Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/112/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Волощука В.В.

секретаря Єпифанович Г.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

17.03.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначає, що вони з відповідачем з 13.11.2014 року перебувають в шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 80. Від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на матеріальному утриманні та вихованні позивачки, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку Законом України «Про Державний бюджет України», так як відповідач ухиляється від її утримання в добровільному порядку.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов позивачки визнав, щодо клопотання, яке було заявлено відповідача про призначення експертизи щодо встановлення батьківства відмовився.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 13.11.2014 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного проживання у шлюбі у них народилася дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її матеріальному утримані, оскільки відповідач з 10 лютого 2017 року не проживає з сімєю і з того часу не надає належної допомоги, як батько, на утримання дитини.

Відповідач ухиляється від виконання батьківського обовязку по утриманню сина, не піклується про його здоровя, фізичний, духовний, інтелектуальний, соціальний та моральний розвиток, не надає добровільно належної матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини, хоча має таку можливість, оскільки має відповідний молодий вік, не страждає на будь-яке захворювання, не є інвалідом і має можливість утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, належним чином, як того вимагає Закон.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Так статтею180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Разом з тим статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Разом з тим, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В даному випадку суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище та порушує її право на достатній життєвий рівень, а тому аліменти на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку, згідно вимог ст. 183 СК України, у частці від заробітку, а саме у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст.10,11,15,57,60,88,212-215 ЦПК України та ст.ст. 180, 182, 183 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії МЮ №183122, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача до 27.05.2033 року, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Стягнення аліментів проводити з 17.03.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МЮ №183122, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн., які перерахувати на р/р 0460, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37937308, УДК у Олевському районі, код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач УДКСУ в Олевському районі, МФО - 811039.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд цивільної справи Олевським районним судом Житомирської області відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4