Справа № 369/9170/17
Провадження № 2/369/3632/17
20.11.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Волчка А.Я.
за участю секретаря - Раситюк М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав,-
У серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку цивільного судочинства до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав.
Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 23 липня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2. Шлюб зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м.Києві за актовим записом 1631.
Від шлюбу у них народилася дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.10.2016 року.
Подружнє життя з відповідачем не склалося. Одразу після народження сина відносини між нею та ОСОБА_2 погіршилися, часто виникали сварки та непорозуміння. З лютого 2017 року вони проживають окремо, шлюбні стосунки повністю припинилися.
Практично з моменту народження дитини відповідач ОСОБА_2 сином ОСОБА_4 зовсім не цікавиться, не приймає участі у його вихованні та утриманні, не проводить з ним час, усіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
Актами депутата ОСОБА_5 від 27.04.2017р. та від 27.06.2017р. підтверджується те, що вони з сином дійсно проживаємо у АДРЕСА_1, в той час як ОСОБА_2 проживає окремо і не приймає участі у вихованні та утриманні сина.
Вона самостійно виховує свою дитину та забезпечує її усім необхідним, створює умови для найкращого фізичного та духовного розвитку сина, піклується про його здоров'я. Ніякої допомоги відповідач не надає.
Враховуючи викладене, відповідач ОСОБА_2 не заслуговує називати себе батьком дитини. Фактично він відмовився від своєї малолітньої дитини, тому має бути позбавлений батьківських прав.
Таким чином, є всі підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_4, що є необхідним інтересах дитини, її нормального фізичного та духовного розвитку.
На підставі вищевказаного просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
За таких обставин та за відсутності заперечень, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Представник Служби у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду направив заяву в якій просив справу слухати за відсутності представника третьої особи, а також направив до суду висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2.
Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач є батьком неповнолітнього сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір»ю малолітнього є позивачка ОСОБА_1.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм морали; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно висновку Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 04.10.2017 р. № К137405.3081.2 служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, вважає недоцільним позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 прагне брати участь у вихованні дитини, що підтверджується його зверненням до органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області із заявою від 13.09.2017 про встановлення порядку участі у вихованні дитини та усунення перешкод у спілкуванні з сином, визначення часу спілкування з ним, що свідчить про його інтерес до малолітньої дитини.
На думку суду, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.
Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, а також той факт, що відповідач має постійне місце проживання, має намір та бажання продовжувати спілкуватися з дитиною, приймати участь у його вихованні, враховуючи насамперед інтереси дитини, а також відносини, що склались між сторонами, суд вважає, що відсутні виключні обставини та необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2.
Крім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки останньої щодо ухилення від виховання дитини і свідомого нехтування ним своїми обов'язками, тому підстав для позбавлення відповідачем батьківських прав немає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка являється сестрою позивачки, суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 до дитини дуже погано ставиться, постійно на сина ОСОБА_4 кричить, уваги до сина не приділяє, матеріальної та моральної допомоги не надає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, який являється батьком позивачки ОСОБА_1, зазначив, що ОСОБА_2 вихованням його внука ОСОБА_3 не займається з самого народження і по даний час, ніякого інтересу до дитини він не проявляв, сам зі своєї ініціативи до дитини не приїжджав, ніякої допомоги дитині не надавав.
Відповідно до ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.
Оцінюючи покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, суд не може взяти до їх до уваги покази, оскільки останнім відомо про взаємовідносини між сторонами лише зі слів ОСОБА_8, які будуються на оціночних судженнях та власному баченні сімейних взаємовідносин.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 умисно не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, до нього раніше не застосовувалися заходи попередження та впливу.
З урахуванням указаних обставин, суд вважає, що у задоволенні вимог про позбавлення відповідача батьківських прав слід відмовити, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 164 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд ,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.Я. Волчко