АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/1600/2017 Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Заришняк Г.М., Рубан С.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Приватне підприємство «Укрспецбуд», Київська міська рада про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), третя особа: Приватне підприємство «Укрспецбуд» про виселення без надання іншого житлового приміщення.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2014 року позов Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа: Приватне підприємство Укрспецбуд» про виселення без надання іншого житлового приміщення - задоволено, 27 жовтня 2014 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва вищевказане рішення суду було скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року задоволено позов Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи : приватне підприємство «Укрспецбуд», Київська міська рада про виселення без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року.

23 березня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року призначено дану справу до розгляду.

У судовому засіданні 11.08.2016 року Київську міську раду було залучено судом до участі в справі в якості третьої особи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на наступне:

Рішенням Київської міської ради народних депутатів від 01.03.2001 № 217/1194 «Про створення комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», шляхом реорганізації Дирекції по утриманню та експлуатації житлових будинків маневреного фонду КП «Київжитлоспецексплуатація» було створено комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд». Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 19.04.2001 № 777 «Про комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» житловий будинок АДРЕСА_1 закріплено за КП «Спецжитлофонд» на праві повного господарського відання. Між КП «Спецжитлофонд» (орендодавець) та Приватним підприємством «Укрспецбуд» (орендар) був укладений договір оренди житлового приміщення від 10.06.2008 № 4608. На підставі вказаного договору родині ОСОБА_4 було надано в орендне користування житлове приміщення квартиру № 51 (житловою площею 25,80 кв.м., загальною площею 44,80 кв.м.) у будник АДРЕСА_1 на термін з 15.06.2008 по 30.11.2008. Додатковими угодами № 1-10 термін дії договору оренди житлового приміщення від 10.06.2008 № 4608 було продовжено до 30.09.2013. На даний час у АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3. Враховуючи закінчення терміну дії договору оренди житлового приміщення від 10.06.2008 № 4608, термін дії якого вважається припиненим з 01.10.2013 року, відповідачі втратили право на проживання у кв. АДРЕСА_1 про що було повідомлено позивачем у заяві про припинення дії договору оренди від 30.09.2013 року. Відповідачі були попереджені про необхідність звільнення займаного приміщення, але ніяким чином не реагують.

Тому, позивач просив суд виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 з кв. АДРЕСА_1 без надання іншої житлової площі та стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2016 року позов Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Приватне підприємство «Укрспецбуд», Київська міська рада про виселення без надання іншого житлового приміщення - задоволено.

Виселено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» судовий збір у розмірі 114, 70 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» судовий збір у розмірі 114, 70 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В скарзі посилалася на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування всіх фактичних обставин справи, невідповідність висновків суду обставинами справи. Суд не задовольнив його клопотання про відкладення розгляду справи для належного оформлення довіреності на представництво інтересів. Також представник вказував, що договір оренди житлового приміщення був укладений між юридичними особами, відповідач був вселений в це жиле приміщення з інших правових підстав, тому закінчення строку дії договору оренди не є підставою для виселення відповідача.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач та його представник доводи скарги підтримали. Також зазначили, що відповідач не може бути виселений з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення як учасник бойових дій, а відповідач ОСОБА_3 вагітна, тому також не підлягає виселенню. Крім того вказували, що представник Київської міської Ради надав суду першої інстанції підроблену довіреність.

Представник позивача доводи скарги заперечувала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 109 ЖК Української PCP передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Відповідно до ст. 99 ЖК Української PCP, піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Рішенням Київської міської ради від 01.03.2001 року № 217/1194 «Про створення комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» було створено на базі Дирекції з утримання та експлуатації житлових будинків маневреного фонду комунального підприємства «Київ житло спец експлуатація» комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», підпорядкувавши його Головному управлінню житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації та дано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитків державних підприємств, організацій та господарських товариств.

Відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації за № 777 від 19.04.2001 року «Про комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», будинок АДРЕСА_1 закріплено за позивачем на праві повного господарського відання.

У судовому засіданні встановлено, що дана квартира перебуває у власності територіальної громади міста Києва Київської міської ради.

Наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09 червня 2008 року № 103-у «Про надання приватному підприємству «Укрспецбуд» квартири № 51 у будинку КП «Спецжитлофонд» за адресою: АДРЕСА_1, для проживання співробітників ОСОБА_2 та ОСОБА_3» було наказано КП «Спецжитлофонд» укласти з приватним підприємством «Укрспецбуд» договір оренди житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3, для тимчасового проживання співробітників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та після укладення договору КП «Спецжитлофонд» передати за актом приватному підприємству «Укрспецбуд» житлове приміщення, зазначене у п. 1 цього наказу, для тимчасового проживання співробітників ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

10 червня 2008 року між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціалізованого призначення «Спецжитлофонд» (орендодавець) та приватним підприємством «Укрспецбуд» (орендар) на виконання наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 09 червня 2008 року № 103-у, було укладено Договір № 4608 оренди житлового приміщення, відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар, на визначений у п. 5.1. строк, приймає в орендне користування квартиру АДРЕСА_1 з характеристикою, викладеною у п. 1.2, оплатою, визначеною у розділі 2.

Згідно з п. 1.1, 1.2. договору оренди приміщення: квартира АДРЕСА_2 з характеристикою: житлова площа - 25,8 кв.м., загальна площа - 44,8 кв.м. Відповідно до п. 5.1., 5.2. договору оренди сторони домовилися, що строк дії договору з 15 червня 2008р. до 30 листопада 2008р. Цей договір може бути продовжений за згодою позивача, якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору від третьої особи надійшло письмове звернення з проханням пролонгації договору.

Відповідно до Додатку № 1 до договору від 10 червня 2008 року № 4608, який було підписано між позивачем та третьою особою - приватне підприємство «Укрспецбуд», орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове користування квартиру АДРЕСА_1 для тимчасового проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

Додатковою угодою № 1 від 09 грудня 2008 року до договору оренди житлового приміщення від 10.06.2008 року № 4608, строк дії договору оренди продовжено з 01 грудня 2008 року по 31 березня 2009 року; додатковою угодою № 2 від 01 квітня 2009 року - з 01 квітня 2009 року по 30 вересня 2009 року; додатковою угодою № 3 від 02 жовтня 2009 року - з 01 жовтня 2009 року по 31 березня 2010 року; додатковою угодою № 4 від 09 квітня 2010 року - з 01 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року; додатковою угодою № 5 від 29 вересня 2010 року - з 01 жовтня 2010 року по 31 березня 2011 року; додатковою угодою № 6 від 16 березня 2011 року - з 01 квітня 2011 року по 30 вересня 2011 року; додатковою угодою № 7 від 21 вересня 2011 року - з 01 жовтня 2011 року по 31 березня 2012 року; додатковою угодою № 8 від 21 березня 2012 року - з 01 квітня 2012 року по 30 вересня 2012 року; додатковою угодою № 9 від 21 вересня 2012 року - з 01 жовтня 2012 року по 31 березня 2013 року; додатковою угодою № 10 від 08 квітня 2013 року - з 01 квітня 2013 року по 30 вересня 2013 року.

Згідно умов додаткових угод № 1-10 до договору оренди житлового приміщення від 10.06.2008 року № 4608, вони є невід'ємною частиною договору оренди.

У відповідності з п. 5.6 Договору оренди, однією з умов припинення договору оренди є закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 3.2.5 Договору № 4608 оренди житлового приміщення від 10 червня 2008 року передбачено, що орендар зобов'язувався після закінчення строку дії договору, або в разі його розірвання у порядку, визначеному п. 5.5 договору, звільнити приміщення та повернути орендодавцю за актом приймання-передачі. Обов'язок складання акту приймання - передачі приміщення покладається на орендаря. Акт приймання-передачі приміщення підписується представниками сторін та скріплюється їх печатками.

Проте, судом встановлено, що відповідачі проживають в АДРЕСА_1, після закінчення строку дії укладеного Договору № 4608 оренди житлового приміщення від 10 червня 2008 року та додаткових угод до нього № 1-10.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до приватного підприємства «Укрспецбуд» та ОСОБА_4 з заявою від 30.09.2013 року № 056/24-5744 про припинення дії договору оренди, де було зазначено, що строк дії договору оренди житлового приміщення від 10.06.2008 року № 4608 вважається припиненим з 01.10.2013 року, а тому необхідно у 10-денний термін з дня отримання цієї заяви звільнити орендоване приміщення здавши його комунальному підприємству «Спецжитлофонд» згідно з актом прийому-передачі, проте дану заяву було проігноровано.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що строк дії договору оренди житлового приміщення від 10.06.2008 року № 4608 припинився 01.10.2013 року, а відповідачі продовжують проживати в АДРЕСА_1 після закінчення строку дії вказаного договору.

Суд також встановив, що з припиненням дії договору оренди, у відповідачів припинилось право на користування житловим приміщенням, а тому вони зобов'язані його звільнити.

Також суд встановив, що останні підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення на підставі ст. 99 ЖК України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів вважає, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновок суду про обґрунтованість заявлених позовних вимог відповідає цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи скарги про те, що позивач, який не є власником, не має право на звернення до суду з позовом про виселення є безпідставні, так як суд правильно встановив характер правовідносин, що склалися між сторонами, та дійшов до обґрунтованого висновку, що позивач у справі є однією із сторін договору оренди за яким передав спірну квартиру юридичній особі, яка в свою чергу надала її в користування відповідачам, а тому відповідно має право на звернення до суду з позовом про звільнення переданого ними в оренду приміщення, шляхом виселення піднаймачів.

При цьому суд вірно встановив, що право позивача на здачу спірної квартири в оренду було делеговано позивачу власником.

Доводи скарги про те, що відповідач ОСОБА_2 був вселений до спірного житлового приміщення не за договором оренди, укладеним між позивачем та організацією, з якою він перебував у трудових відносинах є не доведеними, та спростовуються письмовими доказами, наявними в справі, яким суд надав належну правову оцінку.

Відповідач не надав суду ордеру на зайняття жилого приміщення з якого б вбачалось , що він вселявся до спірного житлового приміщення в іншому, передбаченому законом порядку.

Доводи про не задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на правильність ухваленого рішення не впливають .

Не мають правового значення для вирішення даної справи, також і доводи, щодо підробленої, на думку відповідача, довіреності представника Київської міської Ради - третьої особи, які є недоведеними.

Посилання відповідача та його представника на те, що ОСОБА_2 не може бути виселений з займаного жилого приміщення, як учасник бойових дій , а ОСОБА_3 як вагітна жінка, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що ці обставини не мають правового значення з огляду на характер орендних правовідносин, що склалися між сторонами.

Відповідачі, які були вселені до приміщення орендарем, втратили право на користування цим приміщення з моменту припинення орендних відносин між двома юридичними особами.

Закон № 500 «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 року, на який посилався представник відповідача та гарантії їм передбачені не підлягає застосуванню до правовідносин, які склались між сторонами.

Посилання на те, що відповідачі не можуть бути виселені без надання іншого житла, колегія не приймає, оскільки ст. 99 ЖК України, прямо передбачено, що в разі відмови звільнити приміщення, піднаймачі та тимчасові жильці виселяються в судовому порядку без надання іншого житла.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Рішення постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: