У Х В А Л А

ПРО ВІДМОВУ У ЗАБЕЗПЕЧЕННІ ПОЗОВУ

16 січня 2017р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

05.01.2017р. в провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.12.2016р. було відкрито провадження по справі.

05.01.2017р. представником позивача ОСОБА_2 ( діє на підставі довіреності від 22.11.2016р.) подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в обґрунтування якої представник позивача посилається на те, що відповідач не повертає суму боргу, яку він отримав відповідно до договору позики та зобов,язувався повернути до 25.12.2015р., що є підставою для забезпечення позову, оскільки відповідачем можуть бути вчинені дії, спрямовані на відчуження всього свого майна, що призведе до зменшення майна та призведе до обставин, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду . Просила накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3, в тому числі, однак не виключно й на частку належну ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на квартиру № 47 за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, буд. 9, загальною площею 110,3 кв.м.

Ознайомившись із заявою представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе в її задоволені відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Подаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача просила накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу, в тому числі, однак не виключно й на частку належну ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на квартиру № 47 за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, буд. 9, загальною площею 110,3 кв.м.

Відповідно до п. 10, 11 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., у редакції Наказу від 29.09.2016р. № 2832/5, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. Якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику.

Таким чином, враховуючи, що предметом розгляду даної цивільної справи є стягнення боргу, то накладення арешту на невизначене коло рухомого та нерухомого майна, в тому числі на частку квартири належну ОСОБА_3 у спільній сумісній власності може привести к порушенню прав відповідача щодо користування та розпорядження належним йому на праві власності майном.

Відповідно до п. 8 розділу VIII вищевказаної Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні в банках чи в інших фінансових установах може бути накладено арешт.

Таким чином, задля накладення арешту на грошові кошти необхідно мати відомості про банк, в якому є рахунки боржника та номери цих рахунків.

З огляду на те, що представником позивача не зазначено назви конкретних фінансових установ та номерів рахунків у цих установах, на яких перебувають грошові кошти відповідача, то вважаю, що в задоволенні цієї частини заяви слід також відмовити.

Як вбачається із заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вона не містить фактів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, що представником позивача не надано доказів того, що невжиття даних заходів забезпечення позову зможе в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення та не зазначено обґрунтування необхідності обрання саме такого виду забезпечення позову,як накладення арешту, та не надано доказів того, які саме грошові кошти належать відповідачу, то вважаю за можливе в задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.8, 10, 11 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., у редакції Наказу від 29.09.2016р. № 2832/5 ст.ст. 151, 152, 210, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИЛА :

В задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко