Справа № 266/4270/17
Провадження № 2/266/1181/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Дзюба М.В.,

за участі секретаря - Петрухіной Т.Л.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, 17.04. 2014 року постановою державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області накладено арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження в межах виконавчого провадження № 30693250 по примусовому виконанню постанови про адміністративне правопорушення від 12.10. 2011 року № 111505 та накладення штрафу у розмірі 850 гривень. У вересні 2017 року адміністративний штрафу було сплачено позивачем, однак не дивлячись на це відповідач відмовив у знятті арешту з майна позивачу. За таких обставин, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки він позбавлений можливості користуватися належним йому майном та розпоряджатися ним, просив зняти арешт зі всього майна, яке належить ОСОБА_1, накладене постановою державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.04. 2014 року, в межах виконавчого провадження № 30693250 по примусовому виконанню постанови про адміністративне правопорушення від 12.10. 2011 року № 111505.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, подальший розгляд справи просив провести без його участі.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, також надала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, в судове засідання надала заяву, в якій просила у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у запереченнях. В своїх запереченнях посилалась на те, що на виконанні у відділу з 2008 року по 2012 року перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави та комунальних підприємств сум боргу. Також зазначила, що постановою від 17.04. 2014 року в межах виконавчого провадження № 30693250 було накладено арешт на майно боржника, при цьому до даного часу у відповідача немає підтверджуючих документів про сплату боргу по іншим виконавчим провадженням, а тому підстав для зняття арешту немає.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що на виконанні Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження за № 30693250 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 850,00 гривень. 17.04.2014 року в межах даного виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. 17.04.2014 року виконавчий документ повернуто на підставі ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження". (а.с.4)

З довідки від 03.03. 2017 року за № 31/5-1441-4351, виданої територіальним сервісним центром № 1441 регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області, вбачається, що на автомобіль марки "Chrysler Sebring", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.04. 2014 року № ВП 30693250. (а.с.5)

З довідки від 13.09. 2017 року за № 3524/18-2017 встановлено, що ОСОБА_1 сплатив адміністративний арешт в розмірі 425 гривень, у подвійному розмірі ( 850 гривень), за документом ДАІ АН1 № 111505 від 12.10. 2011 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП. (а.с.12)

При цьому суд звертає увагу на те, що арешт на майно боржника ОСОБА_1 накладений в межах виконавчого провадження № 30693250, що також підтверджується листом Приморського ВДВС ГТУЮ в Донецькій області від 20.11. 2017 року за № 20924, продовжує існувати в рамках виконавчого провадження, яке на підставі п. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення спірним правовідносин) повернуто виконавчою службою органу, який його предявив до виконання.

Тобто, на даний час в провадженні Приморського ВДВС ГТУЮ в Донецької області не перебуває виконавчого провадження за № 30693250, в межах якого на майно боржника накладено арешт.

Відповідно до ст.. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України визначає право власника, якому належить право володіння, користування та розпорядженням своїм майном вільно їм розпоряджатися, тому позивач обґрунтовано звернулася з даним позовом до суду.

За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В той же самий, позивачем подано належний доказ сплати адміністративного штрафу, що свідчить про сплату ним штрафу та відсутність боргу.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Позивач, крім як за рішенням суду не може реалізувати своє право щодо розпорядження своїм майном, через існування арешту та оголошення заборони, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 316-317, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_1, накладений постановою державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.04. 2014 року, в межах виконавчого провадження № 30693250 по примусового виконанню постанови про адміністративне правопорушення від 12.10. 2011 року № 111505, винесеної органами ДАІ м. Маріуполя.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом 10 днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення за відсутності сторони в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя Дзюба М. В.