У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Київської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру в Київській області до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ШевчукЗоя Миколаївна, Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», про визнання недійсними рішення, скасування державної реєстрації права власності та витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року прокурор Київської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру в Київській області звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що у ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства прокуратурою виявлено факт порушення процедури припинення права постійного користування земельними ділянками ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (далі - ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»).

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 15 листопада 2002 року № 434 ДП «Пуща-Водиця» надано у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку загальною площею 421,4907 га. 15 листопада 2002 року видано державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за НОМЕР_2.

10 серпня 2013 року Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області направлено до ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» лист з клопотанням передачі частини розташованих у межах села земель, що перебували у користуванні підприємства, до земель запасу сільської ради.

27 серпня 2013 року Міністерство аграрної політики та продовольства України погодило припинення права постійного користування землями площею 63,4 га, що знаходяться у користуванні ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» у межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Листом від 27 серпня 2013 року № 792 ДП «Пуща-Водиця» надало добровільну згоду на припинення права постійного користування земельної ділянки площею 63,401 га, з метою забезпечення потреб робітників підприємства та працівників агрокомбінату, мешканцям села.

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 жовтня 2013 року № 11 припинено право постійного користування ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» земельною ділянкою площею 63,401 га у межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, переведено вказані землі до земель запасу.

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12 грудня 2013 року № 32 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,2000 га, розташованої у с. Петропавівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3 у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства; передано безоплатно у власність ОСОБА_5 земельну ділянку.

16 грудня 2013 року ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

14 березня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,2000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 січня 2016 року № 51755045 вбачається, що на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позивач вважав, що спірне рішення сільської ради прийняте всупереч вимогам діючого законодавства та з перевищенням меж компетенції. Так, спірна земельна ділянка відносилася до земель державної власності, тому вирішувати питання мав власник в особі відповідного органу виконавчої влади. При припиненні права постійного користування документація із землеустрою не розроблялася та сільської радою не затверджувалася. Оскільки був порушений порядок припинення права користування земельною ділянкою, тому прокурор вважав, що всі рішення щодо відведення земельної ділянки, які у подальшому приймалися, є незаконними.

Просив визнати недійсним рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 жовтня 2013 року № 11 «Про припинення права постійного користування на земельні ділянки сільськогосподарського призначення ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» у межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та рішення від 12 грудня 2013 року № 32 «Про затвердження землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_5; визнати недійсним рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 11640335 від 14 березня 2014 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4; витребувати на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області із незаконного володіння ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,2000 га, з кадастровим номером НОМЕР_3 яка розташована у с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 січня 2017 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі перший заступник прокурора Київської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що відповідно до п. 1.1 статуту ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», затвердженого розпорядженням Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06 червня 2006 року, підприємство діє на основі державної власності і підпорядковане Міністерству аграрної політики України.

Згідно з п. п. 1.1, 5.5 наказу Міністерства аграрної політики України «Про затвердження примірного статуту державного підприємства, віднесеного до сфери управління Мінагрополітики» від 12 грудня 2008 року № 826 державне підприємство засновано на основі державної власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України і є підзвітним йому. Підприємство не має права без попереднього погодження з Уповноваженим органом управління приймати рішення щодо вилучення чи добровільної відмови від користування земельною ділянкою, укладання договорів про спільну діяльність (спільний обробіток земельних ділянок) та інших видів договорів, що можуть призвести до вилучення земельних ділянок, зміни цільового призначення земельних ділянок або їх частин, які закріплені за підприємством на праві постійного користування.

Відповідно до ст. 142 ЗК України припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу. Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у разі згоди на одержання права власності на земельну ділянку укладають угоду про передачу права власності на земельну ділянку. Угода про передачу права власності на земельну ділянку підлягає нотаріальному посвідченню. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Із матеріалів справи вбачається, що землекористувач ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» за погодженням з Міністерством аграрної політики та продовольства України у встановленому порядку відмовилося від земельної ділянки площею 63,4 га на користь Петропавлівсько-Борщагівської територіальної громади. Зазначена обставина ніким не оспорюється.

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12 грудня 2013 року № 32 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,2000 га, розташованої у с. Петропавівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_3 у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства; передано безоплатно у власність ОСОБА_5 земельну ділянку.

16 грудня 2013 року ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

14 березня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,2000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 січня 2016 року № 51755045 вбачається, що на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Звертаючись до суду з позовом прокурор не надав суду належних та допустимих доказів того, що земельна ділянка знаходиться саме поза межами населеного пункту та на ній розташовані об'єкти державної власності, оскільки ОСОБА_5 передавалася земельна ділянка у межах с. Петропавлівська Борщагівка, та до якої категорії земель вони відносились на час прийняття оскаржуваних рішень.

Статтею 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій, що ОСОБА_5 скористалася своїм законним правом та отримала безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (у межах с. Петропавлівська Борщагівська Києво-Святошинського району Київської області) у відповідності до ст. 121 ЗК України, а рада розпорядилася земельною ділянкою та передала її безоплатно у власність фізичній особі, якою було в подальшому отримано свідоцтво на права власності на земельну ділянку.

У ст. 41 Конституції України вказано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні у справі «Кривенький проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатував порушення Україною статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) у зв'язку з позбавленням заявника права на земельну ділянку без надання будь-якої компенсації або іншого відповідного відшкодування

Право власності та право користування земельною ділянкою набуваються в порядку, визначеному ЗК України, який також передбачає вичерпний перелік підстав для припинення таких прав.

З огляду на це відсутність можливості реалізації власниками землі та землекористувачами права на отримання відшкодування є порушенням не лише норм ЗК України, а й статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Крім того, громадянин України, який у межах, наданих законодавством України набув право на земельну ділянку, не може нести негативних наслідків у зв'язку з порушенням процедури прийняття рішення органами влади чи місцевого самоврядування, які, презюмується, діють у межах правового поля.

Крім того, вирішуючи земельні спори, зокрема пов'язані з визнанням недійсним (скасуванням) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого виникло право власності на земельну ділянку, слід враховувати, що відповідно до ст. 118 Конституції України рішення голови місцевої державної адміністрації, якщо вони суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня. Це підтверджується також практикою Верховного Суду України, зокрема у справі № 21-74а13 (постанова від 16 квітня 2013 року). Стосовно рішень органів місцевого самоврядування судам слід враховувати висновок Конституційного Суду України, викладений у Рішенні від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, суди обґрунтовано відмовили у позові. Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О. МаляренкоА.В.