ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1099/17
"30" листопада 2017 р. смт Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Дудки Н.П., розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Іванівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком,-
17.10.2017 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (далі Відповідачі) про усунення перешкод у користуванні житловим будинком № 37 по вул. Садовій в с. Радісне Петриківського району Дніпропетровської області, визнавши Відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що від її матері ОСОБА_6 Ісакієвни, померлої 01.08.2000 року, у порядку спадкування залишився житловий будинок загальною площею 30,4 кв. м., житловою 17.9 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Садова (Кірова), 37 в с. Радісне (Радсело) Петриківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.05.2001 року державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 1511. Ще за час життя матері ОСОБА_6 Відповідачі звернулися до останньої з проханням зареєструвати їх у вищезазначеному житловому будинку, оскільки вони переїхали з іншого міста та для влаштування на роботу їм потрібна була в установленому законом порядку реєстрація місця проживання. Мати зареєструвала Відповідачів з власної ініціативи, проте фактично ні одного дня за вказаною адресою вони не проживали, особистих речей до будинку не завозили.
Родина "Горобей" не проживають у будинку без поважних причин більш встановлений законом час, їхня реєстрація створює Позивачу перешкоди в користуванні своїм майном. Фактичне місце знаходження Відповідачів невідоме, а тому, з огляду на викладене, Позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.6).
Відповідачі в призначені судові засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою ''за зазначеною адресою не проживали і не проживають'' (а.с.38, 43).
Третя особа надала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, просила прийняти рішення згідно чинного законодавства (а.с.36).
Суд зазначає, що за приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Хоча на адресу суду повернулися конверти з вищезазначеними відмітками, виходячи з аналізу вказаної норми, Відповідачі вважаються належним чином повідомленими.
З огляду на належне повідомлення Відповідачів, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і наявність підстав для його задоволення.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Зокрема, за змістом ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Судом встановлено, Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок № 37 по вул. Садовій в с. Радісне Петриківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.05.2001 року державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 1511 (а.с.11).
У зазначеному житловому будинку зареєстровані Відповідачі, які з 2000 року не проживають за місцем реєстрації.
Факт не проживання за вказаною адресою підтверджується Актом обстеження проживання від 21.09.2017 (за участі депутата Іванівської сільської ради ОСОБА_8 та двох сусідів: ОСОБА_9, ОСОБА_10О.) (а.с.16).
Зокрема, довідкою від 21.09.2017 № 1528 виданою Іванівською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області, згідно якої Відповідачі дійсно за місцем реєстрації не проживають з 2000 року (а.с.15).
Виходячи з положень ст. ст. 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до ст. 65 ЖУ України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України, встановлено граничні строки збереження права на житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї - шість місяців (за винятком передбачених законом випадків, коли цей строк є більш тривалим).
Разом з тим, відповідно до вимог ст. ст. 319, 321, 391, ЦК України, власник який володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо нього будь-які дії, що не заборонені законом, не може бути протиправно позбавлений права власності або будь-яким чином обмежений у його здійсненні та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Оскільки обставини, викладені Позивачем свідчать про те, що Відповідачі у даному житловому будинку не проживають з 2000 року і доказів на спростування цих обставин Відповідачами не надано, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з Відповідачів на користь Позивача понесені витрати по сплаті судового збору у рівних частках.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214-215, 218, 226-228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Іванівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком задовольнити повністю.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) у користуванні її житловим будинком, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право на користування житловим будинком № 37 по вул. Садовій (Кірова) в с. Радісне (Радсело) Петриківського району Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) судові витрати в розмірі по 160 (сто шістдесят) грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_11