Справа № 361/6616/16-ц Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/4750/17 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 19 28.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Сліпченка О.І., Приходька К.П.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сень-Силка Ірина Валеріївна про визнання правочинів щодо нерухомого майна недійсними, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду посилаючись на те, що йому на праві власності належали житловий будинок із земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1. Через погіршення стану здоров'я та переконанням відповідача ОСОБА_3 надавати матеріальну допомогу й здійснювати догляд, він вирішив укласти із ним договір довічного утримання. Однак, у подальшому йому стало відомо, що між ними замість договору довічного утримання укладено договори купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок, при цьому грошові кошти за відчужене нерухоме майно йому не передавалися. Позивач ОСОБА_2 переконаний, що оскаржувані правочини укладені ним під впливом обману зі сторони відповідача ОСОБА_3, помилку щодо правової природи договорів, незадовільний стан здоров'я, що заважало правильно сприймати зміст договорів та наслідки їх укладення.

Із урахуванням уточнень позовних вимог, ОСОБА_2 просив суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, укладений 23 жовтня 2012 року між ним та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силка І.В. й зареєстрований у реєстрі за № 3155; - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, укладений 23 жовтня 2012 року між ним та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силка І.В. й зареєстрований у реєстрі за № 3157; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, укладений 23 жовтня 2012 року між ним та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силка І.В. й зареєстрований у реєстрі за № 3157; повернути йому у власність житловий будинок та земельні ділянки; застосувати наслідки недійсності правочинів, передбачені цивільним законодавством.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права позивач просить рішення суду скасувати і позов задовольнити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 жовтня 2012 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 укладено три правочини щодо нерухомого майна.

Зокрема, між позивачем та відповідачем укладено: - договір купівлі-продажу житлового будинку (загальною площею: 60,5 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1; договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1056 га (цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1; договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1000 га (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_2) за адресою: АДРЕСА_1.

Ці правочини посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силка І.В. й зареєстровані у реєстрі за відповідними №№ 3155, 3157, 3159.

У АДРЕСА_1 перейменована у АДРЕСА_1 (а.с.9).

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 періодично звертається до медичних закладів за медичною допомогою зі скаргами на стан здоров'я.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку з його недоведеністю, оскільки доводи позивача щодо введення його в оману не знайшли свого підтвердження.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови №9 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

ОСОБА_2 не надав будь-яких доказів того, що на момент укладення правочину відповідач замовчував певні обставини та ввів позивача в оману, а також доказів того, що позивач помилявся щодо обставин, які мають істотне значення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків зроблених судом першої інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді