БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1440/17, cправа № 361/1389/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» листопада 2017 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Василишина В.О.,

при секретарях: Харченко Т.В., Деменковій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому із урахуванням уточнень просить суд: - визнати незаконним й скасувати наказ державного підприємства спиртової лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт»)

№ 19-к від 20 січня 2017 року про звільнення його 20 січня 2017 року з посади керівника Марилівського місця провадження діяльності (далі- Марилівське МПД); - поновити на посаді керівника Марилівського МПД ДП «Укрспирт»; стягнути із ДП «Укрспирт» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу на день ухвалення рішення.

В обґрунтування позову зазначається, що наказом № 323-к від 13 листопада 2015 року позивача призначено на посаду керівника Марилівського МПД ДП «Укрспирт», 20 січня 2017 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП за одноразове грубе порушення трудових обовязків. Позивач вважає, що звільнення проведене з порушенням норм трудового законодавства. Так, у оскаржуваному наказі про звільнення міститься посилання на порушення пунктів 3.6,3.20,5.3 посадової інструкції керівника Марилівського МПД ДП «Укрспирт», а саме недопущення 18 січня 2017 року членів комісії із проведення службового розслідування на територію Марилівського МПД ДП «Укрспирт». Разом з тим, 18 січня 2017 року працівниками ДП «Укрспирт» здійснено приїзд до Марилівського МПД ДП «Укрспирт» для вручення запит про надання пояснень, інших документів, наказів, звернень щодо перевірки надано не було. Про заплановане службове розслідування позивач дізнався лише із наказу про звільнення, який отримав у середні лютого 2017 року. Позивач вважає, що пункт 1 частини першої статті

41 КЗпП України на нього, як керівника Марилівського МПД ДП «Укрспирт» не розповсюджується, так як серед осіб, які можуть бути звільнені на підставі цього пункту є керівники підприємств, установ, організацій всіх форм власності. Однак, Марилівське МПД є структурним підрозділом ДП «Укрспирт» та не є платником податків й інших обовязкових платежів. Крім того, звільнення позивача із займаної посади відбулося без погодження голови профспілкового комітету, членом якого є останній й за підписом не уповноваженої особи. Враховуючи ту обставину, що звільнення відбулося із порушенням норм трудового законодавства, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивач був керівником відділення підприємства, на якому здійснюється виробнича діяльність з виробництва та зберігання спирту. При цьому за обсягом повноважень останній виконував організаційно-розпорядчі функції та ніс відповідальність за роботу структурного підрозділу. Дії позивача щодо недопущення на територію МПД членів комісії для проведення службового розслідування є грубим порушенням трудової дисципліни. Просить у позові відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, заперечення представника відповідача, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по даній справі перебували у трудових відносинах.

Наказом ДП «Укрспирт» від 13 листопада 2015 року № 323-к ОСОБА_1 призначено на посаду керівника Марилівського МПД ДП «Укрспирт» із 13 листопада 2015 року з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

Оскаржуваним наказом від 20 січня 2017 року № 19-к ОСОБА_1, керівника Марилівського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт», звільнено з роботи з 20 січня 2017 року у звязку із одноразовим грубим порушенням трудових обовязків

(пункт 1 статті 41 КЗпП України). Як вбачається із даного наказу 18 січня 2017 року керівник Марилівського МПД ОСОБА_1, не допустив членів комісії із проведення службового розслідування на територію Марилівського МПД, своїми діями порушив пункти 3.6, 3.20, 5.3 посадової інструкції керівника Марилівського МПД. Підставою для видачі даного наказу був акт про недопущення членів комісії із проведення службового розслідування ДП «Укрспирт» на території Марилівського МПД від 18 січня 2017 року, доповідна записка начальника відділу внутрішньої безпеки управління безпеки ДП «Укрспирт» ОСОБА_4 від 18 січня 2017 року, службова записка начальника юридичного управління ДП «Укрспирт» ОСОБА_5 від 19 січня 2017 року.

Заявляючи вимогу про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі й стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач посилається на ті обставини, що він не є особою, на яку поширюється дія пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України, а також відсутність у його діях одноразового грубого порушення трудової дисципліни.

Так, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 672 від 28 липня 2010 року утворено державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».

Згідно із Статутом ДП «Укрспирт», затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 260 від 10 травня 2012 року, підприємство створено для здійснення єдиної державної політики у виробництві спирту етилового, горілки, лікеро-горілчаних виробів.

Відповідно до наказу ДП «Укрспирт» № 48 від 09 березня 2011 року створено місце провадження діяльності та зберігання спирту державного підприємства спиртової та

лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», розмістивши його за адресою: Тернопільська область, Чортківський район, село Нагірнянка (далі Марилівське МПД), затверджено положення про Марилівське МПД й тимчасовий штатний розпис. Згідно із положенням Марилівське МПД є структурним підрозділом (відділенням) ДП «Укрспирт» на виробничих потужностях якого, підприємство здійснює частину своєї господарської діяльності.

Згідно із пунктами 1.4 й 2.1 положення безпосереднє керівництво МПД здійснює керівник МПД, який призначається та звільняється з посади за наказом керівника ДП «Укрспирт». Основним завданням діяльності МПД ДП «Укрспирт» є виготовлення спирту та спиртовмісної продукції, їх зберігання, переміщення, відвантаження та реалізація із належним документальним оформленням у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Як вбачається із посадової інструкції керівника місця провадження діяльності і зберігання спирту ДП «Укрспирт», затвердженої 31 серпня 2016 року керівник МПД належить до професійної групи «Керівники». Керівник МПД безпосередньо підпорядковується директору ДП «Укрспирт», або особі, що виконує його обовязки. Керівник зобовязаний вживати своєчасних та належних заходів щодо неухильного виконання наказів, розпоряджень та інших директивних документів

ДП «Укрспирт», що стосуються діяльності МПД, забезпечувати додержання працівниками МПД правил внутрішнього трудового розпорядку та вимог їх посадових інструкцій. Керівник МПД в межах внутрішніх розпорядчих документів, що видаються керівником ДП «Укрспирт» і чинного законодавства України, несе персональну відповідальність за: порушення в процесі господарської діяльності МПД вимог законодавства України, встановлені за результатами перевірок, правоохоронних органів, фіскальних або інших контролюючих органів, управління безпеки підприємства тощо (пункти 1.2, 1.3, 3.6, 3.20, 5.3).

Наведені обставини дають підстави для суду вважати, що позивач як керівник Марилівського МПД ДП «Укрспирт» за змістом та обсягом обовязків й повноважень є керівником відділення, на якому здійснюється виробнича діяльність з виробництва та зберігання спирту. Відповідно до посадових обовязків він має право представляти інтереси ДП «Укрспирт», видавати розпорядження й вирішувати інші питання щодо діяльності МПД. Отже на позивача як керівника Марилівського МПД розповсюджується дія пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ДП «Укрспирт» від 13 січня 2017 року створено комісію з проведення службового розслідування за фактами викладеними у доповідній записці начальника відділу організації роботи автотранспорту адміністративно-господарського управління ДП «Укрспирт» ОСОБА_6 від 12 січня 2017 року й затверджено склад комісії з проведення службового розслідування.

Згідно із наказами від 13 січня 2017 року за № 2-вевб, № 3-вевб, № 4-вевб начальника відділу внутрішньої безпеки й провідних інженерів управління безпеки ДП «Укрспирт» ОСОБА_4, ОСОБА_7 й ОСОБА_8 відряджено до Марилівського МПД

ДП «Укрспирт» терміном на пять днів для перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності й видано спеціальні перепустки.

18 січня 2017 року о 10 год. 00 хв. членами комісії із проведення службового розслідування ДП «Укрспирт» складено акт про недопущення членів комісії із проведення службового розслідування ДП «Укрспирт» на територію Марилівського МПД ДП «Укрспирт». Згідно із актом 18 січня 2017 року о 10 год. 00 хв. охоронник Марилівського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_9 після предявлення спеціальних перепусток, наказів про відрядження та наказу ДП «Укрспирт» «Про створення комісії з проведення службового розслідування» № 16 від 13 січня 2017 року відмовився пропускати членів комісії із проведення службового розслідування на територію Марилівського МПД ДП «Укрспирт».

З цих підстав начальником відділу внутрішньої безпеки ДП «Укрспирт» ОСОБА_4 18 січня 2017 року складено доповідну записку, з якої вбачається, що охоронник Марилівського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_9 й керівник Марилівського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_1 відмовилися пропускати членів комісії на територію Марилівського МПД ДП «Укрспирт», надавати письмові пояснення щодо свідомого порушення та невиконання наказів ДП «Укрспирт» № 454 від 31 серпня 2016 року, № 16 від 13 січня 2017 року.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 начальник внутрішньої безпеки ДП «Укрспирт» пояснив, що 18 січня 2017 року він та члени комісії прибули для проведення перевірки до Марилівського МПД. Після предявлення посвідчення й інших документів охоронник, за наказом керівника МПД ОСОБА_1, не пропустив їх на територію місця проведення перевірки. У телефонній розмові позивач повідомив йому, що на територію Марилівського МПД членів комісії він не пропустить. З цих підстав недопущення на територію Марилівського МПД він звернувся до правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_8 провідний інженер відділу внутрішньої безпеки ДП «Укрспирт» пояснив, що на підставі наказу про проведення службового розслідування він та інші члени комісії прибули до Марилівського МПД. При цьому охоронник підприємства за наказом керівника не пропустив їх на територію МПД. При спілкуванні по телефону ОСОБА_1 повідомив, що підприємство не працює, тому вони не можуть бути допущені на його територію.

Відповідно до вимог статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачено у статтях 40, 41 КЗпП України

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу).

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що на підставі пункту 1 статті 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами.

У цій же постанові ВСУ роз'яснив, що вирішуючи питання про законність звільнення на підставі пункту 1 статті 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, та, з'ясовуючи, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано (могло бути завдано) шкоду.

Таким чином, однією із умов застосування пункту 1 статті 41 КЗпП України є встановлення не тільки самого факту одноразового порушення трудових обов'язків, а й вини працівника у такому порушенні.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставин справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 травня

2014 року у справі № 6-33цс14, яка відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів.

Важливим елементом застосування пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості. Так, рішення компетентного органу про звільнення має містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника.

Зокрема, у пункті 1 частини першої статті 41 КЗпП України йдеться про одноразове грубе порушення трудових обов'язків, а не про тривале, системне, що могло бути підставою для звільнення за інших підстав.

Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що дії позивача щодо відмови допустити на територію Марилівського МПД 18 січня 2017 року членів комісії із проведення службового розслідування, тобто контролюючих органів до перевірки, підпадають під ознаки одноразового грубого порушення, що вчинені керівником. Позивач самого факту прибуття

18 січня 2017 року до Марилівського МПД ДП «Укрспирт» працівників управління безпеки

ДП «Укрспирт» не заперечував, при цьому посилався на необізнаність щодо проведення перевірки. Разом з тим, відповідно до пункту 2.15 положення з організації контрольно-пропускного та внутрішнього обєктового режиму ДП «Укрспирт», затвердженого наказом

ДП «Укрспирт» № 454 від 31 серпня 2016 року працівник управління безпеки за наявності у нього спеціальної перепустки має право у любий час (вихідні та святкові дні, неробочий та нічний час) здійснювати ревізійні дії в апараті управління та на МПД ДП «Укрспирт», знайомитися, перевіряти документи, які стосуються фінансово-господарської та іншої діяльності

ДП «Укрспирт». Перешкоджання входу на територію МПД працівників підприємства, що мають спеціальні перепустки, тягне за собою притягнення особи, яка перешкоджає входу до відповідальності. У той же час, позивач як керівник підприємства зобовязаний вживати своєчасних та належних заходів щодо виконання наказів і директивних документів

ДП «Укрспирт». Отже позивач, не мав права не допускати працівників управління безпеки, які мають спеціальні перепустки на територію МПД ДП «Укрспирт» та не виконувати відповідний наказ про створення комісії з проведення службового розслідування. Порушення трудової дисципліни, що виразилася у відмові допустити контролюючі органи до перевірки позивачем вчинено одноразово 18 січня 2017 року, систематичного та тривалого характеру порушення трудової дисципліни не носило.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на ті обставини, що його звільнення відбулося без погодження із профспілковим комітетом членом якого він є та без отримання пояснень щодо порушення трудової дисципліни.

Так, згідно зі статтею 43-1 КЗпП звільнення за пунктом 1 статті 41 КЗпП зазначених категорій працівників (керівника підприємства, станови, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службових осіб державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами) за одноразове грубе порушення трудових обов'язків допускається без згоди профспілкового органу.

Факт ненадання або неотримання пояснень щодо порушення трудових обовязків не може бути підставою для визнання наказу незаконним і його скасування. Решта доводів наведених позивачем не заслуговують на увагу суду та є безпідставними.

Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову з огляду на його необґрунтованість.

Керуючись статтями 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин