Справа № 314/118/17 Провадження № 2/314/353/2017
17.03.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Беспалько Т.Д.,
при секретарі Печонкіній В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Вільнянськ справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності
Одночасно відповідач зі свого боку видав довіреність на позивачів з метою переоформлення автомобіля, оскільки він через свою зайнятість, не міг прибути до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу.
Проте, реалізувати в повному обсязі своє право власності на автомобіль позивачі не в змозі, оскільки при зверненні до нотаріальної контори, було виявлено, що після купівлі автомобіля, на нього був накладений арешт.
Вказані вище обставини позбавили позивачів права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм автомобілем, з приводу чого вони змушені звернутися до суду з позовом.
В судовому засіданні позивачі наполягають на позові, відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином.
Суд розглядає справу за наявності в матеріалах справи документів в порядку ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто, право власності на спірний автомобіль виникло у позивачів саме 24 листопада 2006 року.
Крім того, законодавство України не містить жодної вказівки власне на реєстрацію права власності на транспортні засоби, а лише говорить про державну реєстрацію самих транспортних засобів.
Як встановлено ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що позивачі є добросовісними набувачами, набули право власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним вище вказаним автомобілем.
Окрім того, за змістом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, яка придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України.
Оскільки реєстрація обтяження була здійснена після відчуження боржником у 2006 році автомобіля позивачам, які в силу ст. 388 ЦК України є добросовісними набувачами, а відтак спірне майно не може бути витребувано у позивачів як теперішніх власників.
Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.
Таким чином, непорушність права власності є беззаперечною.
Згідно ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача.
З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм наявні підстави про порушення зареєстрованим обтяженням прав позивачів на належний їм транспортний засіб, а тому її вимоги про припинення обтяження та виключення з реєстру обтяжень рухомого майна є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,16,325,392,655,656,658,662-664 ЦК України, ст.ст.209,212-215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.Д,Беспалько

17.03.2017