Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/196/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Орендовський В. А.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

18.01.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Кіселика С.А., Суровицької Л.В.

секретар Постоєнко А.І.

за участю позивача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Новомиргородської районної державної адміністрації, третя особа: Новомиргородська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Новомиргородської районної державної адміністрації, третя особа: Новомиргородська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3, яка за життя була включена до списків членів КСП «Капітанівський цукрокомбінат», що мають право на земельну частку (пай) у колективній власності підприємства і які додані до Державного акту про право колективної власності на землю.

Видача сертифікату на право власності на земельну частку (пай) проводилась 20 травня 1996 року, після смерті ОСОБА_3

В лютому 2004 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

У вересні 2015 року державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай), необхідний для вчинення нотаріальної дії.

Просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на земельну частку (пай) площею 4,3 умовних кадастрових гектар для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що про наявність у його матері права на земельну частку (пай) йому стало відомо в травні 2015 року від її сусідів. Ця обставина підтвердилась відповіддю відділу Держземагенства у Новомиргородському районі від 12 серпня 2015 року, після чого він і звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Тобто перебіг строку позовної давності починається з 12 серпня 2015 року, з моменту отримання відповіді відділу Держземагенства або з травня 2015 року, коли він дізнався про наявність у його матері права на земельну частку (пай). Також його було позбавлено права надати докази на підтвердження того, коли йому стало відомо про право матері на земельну частку (пай), яке вона отримала, як член КСП «Капітанівський цукрокомбінат».

В засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач Новоукраїнська районна державна адміністрація та третя особа про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином під розписку (а.с.158,159), в засідання апеляційного суду не прибули, причини неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно.

Спадковою справою №248 на майно померлої ОСОБА_3 підтверджується, що спадкоємцями, які прийняли спадщину є позивач та ОСОБА_5, які 10 грудня 1996 року отримали свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, 20 квітня 2004 року - свідоцтво про право власності на грошові вклади, їх частки у спадщині є рівними по ? (а.с.76-95).

Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Капітанівський цукровий комбінат» отримало 04 березня 1996 року. ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, включена до списку членів КСП, що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю, під №1124. Видача сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) проводилася 20 травня 1996 року відповідно до розпорядження голови Новомиргородської районної державної адміністрації від 25 березня 1996 року №127-р (а.с.11).

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, а обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявних обставин (фактів), яким обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи (пропущення строку позовної давності тощо); правовідносин, зумовлених встановленими фактами.

Проте зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

В мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду зазначається, що ОСОБА_3 на момент смерті не мала права власності на земельну частку (пай), то відповідно і позивач не може отримати таке право в порядку спадкування, проте в наступному абзаці мотивувальної частини рішення суду вказано, що оскільки померла ОСОБА_3 за життя набула право на земельну частку (пай), тому позивач в порядку спадкування за законом в судовому порядку в межах строків позовної давності міг отримати відповідне право, але суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову за спливом строку позовної давності.

Таким чином, судове рішення містить два взаємовиключні висновки: як про право спадкодавця на земельну частку(пай), так і про відсутність права спадкодавця на земельну частку (пай).

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що «член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо».

Вирішуючи питання про призначення справи до судового розгляду, суд в обов'язковому порядку має вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Відповідно до вимог пункту є-1 ст.15-1 та ст. 122 ЗК України розпорядження землями державної власності (землі запасу) відноситься до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, яким є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Відповідне роз'яснення позивачу надавалося сільським головою (а.с.14).

Оскільки наслідком визнання права власності на земельну частку (пай) є виділення її в натурі, то вирішення цього позову неможливо без залучення до участі у справі розпорядника землі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

При розгляді справ, пов'язаних із спадкуванням, в обов'язковому порядку до участі у справі залучаються всі спадкоємці. Колегія суддів зазначає, що частка позивача у спадковому майні становить ?, проте інший спадкоємець ОСОБА_5 або його правонаступники до участі у справі також не залучалися.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

Оскільки заміна неналежного відповідача або залучення іншої особи в якості співвідповідача передбачає розгляд справи спочатку на стадії розгляду справи судом першої інстанції, виходячи з того, що на стадії апеляційного розгляду справи правила щодо заміни відповідача або залучення співвідповідача не можуть бути застосовані, то оскаржуване рішення суду згідно зі ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 до Новомиргородської районної державної адміністрації,яке не перешкоджає позивачу звернутися до суду з таким же позовом до всіх належних відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Скасувати рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2016 року .

В позові ОСОБА_2 до Новомиргородської районної державної адміністрації, третя особа: Новомиргородська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкуваннявідмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

Л.В.Суровицька