Справа № 127/1305/17
Провадження № 2/127/1912/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Ан О.В.,

при секретарі Бородіч О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, позов мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2013 року стягнуто із ОСОБА_1 аліменти, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви, тобто з 16 січня 2013 року, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, оскільки у позивача змінився матеріальний та сімейний стан. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу 21.02.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу у позивача народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження. Крім того, позивач офіційно не працює, його дохід є мінливий. У звязку з цим позивач звернувся до суду та просив, змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження на тверду грошову суму в розмірі 510 грн.

Позивач до судового засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не зявилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд приймає до уваги ч.2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини. Та вважає, що зменьшення розмру стягуваних ліментів буде суперечити інтересам дитини. а тому суд відхиляє визнання озщову відповідачем.

Судом досліджено докази:

- копія рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2012 року (на а.с. 4), відповідно до якого, шлюб між сторонами розірвано;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, серії І-АМ № 145959, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (на а.с. 5), відповідно до якого, позивач є батьком ОСОБА_3;

- копія заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2013 року (на а.с. 6-7), відповідно до якого, стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно;

- копія свідоцтва про шлюб, серія І-АМ № 156975, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (на а.с. 8), відповідно до якого, 21.02.2015 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії І-АМ № 312214, виданого виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (на а.с. 9), відповідно до якого, позивач є батьком ОСОБА_5;

- копія пенсійного посвідчення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_1 (на а.с. 10);

- копія відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів (на а.с. 11), відповідно до яких, інформація про доходи відповідача відсутня;

- копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 24.12.2016 року (на а.с. 12), відповідно до якої, у власності позивача нерухоме майно не перебуває.

Вказані докази суд вважає належними та допустимими та приймає їх. Під час розгляду справи в суді судом було встановлено наступні факти та правовідносини, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Позивач є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5) на утримання якої рішенням Вінницького міського суду Вінницької області стягнено аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 6-7). Сімейний та матеріальний стан позивача змінився, оскільки позивач зареєстрував шлюб 21.02.2015 року з ОСОБА_4 (а.с. 8), від даного шлюбу у позивача народилася донька ОСОБА_5 (а.с. 9). Відповідач не має стабільного заробітку та доходу, має нерегулярний мінливий дохід.

Частиною 1 ст. 141 СК України, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України, зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже підстаою стягнення аліментів у твердій грошовій сум є докази про те, що відповідач має не регулярний, мінливи дохід, частину доходу отримує в натурі. Про те таких доказів позивач суду не надав.

Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд приймає до уваги п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в якому судам роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Проте, суд не бере до уваги твердження позивача щодо неможливості сплатити ним коштів на утримання дитини в розмір втановленому судовим рішенням із підстав зазначених в позовній заяві, оскільки позивачем суду не надано належних та допустимих доказів щодо зміни його матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я.

Крім того суд приймає до уваги ст. 128 КЗ про П України, згідно якої при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку.

Суд вважає, що кожна х дітей позивача має право на належне матеріальне забезпечення, догляд , утримання і виховання. Зменьшення розміру стягуваних аліментів порушить інтереси ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вплине на її належний розвиток.

Суд вважає, що для збезпечення прав позивача та відповідно до рівності дітей позивача, кожна з дітей і ОСОБА_7 і ОСОБА_5 21.07.2015 року народєження можуть утримуватися відповідачем. Так позивач буде гарантовано отримувати 1/2 частку від доходів, а кожна з дітей по 1/4.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 15, 60, 88, 208, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення через Вінницький міський суд Вінницької області.

Головуючий суддя О.В.Ан