У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди,за касаційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2017 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що з червня 2013 року він працює у Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «Адміністрація морських портів України»). Наказом від 23 серпня 2016 року його переведено на посаду заступника начальника служби з режиму служби загальної охорони та режиму.

Начальником Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» 16 серпня 2016 року видано наказ № 580 «Про створення комісії з перевірки знань працівників загону загальної охорони з питань пропускного режиму, застосування спецзасобів індивідуального захисту, заходів комплексної безпеки, охорони праці та надання першої долікарської допомоги», який ставив за мету перевірити виконання наказу начальника філії від 08 червня 2016 року № 412 «Про створення постійно діючої комісії з перевірки знань працівників СМБ з питань охорони праці» та видавався відповідно до п. 3.10 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці НПАОП 0.004-4.12-05. Цим наказом створено комісію для проведення занять по вивченню вимог зазначених питань з прийняттям заліків в подальшому, його визначено головою цієї комісії.

Відповідно до п. 2.1 наказу позивачу надано доручення у строк до 17 серпня 2016 року розробити та затвердити тематику занять і білетів для прийняття заліків, а у п. 2.2 передбачалося у період з 18 по 25 серпня 2016 року провести заняття з працівниками загону охорони.

Пункт 2.1 наказу № 580 ним не було виконано у строк до 17 серпня 2016 року, оскільки з вказаним наказом він був ознайомлений лише 18 серпня 2016 року. При цьому, відповідно до п. 3.10 Типового положення про порядок проведення навчання, перелік питань для перевірки знань з охорони праці працівників, з урахуванням специфіки виробництва, складається членами комісії та затверджується роботодавцем.

На виконання цього наказу ним було проведено заняття з командами загонів загальної охорони, які працювали 19 та 22 серпня 2016 року, а наступні заняття з іншими командами мали відбутися 24 і 25 серпня, але з 23 серпня по 21 жовтня 2016 року він був тимчасово непрацездатним.

Про незадовільний стан свого здоров'я він 23 серпня 2016 року повідомив ОСОБА_5, якій виконував обов'язки заступника начальника служби морської безпеки з охорони, на період відсутності начальника цієї служби.

Крім того, у ході підготовки та проведення навчання у нього виникли труднощі з приводу застосування спецзасобів індивідуального захисту, у зв'язку з ненаданням визначення спецзасобів у документах, які регламентують діяльність загону загальної охорони, тому 22 серпня 2016 року він звернувся з рапортом на ім'я заступника начальника адміністрації з морської безпеки про необхідність залучення фахівців поліції охорони. Відповіді позивач не отримав та пізніше звернувся до начальника філії про неможливість виконання наказу № 580 у повному обсязі.

Незважаючи на прийняті заходи, 28 жовтня 2016 року його було ознайомлено під розпис з наказом т.в.о. начальника адміністрації № 827, яким визнано невиконання ним наказу № 580 і несвоєчасне повідомлення про тимчасову непрацездатність у зв'язку з хворобою неналежним виконанням ним посадових обов'язків, передбачених п. п. 3.3, 3.4 «Посадової інструкції заступника начальника служби морської безпеки з режиму», порушенням п. 3.6 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників адміністрації Миколаївського морського порту» та оголошено догану.

З наказом позивач не згоден та вважав, що підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності відсутні. Незаконність дій відповідача щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності призвели до моральних страждань, підриву авторитету у колективі, втрати впевненості у завтрашньому дні.

Просив визнати незаконним наказ від 28 жовтня 2016 року № 827 про оголошення йому догани, а також стягнути з відповідача 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2017 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ від 28 жовтня 2016 року № 827 «Про дисциплінарне стягнення» т.в.о. начальника Миколаївської філії ДП Адміністрація морських портів України про оголошення ОСОБА_4 догани. Стягнуто з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_4 7 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2017 рокурішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 березня 2017 року змінено. Зменшено розмір компенсації моральної шкоди, що піддягає стягненню з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_4 з 7 000 грн до 1 000 грн. Виключено з мотивувальної частини цього рішення висновок суду про неправомірність наказу начальника Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» від 16 серпня 2016 року № 580 «Про створення комісії з перевірки знань працівників загону загальної охорони з питань пропускного режиму, застосування спецзасобів індивідуального захисту, заходів комплексної безпеки, охорони праці та надання першої долікарської допомоги». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що у зв'язку з реорганізацією державних підприємств морського транспорту та утворенням ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_4 з 13 червня 2013 року прийнято на роботу на посаду заступника начальника ВОХОР згідно з наказом від 13 червня 2013 року № 5/о (а. с. 163−166).

Наказом адміністрації Миколаївського морського порту від 17 березня 2016 року № 80/о позивача переведено з посади заступника начальника загону загальної охорони служби морської безпеки на посаду заступника начальника служби з режиму служби морської безпеки (а. с. 14).

Начальником Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» 16 серпня 2016 року видано наказ № 580 «Про створення комісії з перевірки знань працівників загону загальної охорони з питань пропускного режиму, застосування спецзасобів індивідуального захисту, заходів комплексної безпеки, охорони праці та надання першої долікарської допомоги» (надалі - наказ № 580).

Відповідно до п. 2.1 наказу № 580 позивачу надано доручення у строк до 17 серпня 2016 року розробити та затвердити тематику занять і білетів для прийняття заліків, а у п. 2.2 передбачено у період з 18 по 25 серпня 2016 року проведення занять з працівниками загону загальної охорони.

З вказаним наказом позивач ознайомлений 18 серпня 2016 року, тобто наступного, після визначеного наказом, дня, про що свідчить підпис про ознайомлення на цьому наказі.

Згідно з листками непрацездатності ОСОБА_4 хворів та перебував на лікарняному з 23 серпня по 21 жовтня 2016 року (а. с. 58).

Наказом від 28 жовтня 2016 року № 827 (надалі - наказ № 827) до ОСОБА_4 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани на підставі ст. 147−149 КЗпП України у зв'язку з неналежним виконанням посадових обов'язків, передбачених п. п. 3.3, 3.4 «Посадової інструкції заступника начальника служби морської безпеки з режиму» ПІ18-13/01-08, порушення п. 3.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників адміністрації Миколаївського морського порту (а. с. 18, 19).

28 жовтня 2016 року ОСОБА_4 ознайомлено під підпис з вказаним наказом, за яким роботодавець визнав, що позивачем не виконанні пункти наказу № 580 та своєчасно не повідомлено керівництво про його тимчасову непрацездатність, що розцінено як неналежне виконання ОСОБА_4 посадових обов'язків, передбачених п. п. 3.3, 3.4 «Посадової інструкції заступника начальника служби морської безпеки з режиму», порушення п. 3.6 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників адміністрації Миколаївського морського порту» та оголошено догану.

Суд першої інстанції, а також апеляційний суд, розглянувши спір у межах заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідили обставини справи, належно оцінили надані сторонами докази і зробили правильний висновок, що наказ від 28 жовтня 2016 року № 827, яким позивачу оголошену догану, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки вина позивача не доведена.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_4 готував проект цього наказу, а тому знав про необхідність виконання цього пункту, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки наказ, як локальний нормативний акт, підлягає виконанню особами, яких він стосується, тільки після його підписання керівником підприємства та ознайомлення з цим наказом осіб, на яких розповсюджуються його приписи.

Щодо виконання п. 2.2 наказу № 580, то судами встановлено, що позивач на виконання цього пункту наказу 19 та 22 серпня 2016 року провів навчання з працівниками загону загальної охорони, які працювали у ці дні відповідно до графіку роботи. З 23 серпня 2016 року позивач був тимчасово непрацездатним.

Крім того, пунктами 3.3 та 3.4 Посадової інструкції заступника начальника служби морської безпеки з режиму не передбачено проведення занять з такою категорію працівників як працівники загонів загальної охорони, по вивченню питань пропускного режиму, пожежної безпеки, застосування спецзасобів індивідуального захисту та ін. Тому посилання відповідача у наказі № 827 на неналежне виконання позивачем цих пунктів Посадової інструкції є безпідставним.

Також є спростованими доводи відповідача про несвоєчасне повідомлення позивачем про свою непрацездатність, оскільки з рапорту заступника начальника служби морської безпеки вбачається, що позивач повідомив останнього про погіршення стану здоров'я та необхідність звернення за медичною допомогою. Цей факт підтверджено також показаннями ОСОБА_6, який займає посаду начальника служби морської безпеки та даними карти амбулаторного хворого, де зафіксовано факт звернення позивача за медичною допомогою 23 серпня 2016 року.

Колегія суддів погоджується з висновками судів, що порушення трудових прав позивача призвело до моральних страждань, що на підставі ст. 237-1 КЗпК України є підставою для відшкодування моральної шкоди, яку апеляційний суд обґрунтовано оцінив у 1 000 грн.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують. Суд касаційної інстанції позбавлений повноважень переоцінювати докази.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду та рішення суду першої інстанції у не скасованій апеляційним судом частині залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2017 року та рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2017 року у не скасованій апеляційним судом частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О. Ступак О.В.