ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
головуючого судді: Осаулової Н.А.,
за участю секретаря: Криворучко А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Фастів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-
У листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом.
Свій позов мотивує тим, що 19 березня 2009 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті матері є вона на її брат ОСОБА_2. Проте, ОСОБА_3 06 серпня 2008 року, було складено заповіт, згідно якого належні їй 2/3 частини вищевказаної квартири, остання заповіла позивачці ОСОБА_1. Позивач зазначає, що вона прийняла спадщину після смерті матері через своєчасне подання заяви нотаріусу, внаслідок чого в Фастівській міській нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу. Прийнявши спадщину, вона звернулася до нотаріуса за її оформленням, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкову квартиру. Тому, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала просила суд його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав.
Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла, 19 березня 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, Серія I-ОК № 145434, від 20 березня 2009 року. (а.с.8).
Як вбачається, із Свідоцтва про народження Серія V-УР № 0426831 від 20 червня 1964 року, ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4, яка народилася 08 червня 1964 року. (а.с. 53).
Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу Серія II-БК № 449389 від 24 березня 1984 року, ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 та після укладення шлюбу змінила прізвище на «Раінчук». (а.с.54).
06 серпня 2008 року померла ОСОБА_3 заповіла 2/3 частини квартири номер 9 по вулиці Соборній, будинок № 52 в місті Фастів Київської області своїй дочці позивачу по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.9).
Із матеріалів спадкової справи № 252/2009, заведеної після смерті ОСОБА_3, яка померла 19 березня 2009 року, вбачається, що 02 вересня 2009 року позивач звернулася до Фастівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. (а.с.52).
Разом з тим, 08 липня 2009 року до Фастівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої 19 березня 2009 року ОСОБА_3, звернувся її син ОСОБА_2, що підтверджено його заявою поданою нотаріусу. (а.с.44).
04 грудня 2009 року, відповідачу ОСОБА_2, Фастівським міським державним нотаріусом ОСОБА_6 було розяснено, що він не має право на спадкове майно, а вразі незгоди рекомендовано до 20.01.2009 року звернутися з позовом до Фастівського міськрайонного суду. (а.с.59).
Як вбачається з копії спадкової справи, відповідно до листа Фастівського міськрайонного суду № 4281/10 від 29.03.2010 року, станом на 26.03.2010 року цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту в алфавітному показчику не зареєстрована. (а.с.63).
14 липня 2016 року, Фастівським міським державним нотаріусом ОСОБА_6, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2, оскільки останньою не було надано правовстановлюючого документу на вищевказану квартиру та рекомендовано звернутися до суду. (а.с.67).
Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 36 від 30 грудня 1993 року, квартира АДРЕСА_3 (Леніна) в м. Фастів Київської області на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. (а.с.15).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 2006 року, ОСОБА_3 успадкувала 1/3 частину АДРЕСА_4 (Леніна) в м. Фастів Київської області, після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлого 22 жовтня 2005 року. (а.с.12).
Окрім того, відповідно до Довідок Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», від 29 червня 2016 року № 869 та від 08 листопада 2016 року № 1533, станом на 01 січня 2013 року, 1/3 частину квартири № 9 в житловому будинку № 52 по вул. Соборній в м. Фастів, зареєстровано на ім»я ОСОБА_2, на підставі Дублікату виданого органом приватизації Фастівської міської ради 11.01.2010 року Свідоцтва про право спільної сумісної власності виданого органом приватизації Фастівської міської ради 20.01.1994 року, згідно Розпорядження органу приватизації № 36 від 30.12.1993 року; 2/3 частини квартири зареєстровано на ім»я ОСОБА_2 майї Тихонівни, на підставі Свідоцтва про право спільної сумісної власності киданого органом приватизації Фастівської міської ради 20.01.1994 року, згідно Розпорядження органу приватизації № 36 від 30.12.1993 року (1/3 частина), та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори 14.07.2006 року р. 1-1617 (1/3 частина). (а.с.17,20).
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.
Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).
Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог.
Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 60, 118, 119, 208, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд, -
Позов - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_5 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 19 березня 2009 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ