АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1433/15-ц Номер провадження 22-ц/786/748/17Головуючий у 1-й інстанції Халявка В.І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Семаль" на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Семаль" до ОСОБА_2, Фермерського господарства "Журавель" про визнання договорів оренди землі поновленими, визнання додаткових угод про поновлення договору оренди землі укладеними, визнання договорів оренди землі недійсними, скасування державної реєстрації договорів оренди землі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ТОВ «Семаль» звернулось до суду із вказаним позовом, після уточнення остаточно просило визнати договори оренди землі від 11 квітня 2008 року, укладені з ОСОБА_2 та зареєстровані 15 липня 2010 року у Семенівському районному відділі державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за номерами 93 та 92, поновленими на той самий строк та на тих самих умовах, а додаткові угоди про поновлення договорів оренди землі - укладеними, визнати недійсними договори оренди землі від 16 липня 2015 року № 22 та 23, укладені між ОСОБА_2 та ФГ «Журавель», скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції Полтавської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 та 16 липня 2015 року № 23077266 та 22927617 відповідно.

В обґрунтування зазначеного позову ТОВ «Семаль» посилався на те, що відповідачкою порушено його (позивача) переважне право на оренду землі, оскільки 16 та 23 липня 2015 року ОСОБА_2 уклала нові договори оренди землі з ФГ «Журавель», які були зареєстровані у день їх укладення, а ТОВ "Семаль" мало намір скористатися переважним правом на оренду землі і про це повідомило ОСОБА_2 листом від 13 червня 2015 року.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Семаль» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Семаль", посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не дав належної оцінки фактичним обставинам та у зв?язку з цим неправильно витлумачив приписи ст..33 ЗУ «Про оренду землі».

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21 квітня 2016 року рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 квітня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договори оренди землі терміном на 5 років з ДП «Семаль», правонаступником якого є ТОВ «Семаль».

Вказані договори зареєстровано в Семенівському райвідділі ПР ДДП «Центр ДЗК» Полтавської області 15 липня 2010 року (а.с. 7-12).

Відповідно до пункту 8 вказаних договорів після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до пункту 43 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

30 січня 2013 року помер орендодавець ОСОБА_3, а спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 21 березня 2014 року (а.с.74).

Відповідно до п.40 Договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

13 червня 2015 року ТОВ «Семаль» за №329 та за №334 на адресу ОСОБА_2 направило листи-повідомлення про намір продовжити договори оренди землі на новий строк та додало до листів проекти додаткових угод до договорів оренди землі (а.с.15-18).

Згідно з картками про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 отримала листи-повідомлення та проекти угод 23 червня 2015 року (а. с. 13-14).

Встановлено, що ОСОБА_2 не надала позивачеві відповіді на пропозицію подовжити договори оренди та 16 липня 2015 року та 23 липня 2015 року уклала нові договори оренди земельних ділянок за №22 та №23 з Фермерським господарством «Журавель», державну реєстрацію яких здійснено, відповідно, 16 та 23 липня 2015 року реєстраційною службою Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується відповідними витягами із державного реєстру (а.с. 28-29, 76-81).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «Семаль», суд першої інстанції виходив з того, що товариство не дотрималось процедури поновлення договору на новий строк, зокрема на порушення ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» надіслало повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди з порушенням місячного строку до спливу строку дії договору оренди, встановленого законом. Суд першої інстанції також виходив з того, що до спірних відносин не можуть бути застосовані положення ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», оскільки сторони договору до закінчення строку його дії не вчиняли юридично значимих дій, передбачених ч.1 -5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі».

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів враховує приписи ч.4 ст.338 ЦПК України, згідно яких висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов?язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Скасовуючи ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 квітня 2016 року та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 25 січня 2017 року (а.с.181-184) зробив такі висновки по справі:

А). Договори оренди землі між ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ДП «Семаль» припинили свою дію після закінчення п?ятирічного строку, який розпочинається з моменту їх укладення, а не з моменту їх державної реєстрації, оскільки державна реєстрація вказує на чинність договорів (набрання юридичної сили) і не може змінювати момент їх укладення. Висновок апеляційного суду про те, що моментом укладення договорів оренди земельних ділянок є дата їхньої державної реєстрації - 15 липня 2010 року, тому строк їх дії закінчувався 15 липня 2015 року, є помилковим.

Б). З матеріалів справи вбачається, що з 11 квітня 2015 року ТОВ «Семаль» безперешкодно продовжував користуватися і виконувати свої зобов?язання за згаданими вище договорами оренди, що свідчить про автоматичну пролонгацію їх дії на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені умовами цих договорів.

Разом з тим, під час нового розгляду справи апеляційним судом встановлено, що 01 листопада 2016 року між ТОВ «Семаль» і ФГ «Журавель» складений і підписаний акт прийому-передачі земельних ділянок, узгодження їхніх меж та відносин між цими суб?єктами господарювання. Згідно цього акта у зв?язку із закінченням строку дії договорів оренди землі та укладанням нових договорів оренди ТОВ «Семаль» передало, а ФГ «Журавель» прийняло, зокрема дві земельні ділянки кожна площею 1,82 га, кадастрові номери НОМЕР_1, що належать ОСОБА_2 Жодна із сторін не має майнових претензій одна до одної.

Наведений факт, який стався після ухвалення рішення судом першої інстанції, свідчить про добровільне вирішення спору між сторонами.

Оскільки спірні земельні ділянки перейшли у користування ФГ «Журавель», то відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: С.А.Гальонкін

Г.Л.Карпушин

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов