Справа № 473/71/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську подання державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2017 року державний виконавець Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України.

В обґрунтування своїх вимог державний виконавець вказував, що на виконанні у Вознесенському міськрайонному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.04.2013 року аліментів на утримання дитини, яке боржник не виконує.

Посилаючись на ту обставину, що правоохоронними органами було здійснено розшук боржника, який фактично проживає в Краснодарському краї, м. Красноярськ п. Знаменівський с/т « Гідробудівельник» вул. Каштанова,483, і він на даний час знаходиться на території України, просила у передбачений Законом України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" (надалі - Закон) застосувати захід забезпечення виконання рішень - тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

В судове засідання державний виконавець не зявився, хоча належним чином повідомлений про розгляд подання.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (далі Закон) (ст.1) передбачено, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписом ст. 6 Закону, Постанови КМ України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитині, їх тимчасового затримання та вилучення» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа, або якщо громадянин вже має паспорт, йому може бути тимчасово відмовлено в виїзді за кордон у випадках, передбачених п.п. 1-9 частини 1 ст. 6 Закону, зокрема у разі, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Тимчасове обмеження у праві виїзду громадян України за кордон встановлюється на підставі рішення (ухвали) суду.

Зі змісту подання та матеріалів доданих до нього вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.04.2013 року має сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини доходу( заробітку) щомісячно починаючи з 05.03.2013 року.

Виконавчий лист № 473/927/13-ц знаходиться на виконанні у відділі ДВС і 14.04.2015 року відкрито виконавче провадження.

ОСОБА_1 станом на 01.01.2017 року має заборгованість по аліментах у розмірі 21902 грн. 35 коп.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.10.2016року ОСОБА_1 було оголошено у розшук.

Згідно довідки Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 14.12.2016 року повідомляється, що ухвала Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.10.2016 року виконана. На теперішній час місце проживання ОСОБА_1 встановлено за адресою: Російська Федерація, Краснодарський край,. м. Красноярськ п. Знаменівський с/т « Гідробудівельник» вул. Каштанова,483,

Згідно статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України виконавець зазначає наявність у нього невиконаних зобовязань, покладених на нього рішенням від виконання якого він ухиляється.

Як розяснив Верховний Суд України в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року під ухиленням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Обмеження є крайньою мірою до боржника і застосовується у виняткових випадках, коли відсутня будь-яка обєктивна можливість виконання судового рішення без застосування цих заходів, водночас обмеження у праві виїзду за межі України створить для нього негативні наслідки та стимулюватиме останнього до якнайшвидшого виконання зобовязань (рішення).

Оскільки питання обмеження боржника у праві виїзду за межі України вирішується судом без особистої участі боржника, який у звязку з цим позбавлений можливості надавати заперечення та докази проти цього, проте за участю виконавця, а тому саме на останнього покладається обовязок доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань або рішень.

Виконавець зобовязаний довести факт належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, суть та розміри його зобовязань, наявність у боржника можливості виконати (майнові) зобовязання (рішення), зокрема наявність у нього необхідного для цього майна, коштів, доходів, відсутність обєктивних перешкод для виконання, факт ухилення від виконання, наявність у боржника можливості та необхідності виїзду за межі України, причини виїзду.

Однак з оглянутих судом письмових доказів доданих до подання встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не повідомлений про наявність (відкриття) виконавчого провадження за його борговим зобов'язанням.

До подання не додано жодного акту державного виконавця щодо зясування обставин за місцем проживання боржника.

Таким чином виконавцем не доведено факт належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, суть та розміри його зобовязань та як наслідок факт його ухилення від виконання зобовязань.

З матеріалів доданих до подання вбачається, що боржник дійсно періодично виїжджає за кордон, фактично проживає на території Російської Федерації, проте виконавцем не встановлено, чи не повязаний такий виїзд з характером його професійної діяльності, необхідністю лікування, тощо.

В той же час державний виконавець не зясував наявність та обсяг належного боржнику майна, коштів, майнових прав та не надав суду доказів неможливості виконання судового рішення за рахунок реалізації майна боржника без застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Таким чином суд вважає звернення виконавця з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України передчасним, необгрунтованим, а тому у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів.

Суддя Висоцька Г.А.