АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 659/259/16-ц Головуючий в І інстанції Цесельська О.С.
Провадження №22-ц/791/768/17 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоІгнатенко П.Я.
Суддів:Вейтас І.В.
Полікарпової О.М.
СекретарПрушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 15 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення майнової та моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров'я внаслідок злочину, страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 грудня 2016 року з вини відповідачки ОСОБА_6 сталась дорожньо-транспортна пригода в ході якої остання здійснила наїзд на позивача та заподіяла йому тяжкі тілесні ушкодження: відкриті осколкові переломи обох кісток правої гомілки на рівні нижніх третин їх діалізів з наявністю клиновидних осколків по задньомедіальній поверхні обох кісток правої гомілки і помітним кутовим зміщенням уламків правої великогомілкової кістки, рвана рана правої гомілки в нижній третині, забита рана правої сідничної області і забита рана правого стегна, забита обширна гематома з відслоєнням тканини лівої сідничної області. Позивач проходив лікування в травматологічному відділенні Мелітопольської міської лікарні з 20.12.2015 року по 09.02.2016 року, де було зроблено операцію - черезкосний остеосинтез кісток правої голені стержневим апаратом. Вартість лікування становила 8579,20 грн. та витрати на оплату стержневого апарату на гомілку 4002,48 грн. Додатково під час лікування було придбано продукти харчування, питна вода, гігієнічні засоби на суму 1996,21 грн., витрачено на бензин для поїздок до Мелітополя дружини позивача ОСОБА_7 та для проїзду позивача додому після лікування в Мелітопольській лікарні на загальну суму 1330 грн.

Окрім того, внаслідок ДТП була пошкоджена одежа: пуховик вартістю 2200 грн., спортивні брюки вартістю 650 грн.

В Нижньосірогозській лікарні позивач продовжив лікування де йому було зроблено операцію - дренування флегноми лівого стегна після чого проводилось амбулаторне лікування, проводились перев'язки. За час лікування у Нижньосірогозській ЦРЛ з 15.02.2016 р. по 11.03.2016 р. витрачено 3547,56 грн.

Позивач просив стягнути на свою користь зазначені вище витрати, компенсацію за шість місяців втрати працездатності із розрахунку мінімальної заробітної плати за місяць - на суму 8268 грн., а також стягнути на свою користь відшкодування моральної шкоди в сумі 120000 грн., яка виникла в зв'язку з пережитими стражданнями, болем, порушенням звичного укладу життя, тривалим лікуванням та неможливістю пересуватись, при цьому неповнолітня донька Крістіна залишалась без опіки батьків. Просить стягнути з відповідача 7000 грн. на оплату правової допомоги.

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_5 просив стягнути на свою користь з ОСОБА_6 1995,21 грн. витрат на придбання продуктів харчування під час лікування у лікарні м.Мелітополь, 118000 грн. відшкодування моральної шкоди, 5000 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги. Стягнути з АТ СГ «ТАС» страхове відшкодування 3345,80 грн. витрат, пов'язаних з лікуванням, витрати на оплату стержневого пристрою на гомілку в сумі 4002,48 грн., 1330 грн. витрат на придбання бензину, 2850 грн. відшкодування вартості пошкодженого в результаті ДТП одягу позивача, 3247,56 грн. - витрати на лікування у Нижньосірогозській лікарні, 8268 грн. - відшкодування компенсації за шість місяців втрати працездатності; 2000 грн. - відшкодування моральної шкоди та 2000 грн. - витрати на оплату правової допомоги.

Рішенням Нижньосірогозського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 10000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином, 5000 грн. судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги та судовий збір.

Стягнуто з акціонерного товариства "СГ "ТАС" (приватне) на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування - 5743 гривні 56 копійок шкоди, пов'язаної з лікуванням, 5512 гривень шкоди, пов'язаної з втратою працездатності, 562 гривні 78 копійок моральної шкоди та 2000 гривень судових витрат на правову допомогу, а також судовий збір. В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В письмових запереченнях ОСОБА_6 просить не брати до уваги доводи, викладені у апеляційній скарзі та залишити рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20 грудня 2015 року ОСОБА_6, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1, порушила правила дорожнього руху, на території автомобільного ринку в м. Мелітополь перевищила швидкість, не впоралась із керуванням та здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_5, в результаті чого останньому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження: відкриті осколкові переломи обох кісток правої гомілки на рівні нижніх третин їх діалізів з наявністю клиновидних осколків по задньомедіальній поверхні обох кісток правої гомілки і помітним кутовим зміщенням уламків правої великогомілкової кістки, рвана рана правої гомілки в нижній третині, забита рана правої сідничної області і забита рана правого стегна, забита обширна гематома з відслоєнням тканини лівої сідничної області. Вказані дії кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України та ОСОБА_6 засуджена до чотирьох років позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання на два роки. Вказані обставини встановлені вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (а.с.3-4).

Згідно полісу № АІ/4599039 транспортний засіб Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахований у АТ СГ «ТАС» (приватне) з 25.03.2015 року до 24.03.2016 року, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100000 гривень, за шкоду, заподіяну майну - 50000 гривень. (а.с.87).

В частині позовних вимог про відшкодування вартості лікування позивача судом першої інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин, а також закон, який їх регулює та частково задоволено ці вимоги в межах доведених сум, підтверджених належними і допустимими доказами. При цьому, судом першої інстанції враховано добровільне відшкодування шкоди відповідачкою ОСОБА_6 на користь позивача і оплата нею ліків.

Суд першої інстанції стягнув на користь ОСОБА_5 відшкодування витрат на лікування у Мелітопольській ЦРЛ в сумі 2146 гривень, лікування у Н.Сірогозській лікарні в сумі 3247,56 грн., а також 350 гривень витрат, пов'язаних з придбанням бензину для транспортування позивача з лікарні м. Мелітополь до місця проживання 09.02.2016 року, всього сума відшкодування витрат, пов'язаних із лікуванням 5743,56 грн.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку в частині відмови у задоволенні вимог щодо відшкодування вартості харчування, засобів гігієни і препаратів, які не призначались лікарем ОСОБА_5 та у задоволенні вимог щодо відшкодування вартості стержневого пристрою, оскільки позов не доведений належними та допустимими доказами, зокрема відсутні докази вартості цього пристрою і його оплата позивачем. Надана суду рекламна роздруківка різних імплантів і зовнішніх фіксаторів з різними комплектуючими та вартістю, не доводить придбання позивачем та оплату стержневого апарату саме в заявленій сумі 4002,48 грн. (а.с.11).

Окрім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в сумі 980 грн. на придбання бензину для поїздок до м. Мелітополь та відшкодування вартості пошкодженого одягу позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 2850 грн., як не доведені.

Стосовно позовних вимог щодо компенсації втрати працездатності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх часткове задоволення та стягнув відповідно до вимог ст. 1195 ЦК України втрачений позивачем заробіток у розмірі мінімальної заробітної плати 1378 грн. за кожен місяць непрацездатності в межах доведеного періоду госпіталізації за чотири місяці в сумі 5512 грн.

Окрім того, з урахуванням вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зі страхової компанії стягнуто на користь позивача відшкодування моральної шкоди в межах п'яти відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю в сумі 562,78 грн.

Вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено повністю та стягнуто на користь позивача з ОСОБА_6 5000 грн. та зі страхової компанії 2000 грн.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та стягнення зі страхової компанії страхового відшкодування витрат, пов'язаних із лікуванням в сумі 5743,56 грн., відшкодування шкоди, пов'язаної із втратою працездатності в сумі 5512 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 562,78 грн., а також витрат на правову допомогу 2000 грн. та витрат на правову допомогу, стягнуту з ОСОБА_6 в сумі 5000 грн.

В цій частині судове рішення ухвалено за повного та всебічного дослідження всіх обставин по справі з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для визнання їх незаконними і необґрунтованими відсутні.

Надана в ході апеляційного розгляду довідка Н.Сірогозської лікарні про видалення 24.06.2016 року стержневого апарату ОСОБА_5 не є документом, що підтверджує період непрацездатності позивача до вказаної дати та не може бути підставою для збільшення суми відшкодування на підставі ст. 1195 ЦК України.

Перевірені колегією доводи апеляційної скарги в зазначеній вище частині до уваги прийняті бути не можуть, оскільки вони не спростовують вказаних висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи, а вказані в скарзі посилання на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права позбавлені правового обґрунтування і підлягають відхиленню.

Разом з тим, доводи ОСОБА_5 в частині невідповідності висновків суду першої інстанції щодо суми відшкодування моральної шкоди, стягнутої на його користь з ОСОБА_6 в сумі 10000 грн. заслуговують на увагу.

Так, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду N 5 від 25 травня 2001 року, N 1 від 27 лютого 2009 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував зазначені вище вимоги закону та характер і обсяг душевних страждань, а також фізичний біль і переживання потерпілого від злочину ОСОБА_5, якому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження. З матеріалів справи вбачається, що позивач, будучи прикутим до ліжка, переніс неодноразове оперативне втручання, довгострокову госпіталізацію у Мелітопольській лікарні, перебував тривалий час у віддаленому від основного місця проживання. Після чого був госпіталізований у Нижньосірогозську лікарню, а потім продовжив лікування амбулаторно. Судом при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди недостатньо враховано порушення життєвих зв'язків та інших втрат немайнового характеру, а також можливість їх відновлення позивачем.

За таких обставин, рішення суду в частині стягнення на користь позивача відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_6 підлягає зміні зі збільшенням суми відшкодування з 10 тис. грн. до 25 тис. грн. В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - задовольнити частково.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 15 лютого 2017 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди, збільшивши суму стягнення з 10000,00 гривень до 25000,00 гривень.

В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: І.В.Вейтас

О.М.Полікарпова