АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Рибак М.А.
№22-ц/796/1971/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

ШебуєвоїВ.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Фоліо» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Фоліо» та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна», ОСОБА_3, Національної спілки письменників України про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації,-

В С Т А Н О В И Л А

У серпні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації.

У мотивування вимог посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті «Інформаційне агентство «INTERFAX-УКРАЇНА» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 була розміщена публікація: «ІНФОРМАЦІЯ_8», в якій міститься недостовірна та образлива інформація, яка принижує їх ділову репутацію.

Порушення недоторканності їх ділової репутації виражається у її приниженні шляхом розповсюдження недостовірної інформації про них та про їх діяльність.

У публікації міститься наступна недостовірна інформація:

1. «ІНФОРМАЦІЯ_8».

2. «Тим часом, коли українська влада забороняє ввезення на територію країни сепаратистських книжок та складає списки особливо небезпечних творів, деякі вітчизняні видавці продовжують вести ідеологічні війни на боці ворога».

3. «Як стало відомо, в Росії нещодавно був опублікований «шорт-лист» однієї з найпрестижніших російських книжкових премій «Русский букер 2015» (ІНФОРМАЦІЯ_9), першу позицію якого зайняла книга відвертого українофоба ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_3», видана у 2014 році харківським видавництвом «Фоліо».

4. «Імовірно, саме антиукраїнський та нацистський зміст роману ОСОБА_4 спонукав росіян відвести йому ключову позицію в переліку книжок, поданих до номінування, адже сюжет твору червоною лінією пронизує ненависть до українців, кримських татар та закликає до відокремлення Криму від України».

5. «За словами ОСОБА_3, «те, що українофобський роман вийшов друком у харківському видавництві «Фоліо», не дивує». За його словами, це видавництво на чолі з ОСОБА_2, давнім другом міністра-втікача Табачника, давно має стійку і характерну репутацію відверто проросійської структури феесбешного закрою. Проте дивує інше: змінились часи, до владних кабінетів зайшли "народні" чиновники, а "Фоліо" і його господар, як і раніше - у фаворі, і вже встиг заручитися покровительством пост майданних владців. Цікаво, за що ж його так люблять у високих кабінетах?", - констатує письменник».

6. «Підкреслюємо, що основна умова конкурсу полягає в тому, що саме видавництва мають подавати твори на розгляд жури "Русского букера". Деякі російські експерти вважають що роман ОСОБА_4 цього року займе одне з призових місць, а "патріот" ОСОБА_2, директор видавництво «Фоліо», отримає грошову винагороду у розмірі 40000 доларів за внесок в поширення руського миру в Україні».

7. «ОСОБА_3 вважає неприпустимим той факт, що "Фоліо" веде ідеологічну війну по два боки бойової лінії: "Нагадаю про щорічні кількамільйонні замовлення за державною програмою "Українська книга", - зазначає голова НСПУ, - які це видавництво продовжує регулярно отримувати (в тому числі й нинішнього року). А також про численні публікації в пресі щодо фактів корупції в рамках програми «Українська книга». Причому деякі причетні до цієї програми чиновники, котрі "підносили" за часів коронованого «професора», і нині продовжують «руліть» на кулуарних підтанцьовках, уникнувши люстрації. Що це? Політична сліпота найвищого начальства, котре керує культурою та інформаційною політикою? Руки не доходять за справами, більш нагальними? Чи вже порозумілися, панове і товаріщі?».

8. «Нагадуємо, що раніше, в видавництві «Фоліо» вийшли друком книжки ... екс-нардепа, екс-голови ВР України ОСОБА_5 («ІНФОРМАЦІЯ_4» в трех томах, четырех книгах: т. 1, "ІНФОРМАЦІЯ_5", т. 2,"ІНФОРМАЦІЯ_6"; т 3, кн. 1-2 «ІНФОРМАЦІЯ_7)».

З урахуванням наведеного просили суд:

1) Визнати публікацію «ІНФОРМАЦІЯ_8» недостовірною інформацією, яка принижує ділову репутацію ТОВ «Видавництво Фоліо» та ОСОБА_2.

2) Зобов'язати ТОВ «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна» припинити приниження ділової репутації ТОВ «Видавництво Фоліо» та ОСОБА_2 шляхом видалення з веб-сайту «Інформаційне агентство «INTERFAX-УКРАЇНА» публікації: «ІНФОРМАЦІЯ_8», яка розміщена за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

3) Зобов'язати ОСОБА_3 припинити розповсюджувати недостовірну інформацію, яка принижує ділову репутацію ТОВ «Видавництво Фоліо» та ОСОБА_2.

4) Зобов'язати Національну спілку письменників України за свій рахунок протягом 10 днів з моменту набуття рішення законної сили оприлюднити тим же шрифтом і в тому ж місці за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 спростування наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ. Національна спілка письменників України інформую про те, що в серпні 2015 року головою НСПУ ОСОБА_3 була поширена недостовірна інформація про видавництво «Фоліо», її керівника ОСОБА_2 та про книгу ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_3», видавцем якої є «Фоліо». Видавництво «Фоліо» та її керівник ОСОБА_2 ніколи не видавали «сепаратистську літературу» та не вели в Україні жодної «ідеологічної війни на боці ворога».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Фоліо» та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна», ОСОБА_3 та Національної спілки письменників України про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, представник ТОВ «Видавництво Фоліо» - Братківський К.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Зазначає, що суд мав оцінити інформацію на предмет її віднесення до оціночних суджень чи до інформації, що містить фактичні дані.

Однак, суд безпідставно відніс усю недостовірну інформацію, що принижує ділову репутацію Видавництва «Фоліо», до оціночних суджень.

Вказує, що «сепаратистською книгою» можна назвати лише ту книгу, в якій містяться заклики про зміну меж державного кордону. Натомість, спірна книга описує історію дорослішання підлітка, який живе в Криму в кінці дев'яностих - початок двохтисячних років. Вона не містить ні закликів, спрямованих на зміну меж державного кордону України, ні схвалення автором якихось думок героїв роману. Отже, суд неправильно дав оцінку вислову «сепаратистська книга», прирівнявши його до оціночного судження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підставно виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Видавництво Фоліо» та ОСОБА_2 зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті «Інформаційне агентство «INTERFAX-УКРАЇНА» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 була розміщена публікація: «ІНФОРМАЦІЯ_8». (а.с. 5-6)

На думку позивачів, наведена у публікації інформація є недостовірною, образливою та такою, що принижує ділову репутацію ТОВ «Видавництво Фоліо» та ОСОБА_2

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року роз'яснено, що під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

За ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року роз'яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року також зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Враховуючи вищезазначені положення норм матеріального права, суд першої інстанції правильно виходив із того, що інформація, яка поширена ОСОБА_3, не подана в формі фактичних тверджень (даних), є оціночним судженням, а тому не підлягає спростуванню та доведенню на її правдивість.

Щодо посилання апелянта на висловлювання «сепаратистська книга», колегія суддів зазначає, що наведене висловлювання є відтворенням власного суб'єктивного уявлення ОСОБА_3 про книгу ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_3».

У суді апеляційної інстанції представник апелянта наголошував на тому, що рішення суду на його думку не містить мотивування та детальної оцінки інформації, яку позивачі просили визнати недостовірною.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами з огляду на таке.

За своїм змістом публікація містить оцінку в цілому книги ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_3» самим автором публікації.

Що стосується видавництва, то автор зазначив лише, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавництво Фоліо» видало цю книгу. Далі автор зробив у публікації узагальнюючий висновок, що деякі вітчизняні видавці продовжують вести ідеологічні війни на боці ворога.

Висновок, що під «деяким видавцем» автор публікації мав на увазі «Видавництво Фоліо», роблять самі позивачі у своїй позовній заяві. Публікація такого твердження не містить.

Отже, за своїм змістом публікація містить факт про видавництво книги позивачем, який мав місце і ніким не спростовується. Інший текст публікації містить оціночні судження щодо змісту книги.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Всі доводи були предметом дослідження суду першої інстанції

Отже, суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Підстав для переоцінки доказів не має.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вимога про спростування недостовірної інформації, викладена позивачами у прохальній частині позову, за своїм змістом виходить за межі позовних вимог про визнання інформації недостовірною.

Позивачі просять зазначити у спростуванні, що видавництво «Фоліо» та її керівник ОСОБА_2 ніколи не видавали «сепаратистську літературу» та не вели в Україні жодної «ідеологічної війни на боці ворога».

Такі вимоги не були предметом позову і судом не досліджувалися. Суд розглянув спір в межах заявлених вимог.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Фоліо» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва