Провадження № 2/761/1895/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Салаті В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу № 761/35831/16-ц, провадження № 2/761/1895/2017 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Позивач зазначила, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_1.

02 березня 2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Звернувшись до суду з позовною заявою про позбавлення Відповідача батьківських прав позивач була вимушена виходячи з наступних обставин.

Починаючи з 2014 року фактичне місцезнаходження відповідача позивачу не відоме. Жодного з покладених Законом на батьків обов'язків Відповідач не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової та будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без жодної участі та підтримки з боку Відповідача

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомою нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов'язків

Вищевказані дії у відповідності до статті 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення Відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, статтями 3. 118 і 119 Цивільного процесуального кодексу України. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позивач просила: Позбавити ОСОБА_3 (Відповідача), який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з посиланням на викладені нею обставини та на матеріали справи, зокрема висновок заступника голови Шевченківської РДА про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_3, на виклики суду повторно не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав. На день судового засідання зроблено оголошення в газету «Урядовий Кур'єр» про час і місце судового засідання.

Представник третйої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, в судовому засіданні підтримала висновок керівника апарату В.П. Царан служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.05.2017 року, та підтримала позовні вимоги.

Суд заслухавши осіб, які з'явились, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Досліджуючи обставини справи з врахуванням зібраних доказів, які судом оцінені у їх сукупності, суд встановив наступне 02 березня 2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Вищевказаним рішенням було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрований 22.11.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Алчовського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 812 - розірвати. При прийнятті рішення та у судових засіданнях Відповідач присутній не був.

Починаючи з 2014 року Відповідач проживає окремо, фактичне місцезнаходження відповідача позивачу не відоме. Жодного з покладених Законом на батьків обов'язків Відповідач не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової та будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як пояснила в судовому засіданні позивачка громадянин ОСОБА_3 не бачиться з сином та не спілкується з ним, не приймає участі у його вихованні, навчанні, розвитку та утриманні, не цікавиться успіхами та здоров'ям, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, про його харчування, лікування та освіту, не вітає з днем народження та іншими святами.

З ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини не стягувались, але при цьому, матеріальної допомоги на утримання сина він не надає.

Відповідно довідки школи І-ІІІ ступенів № 245 Оболонського району м. Києва відомо, що ОСОБА_5 проживає разом з мамою ОСОБА_2. Вихованням дитини займається виключно мама, вона приводить до школи і забирає зі школи сина, відвідує батьківські збори, консультується з учителем з приводу навчання дитини, бере активну участь у житті класу. Батько вихованням сина не займається, не цікавиться його розвитком і навчанням, у школі жодного разу не був.

З листа ДНЗ № 112 Шевченківського району м. Києва від 16.05.2017 № 01-43/10 вбачається, що за період відвідування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дошкільного навчального закладу з 08.09.2014 року по 30.05.2016 рік його батько ОСОБА_3 участі у вихованні дитини не приймав, у дошкільному закладі не з'являвся.

У висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.05.2017 року, зазначено, що громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з листопада 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народився син ОСОБА_4.

Так як сімейне життя родини не склалося з 2014 року подружжя почало проживати окремо, перестали вести спільне господарство та бюджет, ОСОБА_4 залишився проживати разом з матір'ю ОСОБА_2 та по теперішній час знаходиться на її утриманні та вихованні.

Громадянка ОСОБА_2 належним чином виконує свої батьківські обов'язки: утримує та виховує сина, піклується про стан його здоров'я, навчання та дозвілля, в цьому їй допомагають родичі.

Громадянин ОСОБА_3 самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов'язками: не виявляє турботи до свого сина, не цікавиться його особистим життям, здоров'ям, не надає ні моральної, ні матеріальної підтримки, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини і несе відповідальність за створення належних для цього умов.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину.

Положеннями ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, а саме м ати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2).

З огляду на викладене, на підставі статей 155,164,165, 166 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст.10,60,209,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

Враховуючи вищевикладене, рішення комісії з питань захисту прав дитини, надані документи по справі, та те що у позивачка 20 червня 2017 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 Від шлюбу народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 року дочка ОСОБА_6. Тобто склалася нова сім'я яка з сином ОСОБА_4, проживає разом. Є приватними підприємцями позивач і її чоловік, керуючись інтересами дитини, відповідно до статей 164, 165 Сімейного кодексу України, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2, щодо сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено актовий запис за № 281 та видано свідоцтво серія НОМЕР_1 від 20 квітня 2010, Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області від 20 квітня 2010 року, записаний батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: О.Ф. Малинников .