Справа № 129/3252/16-ц Провадження № 22-ц/772/1523/2017Головуючий в суді першої інстанції Бондар О. В.
Категорія 27Доповідач Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 червня 2017 рокум. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Панасюк О.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2017 року провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 лютого 2010 року без номера в сумі 25173,09 грн, що складається з 17331,08 грн заборгованості за кредитом, 5717,10 грн заборгованості по відсотках за користуванням кредитом, 450 грн заборгованості за пенею та комісією, штрафів: 500,00 грн фіксованої частини, 1174,91 грн процентної складової, закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, у зв'язку із наявністю рішення Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 24 листопада 2015 року, яким з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість станом на 31 серпня 2015 року, що становить зазначену вище суму.

21 квітня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу на цю ухвалу, за якою, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просило ухвалу скасувати, справу у частині вказаних вимог направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 149-153).

Ухвалою судді Апеляційного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» залишено без руху через пропущення строку на апеляційне оскарження та відсутність заяви про його поновлення (а. с. 156).

Зокрема цією ухвалою встановлено, що скарга подана із порушенням вимог ч. 2 ст. 294 ЦПК України, оскільки як видно з журналу судового засідання від 06 квітня 2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Осипов О.Ю. був присутній підчас проголошення оскаржуваної ухвали (а. с. 145 - 146), її копію отримав 6 квітня 2017 року, що підтверджується його підписом в довідковому листі до справи, а апеляційну скаргу було подано лише 21 квітня 2017 року

20 червня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало заяву про поновлення строку апеляційного провадження, у якій зазначило, що причиною пропущення строку на апеляційне оскарження було не направлення судом копії ухвали на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) (а. с. 161 - 162).

З урахуванням позиції особи, яка подала апеляційну скаргу, та матеріалів справи вважаю що клопотання ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно залишити без задоволення, а у відкритті апеляційного провадження у справі - відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, зокрема якщо вказані особою, яка подала апеляційну скаргу, у заяві про поновлення стоку на апеляційне оскарження підстави для його поновлення будуть визнані не поважними.

Згідно зі ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ст. 28 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Ч. 1 ст. 29 ЦПК України встановлено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Сторонами в цивільному процесі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ч. 2 ст. 30 ЦПК України).

Ч. 3 ст. 38 ЦПК України визначено, що юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін - юридичних осіб мають бути посвідчені такими документами: довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Отже, за змістом цих процесуальних норм у разі представництва у цивільному процесі юридичної особи через представника, який діє за довіреністю цієї особи, яка не містить обмеження щодо його прав і обов'язків, він набуває усіх без виключення прав і обов'язків сторони в цивільному процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 218 ЦПК України рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головуючий роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин.

Обов'язок надсилання копії повного судового рішення особам, які беруть учать у справі, на підставі ч. 3 цієї статті виникає у суду лише за умови, що такі особи не були присутні у судовому засіданні.

Відтак, у разі присутності в судовому засіданні, у якому було проголошено судове рішення, представника юридичної особи - сторони у справі та отримання ним у встановлений ч. 2 ст. 222 ЦПК України строк такого рішення, закон не вимагає його направлення на юридичну чи фактичну адресу юридичної особи і ця особа визнається такою, що отримала копію судового рішення. Саме з наступного після такого отримання дня починається перебіг процесуального строку на апеляційне оскарження (ст. 69 ЦПК України).

З журналу судових засідань та його звукозапису видно, що в судовому засіданні 6 квітня 2017 року було проголошено повний текст ухвали, копію якої представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Осипов О.Ю., який діяв на підставі довіреності № 7171-К-О від 26 грудня 2016 року ( а.с.140), отримав того ж дня.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

За змістом цієї норми поважними причинами пропуску строку вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення процесуальних дій в строк, визначений ЦПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений за підстав, які видаються не переконливими, то таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває, як зазначає Європейського суду з прав людини, в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від національних судів вимагають вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, зокрема, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» (2007). Тому у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі і в підставах для поновлення строків.

Таких по суті висновків дійшов Суд і в справах «Мельник проти України» та «Мушта проти України», у п. 38 Рішення у якій зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» не навело об'єктивних (таких, що пов'язані з непереборними істотними труднощами) причин пропущення строку на апеляційне оскарження ухвали, натомість суд першої інстанції неналежним чином виконав приписи процесуального закону щодо проголошення судового рішення та вручення його копії позивачу, що безумовно було підставою для відповідача вважати, що по закінченню п'ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвала набире законної сили, то підстав вважати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження - не направлення копії ухвали на юридичну адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» - немає.

Більше того, поновлення строку на апеляційне оскарження за таких обставин порушуватиме принцип юридичної визначеності, який в контексті ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у взаємозв'язку із її преамбулою, яка зокрема проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав, становитиме порушення гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції права на справедливий суд, що є неприпустимим з огляду на приписи ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Керуючись п. 3 ст. 297 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» в задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2017 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бут оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя /підпис/ О.С. Панасюк

З оригіналом вірно: О.С. Панасюк