Провадження № 2/761/2263/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Яриновської Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна» в особі ліквідатора Коваленко Віктора Леонідовича про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна» в особі ліквідатора Коваленка Віктора Леонідовича (далі по тексті - відповідач) про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з лютого 2013 року по серпень 2016 року позивач працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна». 07.04.2016 року відповідачем було прийнято рішення про припинення діяльності та ліквідацію, оформленого протоколом загальних зборів, яким закріплено рішення про тимчасове відсторонення від виконання повноважень Заступника Директора ОСОБА_1 25 серпня 2016 року позивача було звільнено з посади, про що видано відповідне розпорядження та підписано (із зауваженнями з боку позивача) розрахунок при звільненні.

Враховуючи те, що з 2013 року відповідачем виплачується заробітна плата, а з січня 2016 року заробітна плата не виплачувалася, позивачем було визнано заборгованість перед позивачем у розмірі 345264,22 грн. проте, в подальшому відповідачем було повідомлено позивача, що вказана заборгованість не буде включено до реєстру вимог кредиторів.

Разом з тим, відповідачем не враховано повну суму компенсації невикористаної відпустки та суми заробітної плати з урахуванням перерахунку суми встановленої в Євро, до виплати в гривні відповідно до курсу валют. Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу заборгованість з заробітної плати та обов'язкових відрахувань в розмірі 2 696 689,91 грн.

Враховуючи суму вимог позивача з урахуванням валютних коливань на заробітну плату та суму, визнану відповідачем, загальна сума вимог позивача складає 2 364 997,71 грн., яку позивач і просить включити до реєстру вимог кредиторів.

Окрім цього, позивач зазначає, що починаючи з 10.05.2016 року ним неодноразово надсилались та особисто вручалися відповідачу вимоги про належний облік та погашення заборгованості з заробітної плати, проте, такі вимоги були проігноровані. Лише у відповідь на адвокатський запит, позивачу стало відомо, що його вимоги визнані частково.

Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що відповідачем з 2013 року, заробітна плата виплачувалась частково, а з 2016 року виплати припинились, наразі існує заборгованість ТОВ «Кіані Україна» перед ОСОБА_1

Разом з тим, 07.06.2017 року позивачем було подано письмові пояснення, з яких вбачається, що позивачем фактично зменшенні позовні вимоги, у зв'язку з тим, що в січні 2017 року відповідачем було виплачено ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 684 377,49 грн. Таким чином, станом на подання цих письмовий пояснень, розмір кредиторських вимог позивача до відповідача складає 2 012 312,42 грн.

Враховуючи викладене позивач просив суд визнати як вимоги кредитора вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Кіані Україна» в розмірі 2 012 312,42 грн., що є невиплаченою заробітною платою; зобов'язати ТОВ «Кіані Україна» в особі ліквідатора - Коваленка Л.В. визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 2 012 312,42 грн., що є невиплаченою заробітною платою та зобов'язати ТОВ «Кіані Україна» в особі ліквідатора - Коваленко Л.В. включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 2 012 312,42 грн., що є невиплаченою заробітною платою.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з урахуванням письмових пояснень та просив суд про його задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити посилаючись на свої письмові заперечення, в яких зазначив про те, що відповідачем від ОСОБА_1 не надходила заява про визнання його кредиторських вимог з проханням включити позивача в реєстр кредиторів; розміром вимог позивача як кредитора до відповідача як боржника з окремим зазначенням суми неустойки; викладенням обставин, які підтверджують вимоги боржника та їх обґрунтуванням. Окрім цього, представник відповідача зазначає, що в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кіані Україна» про стягнення заборгованості з заробітної плати в розмірі 1 058 723,66 грн., ТОВ «Кіані Україна» було подано зустрічний позов про визнання недійсною Додаткової угоди №1 від 01 березня 2013 року до Трудового договору між ТОВ «Кіані Україна» та ОСОБА_1 від 28 лютого 2013 року, та сума заборгованості може змінитися після набуття чинності рішення суду по Зустрічному позову.

Окрім того, в судовому засіданні відповідач також зазначав, що ним фактично було визнано заборгованість із заробітної плати в сумі 2345264,22 грн. (а.с. 61), оскільки такий розмір заборгованості був встановлений аудиторським висновком та відповідав умовам укладеного із ОСОБА_1 трудовим договором. Проте, в подальшому, у зв'язку із незгодою із порядком нарахування заробітної плати, передбаченої додатком № 1 до трудового договору, відповідачем було зменшено суму визнаних вимог.

Враховуючи викладене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Кіані Україна» про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 28 лютого 2013 року по 25 серпня 2016 року позивач працював у ТОВ «Кіані Україна» на посаді Заступника директора.

Відповідно до п. 3.3 Трудового договору із заступником Директора ТОВ «Кіані Україна» за виконання обов'язків, передбачених цим Договором, Заступнику Директора щомісяця виплачується за рахунок коштів Товариства заробітна плата в розмірі 82408 грн., що еквівалентом 7872,05 євро за курсом Національного банку України, що станом на 28 лютого 2013 року складає 10,468432грн./1 євро.

Разом з тим, Додатковою угодою №1 від 01 березня 2013 року до Трудового договору від 28 лютого 2013 року внесено зміни до Трудового договору, зокрема, пункт 3.3 Трудового договору викладено в наступній редакції: «За виконання обов'язків, передбачених цим Трудовим договором, Заступнику Директора щомісяця виплачується за рахунок коштів Товариства заробітна плата в розмірі 6500,00 Євро після відрахування всіх належних податків та платежів, що виплачується в національній валюті України - гривні, відповідно до «Готівкового курсу продажу грн./євро», станом на фактичну дату виплати»

Відповідно до Протоколу №1-2016 Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна» було вирішено, зокрема, припинити діяльність Товариства шляхом його ліквідації, у зв'язку з ліквідацією Товариства, керуючись п. 1 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП розірвати трудовий договір з Заступником Директора ОСОБА_1, тимчасово відсторонити від виконання повноважень Заступника Директора ОСОБА_1 на строк до його звільнення, встановити, що строк для пред'явлення кредиторами вимог до Товариства складає два місяці з моменту публікації інформації про припинення Товариства.

Наказом №03-З про припинення трудового договору від 25.08.2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацію підприємства (а.с. 60).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялися вимоги про виплату заробітної плати та належний облік заборгованості по заробітній платі, які були залишені без уваги відповідачем.

Суд такі вимоги визнає фактично кредиторськими вимогами позивача, оскільки вони подавались відповідачу в процедурі ліквідації.

Разом з тим, 12.09.2016 року адвокатом Гнатчуком О.В. в інтересах ОСОБА_1 відповідачу було надіслано адвокатський запит, у відповідь на який ТОВ «Кіані Україна» повідомило, що майнові вимоги ОСОБА_1 визнані частково, згідно розрахунку суми заборгованості №20-08 від 08.08.2016 року у розмірі 331 692,20 грн., а всі інші вимоги позивача на цей час не визнані з причин протиріччя Додаткової Угоди №1 від 01 березня 2013 року до трудового договору між ОСОБА_1 і ТОВ «Кіані Україна» від 28 лютого 2013 року законодавству України.

Окрім цього, як вбачається з письмових пояснень позивача, поданих до суду 07.06.2017 року, відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості із заробітної плати на загальну суму 684 377,49 грн., що підтверджується копією виписки банку (а.с. 168).

Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 6 статті 26 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до частини третьої статті 15 ЗУ «Про оплату праці» та частини п'ятої статті 97 КЗпП, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Матеріалами справи підтверджується наявний борг відповідача перед позивачем з невиплаченої заробітної плати в сумі 2012312,42 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині позовних вимог про визнання як вимог кредитора вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна» в розмірі 2012312,42 грн., що є невиплаченою заробітною платою.

Згідно ч. 3 ст. 112 ЦК у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

З огляду на зазначене, решта вимог позивача про зобов'язання ТОВ «Кіані Україна» в особі ліквідатора Коваленко В.Л. визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 2012312,42 грн., що є невиплаченою заробітною платою та зобов'язання ТОВ «Кіані Україна» в особі ліквідатора Коваленко В.Л. включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 2012312,42 грн., що є невиплаченою заробітною платою, також підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо неналежності вимог позивача, а також невизнання ним порядку нарахування заробітної плати, судом відхиляються як такі, що не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наявними в ній матеріалами.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна» в особі ліквідатора Коваленко Віктора Леонідовича про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації - задовольнити.

Визнати як вимоги кредитора вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна» в розмірі 2012312,42 грн., що є невиплаченою заробітною платою.

Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна» в особі ліквідатора Коваленко Віктора Леонідовича визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 2012312,42 грн., що є невиплаченою заробітною платою.

Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна» в особі ліквідатора Коваленко Віктора Леонідовича включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 2012312,42 грн., що є невиплаченою заробітною платою.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна» на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1102,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК