АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 501/2017 Головуючий у І інстанції - Цокол Л.І.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Рубан С.М.

ЖелепаО.В.

При секретарі Перетятько А.К.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» - Мельника Олександра Павловича на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання недійсним договору фінансового лізингу №001575 від 11.12.2015р. та стягнення 36 000 грн.,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання недійсним договору лізингу №001575 від 11.12.2015 року, укладеного між позивачем та відповідачем, та стягнення 36 000,00 грн., обґрунтовуючи його тим, що за умовами зазначеного договору відповідач зобов'язувався придбати предмет лізингу, яким є автомобіль KIA RIO, і передати його у користування лізингоодержувачу на строк і на умовах, передбачених договором. При цьому після сплати позивачем Авансового платежу в розмірі 36 000,00 грн. представником відповідача позивачу було надано запит на надання рахунку фактури, з якого вбачалося, що позивачем купується транспортний засіб KIA Sporttage, що не відповідало дійсності. Оскільки відповідач змінив умови договору в односторонньому порядку без укладення додаткових угод за згодою сторін, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір фінансового лізингу №001575 від 11.12.2015 року, укладений ОСОБА_3 та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО». Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 36 000 грн. та судові витрати в сумі 1 102,40 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи тим, що рішення не відповідає вимогам процесуального та матеріального права, умовам договору фінансового лізингу та Закону України «Про фінансовий лізинг», неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема зазначив, що договір фінансового лізингу не може бути визнано недійсним, оскільки позивач самостійно та добровільно його уклав, був ознайомлений з умовами договору, про що свідчить його підпис на кожному аркуші договору, бажав настання наслідків за договором, а саме придбання предмету лізингу на умовах, які пропонував відповідач. Крім того, умови вказаного договору лізингу не є несправедливими в розуміння ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки не створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Також зазначив, що наразі фінансовий лізинг в Україні не ліцензується.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.12.2015 між ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» (лізингодавець) та ОСОБА_3 (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу №001575 (з додатками), предметом якого є транспортний засіб автомобіль KIA RIO, вартістю 360 000,00 грн.

На виконання умов даного Договору ОСОБА_3 згідно квитанції від 11 грудня 2015 року були внесені кошти в сумі 36 000,00 грн. на рахунок ТОВ «ЛК «Ваш Авто».

Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону N 723/97-ВРза договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За ч.2 ст. 806 ЦК Українидо договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК Українипідставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятоюта шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК Українипро лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом N 723/97-ВР.

Стаття 18 Закону N 1023-XIIмістить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Так, за змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено, а не сам договір.

У разі коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону N 1023-XII).

Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині другій статті 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.

У справі, яка переглядається, суд встановив, що згідно з укладеним між сторонами договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язався придбати та передати на умовах фінансового лізингу в користування майно (предмет лізингу), а лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати передбачені договором платежі

Відповідно до частини другої статті 6 Закону N 723/97-ВР істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зі змісту оспорюваного договору вбачається, що сторони не погодили постачальника (продавця) автомобіля, остаточно не визначили предмет лізингу та його вартость, не погодили графік сплати лізингових платежів.

Таким чином, у даному випадку у суду відсутні підстави вважати, що предмет лізингу автомобіль КІА RІО є індивідуально визначеною річчю, оскільки в договорі відсутні ознаки, які можуть бути властиві тільки йому, зокрема рік випуску, колір, номер кузова, шасі, та інше, що є порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, при виконанні договору транспортний засіб визначений не як КІА RІО, а як КІА Sроrtage, що є порушенням договору з боку лізингодавця.

Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється.

Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Частиною 6 даної статті передбачено, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що договір лізингу, укладений між сторонами, є недійсним, оскільки відповідач відносно споживача вчинив нечесну підприємницьку діяльність.

Судом також вірно враховував правову позиція ВСУ у справі № 6-2766цс15, зміст якої повністю відповідає встановленим під час судового розгляду обставинам.

У частинах 2, 3 ст. 216 ЦК України зазначено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а винна сторона зобов'язана відшкодувати іншій стороні завдані вчиненням недійсного правочину збитки. Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідач має повернути позивачеві отримані за недійсним договором лізингу №001575 від 11 грудня 2015 року кошти у сумі 36 000,00 гри.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» - Мельника Олександра Павловича відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :