Справа № 350/1603/16-ц
Провадження № 22-ц/779/615/2017
Головуючий у 1 інстанції Максимів І.В.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Васильковського В.М., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду від 27 лютого 2017 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рожнятівського районного суду від 27 лютого 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

Непогодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, докази досліджувались односторонньо, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що невірним є посилання суду на те, що позивач не довів перед судом, що саме протиправними діями ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду його синові ОСОБА_5, яка виражається у втраті ланцюжка, який був на шиї ОСОБА_6 оскільки обов'язок доведення відсутності вини покладається на нього самого.

Апелянт незгідний з висновком суду про те, що вина ОСОБА_4 у спричиненні матеріальної шкоди синові ОСОБА_5 є недоведеною.

Апелянт вказує на те, що в діяв ОСОБА_4 наявна необережна форма вини, що підтверджується висновком працівника поліції від 23.08.2016 року, який відповідачем не оскаржувався і якому суд дав абсолютно неправильну правову оцінку.

Вина неповнолітнього ОСОБА_4 достовірно встановлена в судовому засіданні як і протиправність його дій та причинно-наслідковий зв'язок між такими діями та завданою шкодою ОСОБА_5

Апелянт, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 25 червня 2016 року близько 14:00 год. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відпочивали на річці Лімниця в смт. Перегінськ Рожнятівського району Івано-Франківської області. ОСОБА_5 мав на шиї ланцюжок, якого передав для зберігання ОСОБА_6 Вказаний ланцюжок ОСОБА_6 почепив собі на шию. Купаючись у річці, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 занурили один одного у воду, внаслідок чого ланцюжок було втрачено.

З висновку старшого інспектора Рожнятівського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області Янківа О.С. від 23.08.2016 року за результатами перевірки матеріалів по заяві ОСОБА_2, зареєстрованих в ЖЕО № 1466 від 30.07.2016 року вбачається, що в діях ОСОБА_4 відсутня подія кримінального правопорушення (а.с.8).

За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи».

Оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено об'єктивними та достовірними доказами того, що саме протиправними діями ОСОБА_4 було заподіяно шкоду позивачу.

Аналіз наданих суду та досліджених доказів свідчить, що позивачем не доведено факту заподіяння його синові ОСОБА_5 шкоди майнового характеру, а саме втрати ланцюжка із золота, який був на шиї іншої особи, внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_4, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою останнього та шкодою майнового характеру.

Відсутність цих обов'язкових складових, що стверджують наявність заподіяної шкоди, виключає склад цивільно-правової відповідальності, за наявності якої можуть бути задоволенні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди.

Колегія суддів вважає, що ризик втрати даної речі лежав саме на неповнолітньому ОСОБА_5, який на власний розсуд розпорядився даною річчю, передавши її третій особі, без настання цивільно-правових наслідків для останнього. Відповідно, неповнолітній ОСОБА_4 та його законний представник не можуть нести відповідальності за втрату ланцюжка з вищенаведених підстав.

Доводи апеляційної скарги про наявність вини відповідача у формі необережності, не доведені в суді та є необґрунтованими.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рожнятівського районного суду від 27 лютого 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Васильковський

Л.В. Ясеновенко