АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/382/17 Доповідач - Хома М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

секретар - Романюк Х.Ю.

з участю сторін та їх представників

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 Еліаса ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 Еліаса про встановлення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась в суд із вказаним позовом, в якому просила встановити порядок користування квартирою №37 по проспекту Злуки, 4 в місті Тернополі, виділивши їй житлові кімнати площею 15,6 кв.м. і 12,3 кв.м., Еліасу ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 19,7 кв.м, решту приміщень залишити у спільному користуванні. Вимоги обґрунтовані тим, що вона із ОСОБА_1 Еліасом перебували у шлюбі, в серпні 2013 року разом придбали у спільну часткову власність вищевказану квартиру по 1/2 частки кожен. Між позивачкою та відповідачем постійно виникають суперечки про порядок користування квартирою, угоди щодо порядку користування квартирою між ними не досягнуто.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2014 року позов задоволено. Встановлено порядок користування трьохкімнатною квартирою №37, що знаходиться в будинку №4 по проспекту Злуки в місті Тернополі: позивачу ОСОБА_3 виділено житлові кімнати площею 15,6 кв.м. та 12,3 кв.м., ОСОБА_1 Еліасу виділено житлову кімнату площею 19,7 кв.м.. Кухню площею 11,7 кв.м, ванну площею 3,2 кв.м, вбиральню площею 2 кв.м, коридор площею 17 кв.м, лоджії площею 2,0 кв.м. та 2,3 кв.м. залишено у спільному користуванні. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 Еліаса ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Вказує, що рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки позивачкою не доведено, що діями ОСОБА_1 Еліаса порушується її право на користування квартирою. Крім цього, позивачці виділено більшу частину житла з тих мотивів, що в квартирі проживають двоє неповнолітніх дітей. Однак, позов не був заявлений в інтересах дітей. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є спільними дітьми обох співвласників квартири і можуть користуватися будь-якими приміщеннями. Відповідач має право на рівних з позивачкою умовах користуватися квартирою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 Еліаса та його представника ОСОБА_2, які доводи апеляційної скарги підтримали, позивачку ОСОБА_3, яка вважає рішення суду законним та обґрунтованим, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення слід змінити, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що запропонований позивачкою порядок користування квартирою відображає фактичний порядок користування, що склався, не порушує інтереси сторін та малолітніх дітей.

Однак, повністю погодитись із таким висновком суду не можна.

Встановлено, що сторони є власниками по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорта, зазначена квартира є трьохкімнатною, має загальну площу 85,8 кв.м., з яких : житлові кімнати площею 19,7 кв.м., 15,6 кв.м. та 12,3 кв.м., кухня площею 11,7 кв.м., ванна площею 3,2 кв.м., вбиральня площею 2 кв.м., коридор площею 17 кв.м., лоджія 2,0 кв.м. та 2,3 кв.м.

Окрім співвласників, у спірній квартирі зареєстровані та проживають їхні непонолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, співвласники можуть домовитися про порядок користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Враховуючи технічні характеристики квартири, зазначені у технічному паспорті, виділення у користування сторонам приміщень, які б забезпечували точну відповідність ідеальним часткам, неможливо.

В судовому засіданні сторони пояснили, що і на момент прийняття судового рішення у 2014 році, і на даний час фактично склався наступний порядок користування квартирою: позивачка займає кімнату площею 12, 3 кв.м., неповнолітні діти - житлову кімнату площею 15,6 кв.м., а відповідач, який постійно не проживає, лише періодично, декілька разів на місяць приїжджає у м.Тернопіль займає кімнату площею 19, 7 кв.м., а в період його відсутності цю кімнату займає син ОСОБА_6. Проти такого порядку користування ніхто із сторін не заперечує. Позивачка не має наміру змінювати такий порядок користування та займати житлову кімнату площею 15, 6 кв.м., в якій проживають діти.

При вирішенні справи суд першої інстанції не врахував, що позивачка заявлала позов лише у власних інтересах, а не в інтересах дітей. Як позивачка, так і відповідач, мають рівні права користуватися житловою кімнатою, яку займають їхні неповнолітні діти.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити, залишивши кімнату площею 15, 6 кв.м., яку фактично займали і по даний час займають неповнолітні діти у спільному користуванні сторін, а всі інші приміщення залишити у користуванні згідно порядку, визначеного судом першої інстанції, а саме: позивачці - кімнату площею 12, 3 кв.м., відповідачу кімнату площею 19, 7 кв.м., всі решту приміщень квартири у спільному користуванні.

З врахуванням пояснень сторін, встановленого фактичного порядку користування та неможливості забезпечити точну відповідність виділеної у користування сторонам житлової площі їх реальним часткам, колегія суддів приходить до висновку, що такий порядок користування квартирою найбільш враховує баланс інтересів кожного із співвласників, а також їхніх неповнолітніх дітей.

При цьому колегія суддів враховує, що таке рішення не змінює розміру часток ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Еліаса у праві спільної часткової власності на квартиру, не порушує їх прав як власників.

При вирішенні справи колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 17 лютого 2016 року (справа №6-1500цс15), згідно якої суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Доводи апеляційної скарги про те, що у позові ОСОБА_3 слід відмовити, встановивши внутрішні замки у кімнатах позивачка створює перепони у користуванні квартирою, відповідач фактично обмежений у праві власності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивачка вправі встановити замок у тому приміщенні, яке рішенням суду виділено їй у користування. Такі дії не порушують права власності відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 Еліаса ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2014 року змінити.

Встановити порядок користування квартирою №37 у будинку №4 по проспекту Злуки в місті Тернополі, виділивши ОСОБА_3 житлову кімнату площею 12,3 кв.м., ОСОБА_6 Еліасу житлову кімнату площею 19,7 кв.м. Житлову кімнату площею 15,6 кв.м., кухню площею 11,7 кв.м, ванну площею 3,2 кв.м., вбиральню площею 2 кв.м, коридор площею 17 кв.м., лоджії площею 2,0 кв.м. та 2,3 кв.м. залишити у спільному користуванні.

Рішення у частині стягнення судового збору залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7