У х в а л а

іменем україни

22 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКафідової О.В.,
суддів:Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області, третя особа - Деражнянський районний відділ УМВС України в Хмельницькій області, про визнання наказу протиправним та його скасування, поновлення на роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 28 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду із указаним позовом, у якому вказувала, що з 19 вересня 2011 року згідно наказу начальника Управління УМВС України в Хмельницькій області була призначена на посаду старшого інспектора канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області. З 14 квітня 2013 року її було переведено на посаду діловода канцелярії цього ж відділу. У зв'язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини, їй було надано відпустку з 01 січня 2014 року по 22 жовтня 2016 року по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В грудні 2015 року в усній розмові із керівництвом Деражнянського РВ УМВСУ позивачу стало відомо про її звільнення із роботи. У зв'язку із цим, звернулася до Управління МВС України у Хмельницькій області із заявою про призначення її на посаду діловода Деражнянського відділення поліції. Листом від 22 січня 2016 року Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області їй було відмовлено у задоволенні вимог вказаної заяви та одночасно надіслано витяг із наказу від 06 листопада 2015 року про її звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпПУ. Вказаний наказ вважає протиправним і таким, що підлягає скасуванню, так як відповідачем не було дотримано вимог трудового законодавства. Зокрема, останній не попереджав її персонально у встановлений законом строк про наступне вивільнення, не пропонував для зайняття інші посади, крім того, роботодавцем було порушено її трудові гарантії та проведено звільнення не зважаючи на те, що позивач є матір'ю дитини віком до трьох років.

З урахуванням наведеного, просила поновити її на посаді діловода канцелярії Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області, яким на сьогодні є Деражнянське відділення поліції Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області № 310 о/с від 06 листопада 2015 року в частині звільнення ОСОБА_6, діловода канцелярії Деражнянського районного відділу УМВС із займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. ОСОБА_6 поновлено на посаді діловода канцелярії Деражнянського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області з 07 листопада 2015 року. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 28 липня 2016 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Зобов'язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області працевлаштувати ОСОБА_6 відповідно до вимог законодавства про працю.

У решті позову відмовити.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду апеляційної інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судами встановлено, що наказом начальника УМВС України в Хмельницькій області № 307 о/с від 23 вересня 2011 року ОСОБА_6 було призначено на посаду старшого інспектора канцелярії Деражнянського районного відділу міліції УМВС України в Хмельницькій області.

Наказом начальника УМВС України в Хмельницькій області № 98 о/с від 24 квітня 2013 року ОСОБА_6 було призначено на посаду діловода канцелярії Деражнянського районного відділу міліції УМВС України в Хмельницькій області.

Відповідно до наказу начальника УМВС України в Хмельницькій області № 317 о/с від 28 листопада 2013 року ОСОБА_6 надано відпустку по вагітності та пологахз 27 серпня по 30 грудня 2013 року.

Наказом начальника УМВС України в Хмельницькій області № 6 о/с від 20 січня 2014 року узв'язку з народженням у позивачки дитини ОСОБА_6 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку на період з 01 січня 2014 року по 22 жовтня 2016 року.

Наказом начальника УМВС України в Хмельницькій області № 310 о/свід 06 листопада 2015 року на підставі пункту 8 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі змінами в організації виробництва, в тому числі ліквідації, скорочення чисельності або штату працівників ОСОБА_6 звільнено з роботи з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку, згідно із ст. 44 КЗпП України.

Постановою КМУ від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» прийнято рішення про ліквідацію територіального органу Міністерства внутрішніх справ України − Управління внутрішніх справ України в Хмельницькій області та утворення, шляхом заснування, нового державного органу − Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні питання» визнано такими, що втратили чинність штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України згідно з переліком змін у штатах МВС. Згідно з Переліком змін у штатах МВС в УМВС України в Хмельницькій області скасовуються всі штати, скорочуються всі посади.

Згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Деражнянський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області з 04 листопада 2015 року за рішенням засновників перебуває в стані припинення.

Згідно штату Деражнянського РВ УМВСУ в Хмельницькій області, затвердженого наказом МВС від 25 лютого 2013 року №181, із змінами внесеними станом на 17 лютого 2015 року, який був чинний на час виникнення спірних відносин, до його складу входила 1 (одна) посада діловода канцелярії.

У зв'язку із створенням підрозділів Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, наказом Національної поліції від 06 листопада 2015 року № 8 було затверджено тимчасовий штат органів і підрозділів, зокрема, Деражнянського відділення поліції, до якого входить також посададіловода.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Цією ж статтею передбачено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці.

Частиною 3 статті 184 КЗпП України передбачено, що звільнення, зокрема, жінок, які мають дітей віком до трьох років, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Отже, з аналізу цієї статті вбачається неможливість звільнення жінок, які мають дітей віком до трьох років, з ініціативи роботодавця з будь-яких підстав, крім повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Відповідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про звільнення судам слід враховувати, що звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (або понад три роки, але не більше, ніж до 6 років, якщо дитина за медичним висновком в цей період потребує домашнього догляду), одиноких матерів (жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама) при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда провадиться з обов'язковим працевлаштуванням (ч. 3 ст. 184 КЗпП). Не може бути визнано, що власник або уповноважений ним орган виконав цей обов'язок по працевлаштуванню, якщо працівниці не була надана на тому ж або на іншому підприємстві (в установі, організації) інша робота або запропонована робота, від якої вона відмовилась з поважних причин (наприклад, за станом здоров'я).

За таких обставин, оскільки ч. 3 ст. 184 КЗпП України встановлено гарантії для окремих категорій працівників, а саме: заборонено звільнення, зокрема, жінок, які мають дітей віком до трьох років, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням, невиконання підприємством (установою, організацією), яке провело звільнення, є підставою для покладення на нього відповідно обов'язку по працевлаштуванню такої особи. А так як згідно зі статтею 235 зазначеного Кодексу підставою для поновлення працівника на роботі є його звільнення без законних підстав, то у разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом обов'язку по працевлаштуванню звільненого працівника за п. 1 ст. 40 КЗпП України, зокрема жінки, які має дитину віком до трьох років, за заявою такої особи може вирішуватися спір не про поновлення на роботі, а про виконання зобов'язання по працевлаштуванню.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки Деражнянський РВ УМВСУ не ліквідований (перебуває в стані припинення), процедура ліквідації не завершена та його не виключено з Єдиного державного реєстру, а тому ОСОБА_6 необхідно поновити саме на тій посаді, з якої було протиправно звільнено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не навів обґрунтованих мотивів на спростування висновків суду першої інстанції, покладених в основу рішення, та доказів, наданих позивачем.

Таким чином, апеляційним судом було помилково скасовано рішення суду першої інстанції, яке ухвалено згідно із законом.

Керуючись ст.ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 28 липня 2016 року скасувати, рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Кафідова
Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко