АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2054/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Уманської місцевої прокуратури на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Старобабанівської сільської ради Уманського району про визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку. Просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,2919 га, яка розташована на території Старобабанівської сільської ради Уманського району, кадастровий номер :02:000:0512.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.05.2016 року рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області визнано право на земельну частку (пай) КСП «ім. Кутузова», с. Старі Бабани, розміром 3,79 умовних кадастрових гектарах після смерті ОСОБА_7, яка померла 23.11.1994 року.

30.05.2016 року позивач звернувся в приватне підприємство «Земельне кадастрове бюро» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до даної технічної документації був розроблений план меж та кадастровий план земельної ділянки.08.07.2016 року він отримав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згодом він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно, щоб зареєструвати право власності на земельну частку (пай), проте йому було відмовлено, оскільки земельна частка (пай) є умовною частиною сільськогосподарських земель, розмір якої визначений як середній по господарству в умовних кадастрових гектарах, межі земельної частки (паю) є невизначеними. Таким чином, позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності, яке і так йому належить за законом.

Тому, для захисту своїх прав ОСОБА_6 звернувся з вказаним позовом до суду.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку, розташовану на території Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області, розміром 3,2919га кадастровий номер :02:000:0512.

В апеляційній скарзі керівник Уманської місцевої прокуратури, вважаючи рішення незаконним, просив його скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що справа про визнання права власності в порядку спадкування на землю вже була предметом розгляду. Технічну документацію виготовлено з порушенням закону. Рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) повинно прийматись не судом, а Уманською районною державною адміністрацією. Крім того, станом на 01.09.2017 року рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 травня 2016 року, яким за ОСОБА_6 визнано право на спірну земельну частку (пай) в порядку спадкування, скасоване.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Так, задовольняючи позов ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з преюдиційності рішення Уманського міськрайонного суду від 12.05.2016 року, яким за позивачем ОСОБА_6 визнано право на земельну частку (пай) КСП «ім. Кутузова», с. Старі Бабани, розміром 3,79 умовних кадастрових гектарах після смерті ОСОБА_7, яка померла 23.11.1994 року. При цьому суд спирався на ст. ст. 328, 1225 ЦК України та п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України.

Разом з тим, вказане рішення міськрайонного суду скасоване рішенням апеляційного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року. В задоволенні позову ОСОБА_6 до Старобабанівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином скасована основна підстава даного позову ОСОБА_6 У звязку з тим, що спірна земельна ділянка не перейшла у спадок позивачу, у нього відсутні підстави для визнання права власності на спірну земельну ділянку

Що стосується інших законних підстав для отримання позивачем вказаної земельної ділянки у власність, то колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що він не виконав вимоги ч. 5 ст. 186 ЗК України, ст.ст. 3, 5, 7, 11 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», визначені для процедури розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані порушення і ухвалив необґрунтоване рішення.

У звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового, про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Уманської місцевої прокуратури задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь прокуратури Черкаської області 1060 грн. 62 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :