Справа № 366/2990/16-ц Головуючий у І інстанції Тетервак Н. А.
Провадження № 22-ц/780/677/17 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 26 17.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Іванківського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що відповідно до договору від 16 жовтня 2013 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак у порушення умов договору свої зобов'язання не виконала, внаслідок чого станом на 31 серпня 2016 року має заборгованість 14904,78 грн. Просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 14904,78 грн. та судові витрати.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що суд помилково дійшов необґрунтованого висновку про відсутність між сторонами кредитно-правових відносин з підстав ненадання позивачем належним чином оформленого договору.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив із відсутності належним чином оформленого кредитного договору, посилаючись на те, що із наданих позивачем документів не вбачається, що між сторонами існували договірні відносини.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, з'ясувавши, що позивач посилається на наявність кредитного договору, укладеного із відповідачем, і в матеріалах справи наявна його копія, суд у випадку неможливості оцінити даний доказ з підстав його неналежної якості повинен був зажадати від позивача якісний примірник, однак, не з'ясувавши, чи взагалі обізнаний ПАТ «КБ «ПриватБанк» із необхідністю подання зазначених документів, враховуючи відсутність доказів повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, ухвалив передчасне та необґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову, яке із зазначених підстав не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо підставності позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості, колегія суддів виходить із наступного.

З обставин справи вбачається, що кредитний договір б/н між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено 16 жовтня 2013 року зі строком дії кредитної картки № НОМЕР_1 до липня 2017 року з встановленим кредитним лімітом 800 грн., що підтверджується довідками ПАТ «КБ ПриватБанк» та анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а. с. 72 - 75).

Своїм підписом в анкеті-заяви ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

П. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, банк зобов'язаний не менше ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови.

Згідно п. 1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник у разі невиконання зобов'язань за договором зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Впродовж дії кредитного договору ОСОБА_2 з моменту його укладення користувалася платіжною карткою, востаннє 26 листопада 2013 року здійснивши зняття готівки в сумі 250 грн., а до цього 20 листопада 2013 року в сумі 400 грн., які банку не повернуті, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку (а. с. 62 - 71).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Станом на 31 серпня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 16 жовтня 2013 року становить 14904,78 грн., яка складається з 800 грн. заборгованості за кредитом, 10018,84 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2900 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. фіксованої частини штрафу, 685,94 грн. процентної складової штрафу.

Загальна сума заборгованості становить 14904,78 грн., на її підтвердження позивачем надано детальний розрахунок заборгованості, доказів на спростування даної суми заборгованості відповідачем не надано, про час і місце розгляду справи остання повідомлялася в суді першої інстанції та при апеляційному перегляді справи, однак заперечень на позов не направила.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України колегія суддів здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із відповідача на користь позивача 2893,8 грн. за подання позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 16 жовтня 2013 року у розмірі 14904,78 грн. та судові витрати у розмірі 2893,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.