Справа № 203/376/17
Провадження № 2-з/0203/51/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., ознайомившись із заявою відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа № 203/376/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави та визнання права власності.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2017 року позовні вимоги були задоволені. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2017 року вказане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду на загальних підставах.

16 червня 2017 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить суд заборонити засновникам або посадовим особам підприємства ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОРГАНІК-ПРОДУКТС» () та підприємства ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЕКОПРО», а також їх представникам відкривати будь-які розрахункові (поточні) рахунки цих підприємств у будь-яких банківських установах, а також укладати договори застави, позики, міни, кредитні договори, правочини щодо купівлі-продажу майна (майнових прав вказаних підприємств).

Заява мотивована тим, що на підставі заочного рішення від 06 березня 2017 року право власності на частку в статутному капіталі вказаного підприємства, яка належала відповідачам, перереєстрована за позивачем ОСОБА_2. Відповідач вважає, що позивач має на меті розпорядитись активами вказаних підприємств, створити негативний фінансовий баланс, створити чисельну кредиторську заборгованість перед третіми особами.

В судовому засідання 19 червня 2017 року вказана заява про забезпечення позовних вимог у формі клопотання залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків сплати судового збору.

20 червня 2017 року через канцелярію суду надійшла квитанція про сплату судового збору за забезпечення позовних вимог.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Положеннями ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, зобовязанням вчинити певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою від 06 лютого 2017 р. відкрито провадження у цивільній справі № 203/367/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України право на подання заяви про забезпечення позовних вимог мають всі учасники справи.

Заява відповідача про забезпечення позовних вимог відповідає вимогам ЦПК України, за її подання сплачено судовий збір у встановленому порядку та розмірах.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить відповідач, перешкоджають господарській діяльності підприємств. Крім того, вказані заходи не є співмірними з позовними вимогами, оскільки предметом позову є визнання права власності на частки у статутному капіталі вказаних вище підприємств, а не дійсність рішень з питань управління підприємствами.

При таких обставинах заява не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151 153, ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог у цивільній справі № 203/376/17 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Єдаменко