УхвалА

іменем україни

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агросервіс Плюс» до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 30 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Захід-Агросервіс Плюс» (далі - ТОВ «Захід-Агросервіс Плюс») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 8 березня 2016 року об 11 год. 30 хв. автомобіль Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, на регульованому перехресті виїхав на перехрестя вул. Гнідавська-Потебні у м. Луцьку Волинської області на жовтий, забороняючий рух сигнал світлофора, унаслідок чого допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) належному позивачу автомобілю завдано механічні ушкодження, вартість відновлювального ремонту складає 198 275 грн 13 коп.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ«Українська транспортна страхова компанія»). Унаслідок винних дій ОСОБА_4 ТОВ «Захід-Агросервіс Плюс» завдано майнової шкоди, яка відповідачами не відшкодована.

У звґязку цим, позивач просив суд стягнути на його користь: з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» 50 тис. грн на відшкодування майнової шкоди, з ОСОБА_4 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 170 997 грн 32 коп., а також стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 червня 2016 року позов ТОВ «Захід-Агросервіс Плюс» задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ТОВ «Захід-Агросервіс-Плюс» суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Захід-Агросервіс-Плюс» 171 497 грн 32 коп. на відшкодування майнової шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 30 січня 2016 року заочне рішення міськрайонного суду в частині в частині позовних вимог до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди скасовано та провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 30 січня 2016 року заочне рішення міськрайонного суду в частині позовних вимог до ОСОБА_4 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Захід-Агросервіс-Плюс» до ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Захід-Агросервіс-Плюс» 120 313 грн 87 коп. на відшкодування майнової шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення першої та апеляційної інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у позові ТОВ «Захід-Агросервіс-Плюс».

Ухвала апеляційного суду Волинської області від 30 січня 2016 року не оскаржується, а тому в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядається.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), врахувавши положення ст. ст. 1187, 1194 ЦК України, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дійшов до правильного висновку про те, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_4, що встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, відтак цивільно-правову відповідальність за заподіяну шкоду повинен нести саме ОСОБА_4, як володілець джерела підвищеної небезпеки і повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», не може перевищувати 49 500 грн.

При цьому апеляційний суд правильно зазначив, що постановою суду у справі про адміністративне правопорушення встановлена вина ОСОБА_4 у вчиненні ДТП, а будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини водія автомобіля «Toyota Camry», ОСОБА_5, у вчиненні ДТП сторонами не надано та таких доказів судом не досліджено.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

С.П. Штелик