Справа № 183/1928/17
№ 2/183/1797/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Дем'яненка Р.К.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

27.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що її матір була власником квартири АДРЕСА_1. Вона та відповідачі по справі являються спадкоємцями першої черги померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6. Позивач зазначає, що після смерті матері вона пережила нервовий струс, внаслідок чого у неї розвилася гіпертонічна хвороба, тому вона змушена була проходити лікування. Саме через хворобу позивач не мала можливості протягом встановленого строк для прийняття спадщини, звернутися до нотаріуса. 26 квітня 2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Носенка А.Г. з заявою про прийняття спадщини, останній відмовив у в видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Наведені у позові обставини щодо своєї хвороби, позивач вважає поважними причинами, через які вона пропустила строк для прийняття спадщини, тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, крім обставин, викладених у позові ОСОБА_1 надала пояснення про те, що після смерті матері, зі слів її сестер, їй стало відомо, що матір залишила заповіт, яким все своє майно заповіла відповідачам по справі. Такий заповіт вона вважає не справедливим, про наявність такого заповіту їй нічого не було відомо. Між тим, не дивлячись на наявність такого заповіту, ОСОБА_1 вважає себе такою, що має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки являється пенсіонером зі зниженим пенсійним віком. Протягом строку, встановленого на прийняття спадщини, вона зверталася до державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Носенка А.В., останній повідомив, що її матір залишила заповіт, за яким вона не являється спадкоємцем. Нотаріус не звернув увагу на те, що вона являється пенсіонером, вона, в силу своєї юридичної необізнаності протягом шести місяців не прийняла спадщину. Крім того, ОСОБА_1 надала суду пояснення про те, що тяжко перенесла смерть матері, сама має гіпертонічне захворювання. В грудні 2016 року вона захворіла, проходила тривалий курс лікування, тому через хворобу вчасно не звернулася повторно до нотаріуса.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, надали пояснення про те, що матір залишила заповіт, яким все своє майно заповіла їм, а ОСОБА_1 вони за заповітом зобов'язані виплатити 400 доларів США. Відповідачі вважають, що у позивача було достатньо часу та можливостей для прийняття спадщини після смерті матері, а поважних причин для визначення додаткового строку на сьогоднішній день не може існувати.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подане свідоцтво про смерть ОСОБА_6, у відповідності до якого остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 5).

Сторони не заперечували, що являються дітьми померлої ОСОБА_6, і у разі спадкування за законом, являються спадкоємцями першої черги.

Між тим, ОСОБА_6 20.08.2016 року склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Носенком А.Г., у відповідності до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, заповіла ОСОБА_9 та ОСОБА_4, а також зобов'язала останніх, після оформлення своїх спадкових прав, солідарно виплатити ОСОБА_1 400 доларів США (а.с. 67).

Даних про касування цього заповіту чи визнання його не дійсним суду не надано, а тому в даному випадку, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 являються спадкоємцями за заповітом.

Посилання позивача на ту обставину, що вона має право на обов'язкову частку у спадщині, не залежно від змісту складеного заповіту, не відповідають вимогам ст.1241 ЦК України, якою передбачено право повнолітніх непрацездатних осіб на обов'язкову частку у спадщині.

Таким чином, закон закріплює право фізичної особи призначити спадкоємців шляхом складання заповіту і розподілити спадкове майно, майнові права та обов'язки на свій розсуд.

Разом з тим, у статті 1241 Цивільного кодексу України визначено право певних осіб на отримання частки спадкового майна, незалежно від змісту заповіту, закон гарантує визначену частку спадщини, яка називається обов'язковою часткою.

Отже, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця в силу прямої вказівки закону.

Перелік таких осіб, визначений вищевказаною статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До цього переліку входять лише особи, які належать до першої черги спадкоємців за законом і є малолітніми, неповнолітніми, повнолітніми непрацездатними дітьми спадкодавця (в тому числі усиновленими), непрацездатною вдовою (вдівцем), непрацездатними батьками (усиновителями) та дітьми, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

В розумінні діючого законодавства України непрацездатними вважаються жінки, які досягли 55 років та чоловіки - 60 років; інваліди І, ІІ, ІІІ груп, незалежно від того, чи призначена їм пенсія.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а ч.1 ст. 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Новомосковської міської державної нотаріальної контори від 26 квітня 2017 року спадкоємцю за законом ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 (а.с. 13).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон дійсно зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що на момент смерті спадкодавця позивач постійно не проживала зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що спадкоємці за заповітом прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України, докази встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення вимог зазначених норм процесуального закону, не надано жодного доказу про те, що нею з поважних причин пропущено строк для подання зави про прийняття спадщини. Такі причини закон пов'язує з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Посилання позивача на амбулаторне лікування протягом тижня в грудні 2016 року не можуть бути розцінені судом, як поважні причини, які йому, перш за все, перешкоджали подати заяву про прийняття спадщини, у спосіб, передбачений законом. Дії відповідачів щодо прийняття спадщини - це реалізація права спадкоємця на прийняття спадщини у спосіб, передбачений законом.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, суду не доведено наявність поважних причин для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.1270, 1272 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення.

Суддя Сорока О.В.