Дата документу 04.12.2017
Справа № 320/8021/17
Провадження № 2/320/4271/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Іваненко О.В.,

при секретарі: Лебідь М. В.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення переплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям,

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення переплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що до Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області звернулася ОСОБА_2 31.03.2016 року, з заявою про призначення державної соціальної допомоги забезпеченим сім'ям, та їй була призначена зазначена допомога на період, з 01.03.2016 по 31.08.2016. Згідно акту головного державного соціального інспектора управління від 27.03.2017 № 53 про проведення перевірки правильності та повноти інформації, наданої для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, було встановлено, що заявниця ОСОБА_2 при зверненні 31.03.2016 до управління за призначенням допомоги, надала довідки №№ 731, 732 від 09.03.2016, видані Мелітопольським районним центром зайнятості про те, що вона та її чоловік, ОСОБА_3, зареєстровані як безробітні. При проведенні головним державним соціальним інспектором перевірки інформації про чоловіка ОСОБА_2, було з'ясовано, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Мелітопольському районному центрі зайнятості, з 25.01.2016 по 25.03.2016 року. Отже при зверненні до управління 31.03.2016 з заявою про призначення допомоги, ОСОБА_3 вже не був зареєстрований у центрі зайнятості як безробітний, а згідно із даними його трудової книжки він з 2010 року, не працює, не служить, не вчиться, відповідно, права на отримання допомоги на загальних підставах за вказаний період, сім'я не мала. Наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 № 441, затверджена форма особистої заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в тексті якої передбачено попередження про зобов'язання заявника повідомляти органи праці та соціального захисту населення про обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_2 у заяві. Внаслідок того, що ОСОБА_2 не повідомила про те, що на момент звернення її чоловік вже був знятий з обліку в центрі зайнятості, їй були надмірно виплачені кошти в розмірі 26200 ( двадцять шість тисяч двісті гривень) 48 копійок, у вигляді допомоги малозабезпеченим сім'ям, за період, з 01.03.2016. по 31.08.2016. 28.03.2017 управлінням було направлено повідомлення ОСОБА_2 про відшкодування коштів по переплаченій державній соціальній допомозі малозабезпеченій сім'ї, у якому було запропоновано повернути суму переплачених коштів на рахунок управління до 25.08.2017, але до цього часу, належна до повернення на рахунок управління сума, у розмірі 26200,48 гривень, не повернута. Тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 суму у розмірі 26200,48 грн.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала, та пояснила, що відповідач особистим підписом у заяві підтвердила, те що вона в повному обсязі була ознайомлена з правилами отримання соціальної допомоги.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, та пояснила, що вона не знала що на момент звернення за допомогою її чоловік вже не був зареєстрований як безробітний, і що про даний факт їй необхідно було повідомити управління соціального захисту.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 31.03.2016 року звернулася в Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області з заявою про призначення державної соціальної допомоги забезпеченим сім'ям, та надала довідки №№ 731,732 від 09.03.2016, видані Мелітопольським районним центром зайнятості про те, що вона та її чоловік, ОСОБА_3, зареєстровані як безробітні (а.с.11,17,18).

Згідно рішення УПСЗН від 03.03.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в установленому порядку були визнані безробітними, заявниці була призначена допомога на загальних підставах відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям» на період з 01.03.2016 по 31.08.2016 (а.с.19).

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї. Пунктом 14 вищевказаної Постанови зазначено, що розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї.

Згідно ст.9 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» було встановлено, що у 2016 році рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) для призначення допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: для працездатних осіб - 21 відсоток, для дітей - 85 відсотків, для осіб, які втратили працездатність, та інвалідів - 100 відсотків відповідного прожиткового мінімуму.

Згідно розрахунку державної соціальної допомоги від 03.03.2016 року відповідачу було призначено розмір соціальної допомоги з 01.03.2016 по 30.04.2016 року в розмірі 4245,04 грн., та з 01.05.2016 по 31.08.2016 року в розмірі 4427,60 грн. щомісяця (а.с.19,20).

Згідно акту головного державного соціального інспектора управління від 27.03.2017 № 53 про проведення перевірки правильності та повноти інформації, наданої для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, було встановлено, що при проведенні перевірки інформації про чоловіка ОСОБА_2, було з'ясовано, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Мелітопольському районному центрі зайнятості, з 25.01.2016 по 25.03.2016, що підтверджено листом зазначеного центру зайнятості від 17.02.2017 № 254/01-10 (а.с.14,15).

Таким чином, судом встановлено, що при зверненні до управління 31.03.2016 року з заявою про призначення допомоги, ОСОБА_3 вже не був зареєстрований у центрі зайнятості як безробітний, а згідно із даними його трудової книжки він з 2010 року не працює, не служить, не вчиться, відповідно, права на отримання допомоги на загальних підставах за вказаний період, сім'я не мала, а тому їм були надмірно виплачені кошти в розмірі 26200 ( двадцять шість тисяч двісті гривень) 48 копійок, у вигляді допомоги малозабезпеченим сім'ям, за період, з 01.03.2016. по 31.08.2016 (а.с.15).

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям» у пункті:

*п.10 передбачено, що соціальна допомога не призначається у разі, коли працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню;

*п.12 передбачено, що у разі коли особами, які входять до складу сім'ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 № 441, затверджена форма особистої заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в тексті якої передбачено попередження про зобов'язання заявника повідомляти органи праці та соціального захисту населення про обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_2 у заяві.

28.03.2017 року управлінням було направлено повідомлення ОСОБА_2 про відшкодування коштів по переплаченій державній соціальній допомозі малозабезпеченій сім'ї, у якому було запропоновано повернути суму переплачених коштів на рахунок управління до 25.08.2017 року, але до цього часу, належна до повернення на рахунок управління сума, у розмірі 26200 ( двадцять шість тисяч двісті гривень) 48 копійок, не повернута (а.с.16).

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому, враховуючи вищевикладене, те, що до цього часу сума виплачених коштів не повернута позивачу, відповідач позов визнає в повному обсязі, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача суму надміру виплачених коштів у розмірі 26200,48 грн. та судові витрати в порядку ст.79, 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 109, 118, 119, 212, 213, 214 ЦПК України, ст. ст. 11 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення бюджетних коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н.) яка мешкає: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новгородківка, вул. Нестеренко б.19, на користь Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації суму у розмірі 26200,48 гривень (двадцять шість тисяч двісті гривень 48 копійок), перерахувавши її на рахунок № 2148, , МФО 813015, банк Мелітопольське ГУДКСУ в Запорізькій області.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н.) яка мешкає: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новгородківка, вул. Нестеренко б.19, на користь держави судовий збір у сумі 640,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_4