Справа № 404/3642/16-ц
Номер провадження 2-з/404/2/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2017 року Кіровський районний суд м.Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря- Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про стягнення втрати від інфляції та трьох відсотків річних,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, яким, після зменшення позовних вимог, просить стягнути із відповідача на його користь втрати від інфляції по травень 2016 року в сумі 28770,86 грн., три відсотки річних по травень 2016 року 4 036,55 грн., а всього 32 807,41 грн.

05 січня 2017 року, через канцелярію суду, позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно якої просить накласти арешт на 1 / 3 частини квартири 83 за адресою: місто Кропивницький, проспект Перемоги будинок 20, що знаходиться у власності ОСОБА_3; до набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії з вищевказаним майном. Заява обґрунтувана тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2006 року зобовязано стягнути з ОСОБА_2 на його користь 11 737 грн. Виконавчий лист ним було здано на виконання до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ. До теперішнього моменту вищевказане рішення суду, що набрало законної сили, не виконано. В рамках виконавчого провадження по стягненню боргу виконавчою службою накладено арешт на нерухомість, що належить відповідачу на праві власності. 13.06.2016 року ним подано позов про стягнення із ОСОБА_2 інфляції, 3 % річних за вищевказаним боргом. Відповідач до винесення рішення по даній справі має намір терміново погасити борг в сумі 11 737 грн., закінчити виконання рішення суду від 19.12.2006 року, зняти арешт з нерухомості і терміново здійснити відчуження нерухомості на користь третіх осіб, що може значно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, з наступного. З матеріалів справи зясовано, що позивач просить стягнути із відповідача на його користь втрати від інфляції по травень 2016 року в сумі 28770,86 грн., три відсотки річних по травень 2016 року 4 036,55 грн., а всього 32 807,41 грн.

Ухвалою cудді від 22.06.2016 року провадження у вищевказаній справі відкрито. Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3, 4 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. У відповідності до п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Зі змісту ст. ст.151, 152 ЦПК України випливає, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать саме відповідачу по справі (є власністю відповідача), тому відомості про те чи належать об'єкти нерухомого, рухомого майна на праві власності відповідачу та про вартість майна на яке накладається арешт, є необхідними для забезпечення позову. Частина перша статті 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони (ст.60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви, оскільки останнім необгрунтовано та недоведено наявності підстав для вжиття таких заходів. Так, щодо забезпечення позову в частині накладення арешту на 1 / 3 частини квартири 83 за адресою: місто Кропивницький, проспект Перемоги будинок 20 відсутні докази, які свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, зокрема, докази належності вказаного майна ОСОБА_2, станом на час розгляду справи, а також докази того, що відповідач має намір терміново здійснити відчуження нерухомості на користь третіх осіб. Що стосується заяви в частині заборони до набрання чинності рішення у справі будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії з вищевказаним майном, то забезпечення позову у спосіб заборони вчиняти дії необгрутовано необхідністю застосування такої заборони. Крім того, не вказано орган або особу, якої така заборона стосується.

Відмова в задоволенні цієї заяви не перешкоджає позивачу повторно звернутися із заявою про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Тому, керуючись ст. ст.27,31, 151-153, 293 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська