Номер провадження: 22-ц/785/2575/17
Головуючий у першій інстанції Бобровська І. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.12.2016 року,

встановила:

23.09.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом у якому просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість сплачувати аліменти, оскільки є фізичною особою-підприємцем та має високий рівень прибутку.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.12.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 3000 грн. щомісячно, починаючи з 23.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. У задоволені інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2обґрунтовує тим, що у зв'язку нестачею коштів на життя вона змушена була працевлаштуватись та проживати у місті Одеса у орендованій квартирі, сплачуючи за неї орендну плату 4000 грн. на місяць та комунальні послуги в розмірі 1000 грн. щомісячно. На її утриманні також знаходиться її непрацездатний батько пенсіонер, який отримує мінімальну соціальну пенсію та з яким на даний час проживає її дитина. ОСОБА_2зазначає, що несе витрати щомісяця на няню для сина, яка також доглядає і її непрацездатного батька, які складають 3000 грн. та інші витрати,у зв'язку з чим загальна сума витрат на місяць на утримання дитини становить 8000 грн., в зимовий період ця сума зростає до 10 000 грн. та відповідач, заробіток якого сягає 40 000 - 50 000 гривень на місяць, спроможний сплачувати аліменти у розмірі 8000 грн. на місяць на утримання спільної дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Cторони з 08.08.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.08.2016 року було розірвано (а.с.10).

Під час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина - ОСОБА_4, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, наявним в матеріалах справи (а.с.9).

Дитина проживає разом з матір'ю (а.с.11).

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В порядку ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно довідки, виданої Державною податковою інспекцією у Київському районі м.Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області від 24.11.2016 року №23333/1302 ФОП ОСОБА_3 перебуває на обліку в ДПІ у Київському районі м.Одеси як платник податків, його дохід від підприємницької діяльності за 2015 рік складає 100529, 57 грн., за 9 місяців 2016 року - 127 235,69 грн.(а.с.50).

Середньомісячний дохід відповідача у 2016 році складає 14137 грн.

При визначенні розміру аліментів суд прийняв до уваги, що у відповідача на утриманні перебуває непрацездатна матір - пенсіонерка, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.33), а також, що він повинен нести і інші витрати на своє утримання, оплату комунальних послуг і т.п.

Прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з грудня 2016 року становить 1 313 грн.

Суд врахував, що позивачкою не надано доказів про можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 8000 грн. щомісячно надані позивачкою до позову копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця судом до уваги не прийняв, оскільки вказані документи не підтверджують великі статки відповідача та його можливість сплачувати аліменти у зазначеному позивачкою розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції, зважаючи на положення ст.ст.180-182,184 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітніх дітей та той факт, що відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину, вважав, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 3 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що перевищує встановлений державою прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років.

Колегія суду погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги щодо збільшення розміру стягнення аліментів у зв'язку з тим, що на утриманні позивачки також знаходиться її непрацездатний батько пенсіонер, який отримує мінімальну соціальну пенсію та з яким на даний час проживає її дитина, на думку колегія суддів є необґрунтованими, оскільки батько дитини має обов'язок по утримання дитини, а не батька позивачки. Крім того безпідставними є посилання ОСОБА_2, що несе витрати щомісяця на няню для сина, яка також доглядає і її непрацездатного батька, які складають 3000 грн.

Крім того колегія суддів зазначає, що позивач вказує, що витрати на утримання дини (у тому числі батька позивачки) становлять 8000 грн., з огляду на ст.180 СК України, відповідно до якої, батьки мають солідарний обов'язок утримувати дитину, то обов'язок щодо стягнення усієї суми витрат на утримання дитини не може бути покладений на лише відповідача.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.12.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева