Справа № 369/9991/17
Провадження № 2/369/3838/17
15.11.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 07 жовтня 2016 року між громадянкою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 8001, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов'язані з володінням користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Lexus» д/н НОМЕР_1,
03 квітня 2017 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
25 квітня 2017 року до ТДВ «СК «Віді-Страхування» звернулася ОСОБА_3 із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/0683 у зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору.
12 травня та 26 квітня 2017 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» на підставі Страхового акту № КР-012271 від 26.04.2017 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з Рахунку № ЕЛюС-0006523 від 12.04.2017 р. Рахунку на оплату по замовленню № ZR1258F0 від 25.04.2017 р. здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 154 059,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1291 від 12.05.2017 р. та № 1168 від 26.04.2017 р.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Наявний у відповідача поліс ПАТ «Страхова компанія «Україна» № АІ/557954 діяв строком з 22.03.2015 р. до 21.03.2016 р.,
27.06.2017 р. ОСОБА_2 рекомендованим листом було направлено вимогу про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП вих. № 15/04/8.10/097/17 з проханням добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, більше того з можливістю розстрочити заборговану суму, яку сплачувати щомісячно невеликими частинами протягом встановленого проміжку часу.
Враховуючи викладене, позивач ТДВ «СК «Віді-Страхування» просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» суму відшкодування шкоди в розмірі 154 059,48 грн. та витрати по сплаті судового збору.
У судове засідання представник позивача ТДВ «СК «Віді-Страхування» не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява у якій представник позивача просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Оскільки представник позивача у поданій заяві суду не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 8001, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов'язані з володінням користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Lexus» д/н НОМЕР_1.
Згідно п. 1.3 Договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 8001 Страхових зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, визначених цим Договором, а Страхувальник зобов'язується своєчасно і повному обсязі сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору
Звіт про результати огляду місця події від 16.03.2017 року та Акт огляду транспортного засобу від 16.03.2017 року також є підтвердженням того, що автомобіль НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження в результаті ДТП.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 В 25.04.2017 року звернулась до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування.
Згідно Страхового акту № КР-012271 Регрес від 26 квітня 2017 року, ОСОБА_3 здійснена виплата у розмірі 148 338,48 (сто сорок вісім тисяч триста тридцять вісім гривень 48 копійок) та 5 721,00 (п'ять тисяч сімсот двадцять одна гривня 00 копійок), що підтверджується також наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями № 1291 від 12 травня 2017 року на суму 148 338,48 грн. та № 1168 від 26 квітня 2017 року на суму 5 721,00. Грн.
Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту № КР-012271 Регрес, загальна сума страхового відшкодування становить 154059,48 грн.
В матеріалах справи наявна копія Вимоги про відшкодування завданої дорожньо-транспортної пригоди вих. №15/04/8.10./097-17 від 27 червня 2017 року та копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 12.07.2017 особисто отримав копію вимоги про відшкодування завданої дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок настання страхового випадку ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» виплатила страхове відшкодування у розмірі 154 059,48 грн. на користь ОСОБА_3, оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди застрахованому автомобілю.
За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За правилами ст. 38 Закону України Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлене право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до особи, яка заподіяла шкоду.
Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону предявлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути предявлена протягом трьох років, з дня виконання зобовязання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).
Оскільки було встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження застрахованого транспортного засобу, а також чинним законодавством України передбачене право страховика звернутися до винної особи про стягнення шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що вимога позивача ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування шкоди, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування».
Керуючись п.п. 2, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 6, 22, 29, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 88, 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» суму відшкодування шкоди в розмірі 154 059,48 грн, та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 310,90 грн..
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.