Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/171/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.01.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого: Франко В.А.

Суддів: Потапенка В.І., Черненко В.В.

За участі секретаря Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку про прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

21 січня 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначив, що 27 вересня 2013 року помер його син ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,5668 га, яка розташована на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району .

Зазначену спадщину отримала дружина спадкодавця ОСОБА_3, яка проживала з ним на момент його смерті.

У свою чергу, будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач протягом шестимісячного строку заяву про прийняття спадщини не подав, а відтак її не прийняв.

Він пропустив шестимісячний строк з поважної причини : тривала хвороба. Він є ліжко хворим та таким, що потребує постійного стороннього догляду.

Заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4, який помер 27.09.2013 року. Зазначено, що перебіг строку відраховується з моменту вступу рішення в законну силу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року яке ухвалено з порушення норм матеріального права і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зазначається, зокрема, що судом не витребувано та не оглянуто в судовому засіданні спадкову справу. Також не перевірено, чи звертався позивач до Люшнюватської сільської ради Голованівського району з наміром подати заяву про прийняття спадщини. Позивачем не надано докази відмови нотаріуса або уповноваженої особи органу місцевого самоврядування у виконанні такої нотаріальної дії.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились. Своїх представників не направили. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно зворотних повідомлень, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Зміст рішення суду має відповідати вимогам ст. 215 ЦПК України, зокрема його мотивувальна частина має містити виклад встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції цим вимогам процесуального законодавства не відповідає

Відповідно до частин 1, 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що позивач пропустив передбачений законом 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини через юридичну необізнаність, віддаленість місця проживання, хвороби та пенсійний вік позбавили його можливості своєчасно звернутись до нотаріальної контори.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Судом встановлено, що 27.09.2013 року помер син позивача ОСОБА_4. (а.с.7,8).

Матеріали справи містять копію витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі, з якого вбачається реєстрацію спадкової справи. Спадкодавець - ОСОБА_4.(а.с.9).

Матеріали справи також містять інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається, що земельна ділянка площею 3,5668 га, яка розташована на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 420, виданий 09.07.2014 , видавник: ОСОБА_5, приватний нотаріус Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області. (а.с.10).

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд зазначив, що після смерті його сина, відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,5668 га, яка розташована на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району.

Згідно ксерокопії довідки головного лікаря Голованівської ЦРЛ від 17.09.2015 року №01-22/670, виданої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю с. Люшневате в тому, що він являється ліжко хворим та нездатний до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду з 27.09.2013 року по теперішній час. (а.с.12).

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 57, 60, 159, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Обов'язки по доказуванню і поданню доказів покладаються на сторони.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснив , що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Суд, відповідно до п. 24 вказаної постанови,вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК Україниможуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, суд може визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, якщо вони повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця.

Матеріали справи містять довіреність від 8.11.2015 року , якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_6 бути його представником. З довіреності вбачається, що вона була попередньо узгоджена та складена нотаріусом на своєму робочому місці, а посвідчена за місцем проживання ОСОБА_2В.(а.с.6).

Дана довіреність свідчить про те, що позивач мав можливість через свого представника запросити нотаріуса до дому для отримання довіреності на представництво.

Позивачем до суду не надано доказів того, що він не міг звернутись вчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Встановлено, що суд першої інстанції ухвалою від 25 січня 2016 року задовольнив заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів шляхом витребування у приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_4.(а.с.32), однак доказів того, що ця спадкова справа оглядалась судом, рішення суду не містить .

Колегія суддів дійшла висновку, що у позивача на протязі 6-місячного періоду починаючи з 27 вересня 2013 року було право звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак він цим не скористався

Встановлені обставини свідчать , що позивачем пропущено строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини без поважних причин, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Приймаючи до уваги встановлені обставини колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до п. 4 ст. 309 ЦК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про прийняття додаткового строку про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча суддя : Франко В.А.

Судді: Потапенко В.І.

ОСОБА_7