Справа №265/7843/16-ц
Провадження №4-с/265/1/17
У Х В А Л А

17 січня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі Єфремовй О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

зацікавлена особа: Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТЮУ у Донецькій області, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. В обґрунтування поданої скарги посилався на те, що в провадженні державного виконавця перебуває провадження № НОМЕР_1 від 11 березня 2010 року за виконавчим листом, виданим 22 квітня 2010 року № 2-1398/10 Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частки від заробітку щомісячно. Також вказуває, що державним виконавцем 22 квітня 2016 року в рамках наведеного виконавчого провадження був накладений арешт на його автомобіль марки CНERY, модели ELARA А21, номерний знак НОМЕР_2. Крім того, 25 квітня 2012 року також винесено постанову серії ВП № 32313643 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Не погоджуючись із арештом його транспортного засобу вказує, що вартість майна, на яке накладено арешт, не відповідає боргу зі сплати аліментів. Тим більше, що заборгованості з аліментів в рамках вказаного виконавчого провадження у нього на сьогодні немає. Оскільки підстав для накладення арешту на майно заявника та його не зняття держаним виконавцем досі немає, то просить зняти арешт з його автомобіля CНERY ELARA А21, номерний знак НОМЕР_2.

ОСОБА_1 Та його представник ОСОБА_6 до суду не зявилися, надавши заяви з проханням вирішити скаргу у їх відсутність, наполягаючи на задоволенні заявлених ним вимог.

В судове засідання представник виконавчої служби Рябчич В.О. не з'явилася, надала заяву про розгляд скарги ОСОБА_1 за її відсутності, залишивши ухвалення судового рішення на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подана ОСОБА_1 скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

На підставі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд встановив, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серія САК № 499188) від 28 лютого 2012 року власником автомобіля НОМЕР_3 є ОСОБА_1.

З відповіді Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТЮУ у Донецькій області від 09 грудня 2016 року вбачається, що на примусовому виконанні у такому відділі ДВС дійсно перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частки від заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При цьому у відповіді зазначено, що заборгованість по аліментам за вказаним виконавчим провадженням відсутня станом на 05 грудня 2016 року. Вказане також підтверджується копією виконавчого листа № 2-1398/10, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя 22 квітня 2010 року.

На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 11 лютого 2011 року виданий виконавчий лист № 2- 6422 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Єрсте банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 835,81 доларів США, судового збору в розмірі 217,12 доларів США та витрат по сплаті інформаційно техничного забезпечення в розмірі 120 гривень.

28 лютого 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 24794480 на підставі вказаного виконавчого листа.

Судом також було встановлено, що за постановою серії ВП № 32313643 від 25 квітня 2012 року через заборгованість ОСОБА_1 понад три місяці було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно такого боржника державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ із забороною його відчуження, але у межах суми боргу.

Оскільки в справі відсутні відомості про одержання боржником постанови від 25 квітня 2012 року про накладення на майно заявника арешту, то суд вважає, що строки на оскарження дій державного виконавця щодо винесення вказаної постанови не пропущено.

Згідно із ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 5 жовтня 2016 року) у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» » (в редакції до 5 жовтня 2016 року) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 5 жовтня 2016 року) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

На підставі ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції після 5 жовтня 2016 року) арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції після 5 жовтня 2016 року) в разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

За ст. 319 ЦК України здійснення права власності, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З урахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, суд вважає доведеним, що на усе майно ОСОБА_1 було накладено арешт державним виконавцем на підставі постанови від 25 квітня 2012 року з метою забезпечення реального виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, через наявну у ОСОБА_1 заборгованість зі сплати ним боргу на користь банку.

Натомість, оскільки судом було встановлено, що заборгованість у ОСОБА_1 перед стягувачем на теперішній час відсутня зі сплати боргу, то це свідчить про відсутність подальшої необхідності у забезпеченні примусового виконання судового рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1 через накладення на усе майно боржника арешту.

Таким чином суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги шляхом зняття арешту з усього майна ОСОБА_1, який був накладений постановою державного виконавця від 25 квітня 2012 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 383-389 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, зацікавлена особа: Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТЮУ у Донецькій області, задовольнити.

Зняти арешт, накладений постановою від 25 квітня 2012 року державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_7 в рамках виконавчого провадження № 24794480 з автомобіля CНERY, модели ELARA А21, номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя______________________________