У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Шеремет А.М., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задоволено.

В поданій апеляційний скарзі на рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує на його незаконність з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не з'ясовано підстави набуття у власність будинку відповідачем.

Просить рішення в оскаржуванній частині скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач вказує, що рішення суду законне та обгрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надала належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо належності спадкодавцю ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_1 на момент відкриття спадщини.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Інші доводи викладені у апеляційній скарзі не спростовують правильності висновків суду, оскільки були предметом дослідження суду першої інстанції і в рішенні наведені відповідні мотиви та докази.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Будь-які докази про те, що спірний будинок №16, на момент відкриття спадщини належав спадкодавцю ОСОБА_4 і на нього відкрилась спадщина в матеріалах справи відсутні. Навпаки вбачається що станом на день відкриття спадщини спірний житловий будинок належить ОСОБА_3.(а.с.72,73)

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до оспорювання права власності ОСОБА_3 на спірний будинок, проте позовні вимоги з цих підстав не заявлялись.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року в оскаржуваній частині залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді: