Справа № 621/38/17
Пр. № 2/621/347/17
РІШЕННЯ

іменем України

15 березня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі :

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Акулової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

10.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, в якій просить визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

У подальшому, 02.03.2017 року, позивачем надано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в саме, додатково просила встановити факт її спільного проживання однією сім'єю протягом більше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Фактично ОСОБА_2 проживала в незареєстрованому шлюбі з двоюрідним дідусем позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. В 1997 році ним, як членами сім'ї, була приватизовнан квартира АДРЕСА_1. Приблизно за два тижні до смерті ОСОБА_2, позивач перевезла її до помешкання своєї матері в м. Барвінкове Харківської області, де остання і померла. Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у виді ? квартири АДРЕСА_1. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документі, які б підтверджували той факт, що вона є дійсно спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, як і відсутні докази спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. У зв'язку з чим просила позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, відповідач у справі, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно роз'ясень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області 19.01.2015 рок.у (а.с. 6)

Крім того, з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2. (а.с. 7)

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у виді ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.01.1997 року Зміївською ДРЕС с. Комсомольське. (а.с. 10)

Іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 успадкувала ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, що підтверджується колпією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори. Спадкова справа № 117/2015, зареєстровано в реєстрі за № 2-268. (а.с. 8)

Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, частини другої статті1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. п. 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/2 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Так, згідно акту обстеження, складеного 20.11.2016 року депутатом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, у присутності свідків, ОСОБА_1 дійсно мешкала з ОСОБА_2 на день її смерті, вони вели спільне господарство.

Крім того, на підтвердження доводів щодо місця проживання, викладених у позовній заяві, позивачем надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, та довідку до акту огляду МСЕК серії ХАР - 06, з якої вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом І групи з 12.05.2008 року та потребує постійного стороннього догляду. (а.с. 11, 12)

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини проживала з ОСОБА_2, що підтверджується дослідженими доказами, суд дійшов до висновку про доведеність факту сумісного проживання зі спадкодавцем, який необхідний для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту 1 Глави 13 Загальних положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Так, в матеріалах справи міститься постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складена 23.01.2017 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко І.М.

Наявність в матеріалах справи постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину вказує на те, що право ОСОБА_1 на спадкування порушено.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч.1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом.

Таким чином, позивачем надано докази фактичного постійного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_2, що є підставою для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, враховуючи, крім того, що інших спадкоємців після помелої ОСОБА_2 немає.

Керуючись, ст.ст. 328, 392, 1216,1218, 1264,1268 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 174, 212-215, 223 ЦПК України -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання ОСОБА_1 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 однією сім'єю у період з 2010 року по 2015 рік, тобто, не менш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий: