Справа № 367/6089/16-ц Головуючий у І інстанції Мікулін А. В.
Провадження № 22-ц/780/214/17 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 46 11.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Білоконь О.В., Таргоній Д.О.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 серпня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_4 про визнання протиправними рішення органу місцевого самоврядування та скасування рішення,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що їй безпідставно було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,085 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Натомість рішенням Ірпінської міської ради від 17.12.2015 вказана земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_4

Вважаючи таке рішення Ірпінської міської ради незаконним позивач просила суд першої інстанції визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінського міської ради від 17.12.2015 в частині відмови ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд в АДРЕСА_1 та визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінського міської ради від 17.12.2015 року в частині надання ОСОБА_4 у власність земельної ділянки з кадастровим номером: НОМЕР_1 площею 0, 060 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2, а також просила визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінської міської ради від 03.09.2015 в частині надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 серпня 2016 року позивачу відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції, вирішуючи питання про відмову у відкритті провадження, не враховано норми цивільно-процесуального законодавства та роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в Постанові Пленуму «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Зокрема, згідно з нормами діючого законодавства спори, що виникають із земельних правовідносин розглядаються в порядку цивільного судочинства, крім випадків встановлених законом. Окрім того, згідно з роз'яснень, що містяться в зазначеній Постанові Пленуму, спори, що виникають із земельних правовідносин, у яких хоча б однією із сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта власних повноважень, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просила апеляційний суд скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень управлінських функції на які поширюється юрисдикція адміністративних судів та який є за своєю природою публічно-правовими спором.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ст.. 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Разом з тим, законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Разом з тим, вирішуючи питання про відкриття провадження чи про відмову у відкритті провадження суди повинні враховувати роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що містяться в Постанові Пленуму «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року.

Так, відповідно до п.6 зазначеної Постанови Пленуму при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

У відповідності із п. 7 цієї Постанови Пленуму земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК , статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Посилання суду першої інстанції на норми Кодексу адміністративного судочинства України не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ст. 2 КАС України визначає завданням адміністративного судочинства захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій (далі - суб'єкт владних повноважень).

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Отже, до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Разом з тим, визначальною ознакою приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Аналізуючи викладене слід погодитися, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Однак, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи в оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виник спір про право цивільне.

Таким чином, колегія суддів, з урахуванням наведеного, вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому дійшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження. За таких обставин, апеляційна скарга підлягає до задоволення, ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали, якою передається питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 серпня 2016 року про відмову у відкритті провадження скасувати та постановити нову ухвалу, якою питання про відкриття провадження передати до Ірпінського міського суду Київської області на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді