України, в якій передбачено, що якщо постійне місце проживання дитини визначено з матір'ю, то батько повинен негайно повернути дитину, та не перешкоджати його проживання з матір'ю. Крім того судом не враховано встановлені факти у судовому рішенні Ковпаківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року, яким визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_6 разом з матір'ю.

Позивач та її представник ОСОБА_7 з'явилися в судове засідання 13 березня 2017 року та заявили клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином завірені копії судових рішень: Ковпаківського районного суду міста Суми від 26 жовтня 2016 року та Апеляційного суду Сумської області від 17 січня 2017 року, ухвалених за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, визначення способу участі у вихованні дитини, стягнення аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. Клопотання задоволено, до матеріалів справи долучено копії судових рішень (а.с. 103-112).

У судове засідання 03 квітня 2017 року сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 жовтня 2015 року відповідач взяв спільну дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на прогулянку та вивіз у невідомому напрямку, тобто без згоди матері змінив місце проживання дитини шляхом її викрадення. Посилаючись на вимоги частини 1 статті 162 СК України просила ухвалити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання із матір'ю.

Спір вирішено по суті, з ухваленням заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року.

На стадії апеляційного оскарження позивачем надано, а судом апеляційної інстанції долучено до матеріалів справи судові рішення: Ковпаківського районного суду міста Сум від 26 жовтня 2016 року та Апеляційного суду Сумської області від 17 січня 2017 року, ухвалених за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, визначення способу участі у вихованні дитини, стягнення аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Із змісту ухвалених рішень, колегією суддів встановлено, що у жовтні 2015 року ОСОБА_4 також звернулась до Ковпаківського районного суду міста Сум з позовом до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та визначення способу участі відповідача у вихованні дитини.

Уточнивши позовні вимоги просила суд визнати місце проживання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею; відібрати сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідача та повернути його їй; визначити спосіб участі відповідача у вихованні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді систематичних побачень 1 раз кожного тижня в суботу, з 11 год. дня до 19 год. вечора, зобов'язавши відповідача забирати та повертати сина за місцем її проживання, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 його доходів, щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Вимоги в частині відібрання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідача та повернення його позивачеві, обґрунтовані тим, що у жовтні 2015 року відповідач ОСОБА_5 силоміць забрав сина і з цього часу не дає матері бачитись та спілкуватись з дитиною. Посилаючись на вимоги статті 162 СК України просила ухвалити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання із матір'ю.

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Сум від 26 жовтня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визначено місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю дитини - ОСОБА_4. Відібрано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_5 та повернуто дитину матері ОСОБА_4. Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 15.07.2015 зі сплатою аліментів його матері ОСОБА_4. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 17 січня 2017 року скасовано рішення Ковпаківського районного суду міста Сум від 26 жовтня 2016 року в частині вирішення вимог про відібрання дитини та повернення її матері з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаної позовної вимоги.

Наведене свідчить про те, що позивач ОСОБА_4 звернулась в два суди за захистом порушених прав, пред'явивши вимоги про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання із матір'ю до Ковпаківського районного суду міста Сум та Оболонського районного суду міста Києва, в яких одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору.

Реалізація права вибору підсудності має разовий характер - погашає можливість повторної реалізації цього права у даній справі. При встановленні судом обставин, що у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК) суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а прийнята до провадження тотожна заява з порушенням цієї норми процесуального права підлягає залишенню без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що на час прийняття Оболонським районним судом міста Києва до провадження справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання із матір'ю, спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядався в іншому суді, а саме в Ковпаківському районному суді міста Сум.

Прийняття до провадження тотожної справи є підставою для залишення заяви без розгляду - пункт 4 частина 1 статті 207 ЦПК України та виключає закінчення судового розгляду з ухваленням рішення по суті спору.

За таких обставин, ухвалене рішення Оболонським районним судом міста Києва від 07 грудня 2016 року по суті спору у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання із матір'ю, прийнято з порушенням норм процесуального права.

Таким чином, заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року підлягає скасуванню із залишенням позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини без розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 310, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: