Справа № 357/8157/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. , при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою.

Вказувала, що вона являється власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини житлового будинку від 02.11.2001 року.

Зазначала, що за вказаною адресою зареєстрований її бувший зять ОСОБА_2. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2015 року шлюб між її дочкою та зятем розірвано.

Посилаючись на те, що на початку лютого 2014 року відповідач забрав свої речі, залишив ключі та з того часу в квартирі не з`являвся, позивач просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за вказаною адресою.

В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Позивач звернулась до суду із заявою з проханням розглядати справу у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач в подані до суду заяві просив розглядати справу без його участі, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивачу на підставі договору дарування частини житлового будинку від 02.11.2001 року належить 11/100 частин жилого будинку по вул. Гоголя, 7 в м. Біла Церква Київської області.

Згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї № 699 від 17.07.2017 року виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 15.03.2007 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2015 року встановлено, що на протязі тривалого часу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо з лютого місяця 2014 року, спільного господарства не ведуть. Вказаним рішенням шлюб між ними розірвано.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішені спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб.

Згідно ст. 156 ЖК УРСР припинення сімейних відносин з власником не позбавляє права користування займаним приміщенням.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ст. 405 ЦК України).

Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних причин, тому вимоги позовної заяви про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною в позовній заяві адресою підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 4 по вул. Гоголя, 7 м. Біла Церква Київської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4