29 листопада 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Прохоренко В.В.,
секретар Тихоша Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Нордвест-Актив» до ОСОБА_1, третя особа відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що ПП «Нордвест-Актив» є власником квартири АДРЕСА_1. За даною адресою також перебувають на реєстраційному обліку відповідач ОСОБА_1. Проте, з часу укладання договору відповідач у квартирі не проживає, його речі у квартирі відсутні, не несе витрат по сплаті комунальних послуг. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі порушує права позивача як власника, оскільки не має можливості у повній мірі реалізувати своє право на відчуження зазначеного приміщення. Просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 18 у будинку № 170 по вул. Перекопській у місті Херсоні; стягнути з відповідач судові витрати..
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові, надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме відповідно до положень ч. 3 ст. 76 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
З договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 29.10.2012 року, вбачається, що Приватне підприємство «Нордвест-Актив» є власником квартири АДРЕСА_1. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 30.01.2013 року за реєстровим номером 212422.
З довідки № 623 КП «Дніпровський» Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 27.02.2013 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 перебуває на реєстраційному обліку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, але за даною адресою не проживає з жовтня 2012 року.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
З врахуванням встановлених обставин справи, відсутністю будь-якої домовленістю між сторонами щодо користування спірною квартирою, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.5-11, 60, 208, 209, 213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, на підставі ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., суд,
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщення у квартирі АДРЕСА_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачами шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя В.В. Прохоренко