Справа № 415/5795/17
Провадження № 2/415/1989/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Шевченко М.О.,

за участі секретаря - Тимофієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Лисичанського міського суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання однією сімєю, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на житловий будинок.

05.12.2017 року до канцелярії суду позивачем ОСОБА_1 була подана заява про забезпечення позову, в обгрунтування якої зазначено, що у вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту та поділ спадщини, оскільки на даний час відповідач є власником зазначеного майна та може безперешкодно продати чи будь-яким іншим чином відчуджити будинок № 224 по вул. Сосюри (Свердлова) м. Лисичанськ Луганської області, у зв`язку з чим позивач просить накласти арешт на будинок № 224 по вул. Сосюри (Свердлова) м. Лисичанськ Луганської області, який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборонивши відповідачу будь яким чином відчужувати зазначене майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 грудня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №5542 та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3, спадкоємцем спадщини, яка складається з житлового будинку № 244 (двісті сорок чотири) з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Свердлова, м. Лисичанськ, Луганської області, є ОСОБА_2 /а.с.10/.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, у заяві позивачем не аргументована доцільність застосування саме цього виду забезпечення позову, не вказані причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, не обгрунтовані ті обставини, які, на думку позивача, можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, заява не містить посилання на докази наміру відповідача розпорядитися спірним майном, існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, адже відповідач володіє даним будинком 7 років і за цей час не реалізував своє право власності шляхом продажу, дарування чи відчуження у інший спосіб.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 60, 151-153, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ М.О.Шевченко