Номер провадження: 22-ц/785/7374/17
Номер справи місцевого суду: 509/170/14-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого- Гірняк Л.А.

суддів Кононенко Н.А.

ОСОБА_2

за участю секретаря-Лопотан В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.07.2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, треті особи ОСОБА_6, ТОВ «Югмрамор-Граніт»

-про стягнення боргу

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3,котрий діє на підставі договору про уступку права вимоги від 20.04.2014 року неодноразхово уточнюючи позовні вимоги, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 25 грудня 2003 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували у Малиновській районній адміністрації Одеської міської ради, ТОВ «Югмрамор-граніт». 09.09.2006 року ОСОБА_6 та ТОВ «Югмрамор-граніт», в особі директора ОСОБА_8 уклали договір позики, згідно якого ОСОБА_6О через ОСОБА_7, зобовязався надати товариству в кредит грошові кошти в розмірі 454500 гривень, що еквівалентно 90000 доларів США.

Посилаючись на те, що зазначені кошти були перераховані ОСОБА_9,через ОСОБА_10, на його розрахунковий рахунок в загальній сумі 90 000 доларів США проте ОСОБА_7 отримані ним грошові кошти товариству не передав,а розпискою від 15.04.2010 року ОСОБА_7 підтвердив факт своїх зобовязань до 09.11.2011 року та зобовязався повернути борг передбачений договором позики від 09.09.2006 року, з урахуванням всіх передбачених штрафних санкцій. Проте зазначені у розписці від 15.04.2010 року зобовязання ОСОБА_7 не виконані.

13.01.2013 року ОСОБА_7 помер .

Відповідно спадкової справи № 4-2013, заведеної після смерті ОСОБА_7, й отримали 29.07.2013 року у рівних частках свідоцтво про право на спадщину за заповітом на наступне майно:

- земельну ділянку площею 1,13 га, що знаходиться на території Гостомельської селищної ради Ирпенського району Київської області, № 06 від 22.02.2007 року, грошова оцінка якої складає - 17076, 80 грн;

-жилий будинок з господарськими спорудами під № 10, розташований у селі Сухий Лиман, Овідіопольського району Одеської області, оціночною вартістю - 567 879 грн;

- земельну ділянку площею 0,092 га, що знаходиться на території Сухолиманської сільської ради Одеської область, Овідіопольський район, с.Сухий Лиман, пров.Першо- гтавневий, 10, нормативна грошова оцінка якої складає - 163 371,47 грн.;

- обєкт незавершеного будівництва 1/2 частина їдальні, на підставі рішення Білгород- іікпстроського міськрайонного суду Ождеської області від 17.10.2007 року ( цивільна справа № 2- '42/07), що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністроський район, Приморська мі ька рада, Будацька коса, 12-а.

Станом на 01.09.2014 року борг ОСОБА_7 складається з :

-суми основного боргу, яка складає - 1 179 900 ( один мільйон сто сімдесят девять тисяч 'ятсот) грн., еквівалент - 90 000( девяносто тисяч) доларів США;

-відсотків за користування кредитом - 424764 ( чотириста двадцять чотири тисячі сімсот ггдесят чотири) грн, еквівалент - 32 400 ( тридцять дві тисячі чотириста) доларів США;

-суми боргу з урахуванням пені - 10 265 130 (десять мільйонів двісті шістдесят пять тисяч сто иять) гривень, еквівалент - 783 000 ( сімсот вісімдесят три тисячі) доларів США ;

-три відсотки річних від суми боргу - 240 700 (двісті сорок тисяч сімсот ) гривень , еквівалент 18 360 ( вісімнадцять тисяч триста шістдесят) доларів США;

-- судовий збір - 3654 ( три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні, еквівалент -300 доларів сій А

Загальна сума боргу, яка підлягає стягненню з спадкоємців ОСОБА_7 на 01.09.2014 року складає - 12 114 427 ( дванадцять мільйонів сто чотирнадцять тисяч чотириста двадцять сім) гривень, еквівалент - 924 060 ( девятсот двадцять чотири тисячі шістдесят ) доларів США.

Позивачі вважають, що спадкоємці померлого ОСОБА_7, а саме, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, отриманого у спадщину.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, треті особи ОСОБА_6, ТОВ «Югмрамор-Граніт» відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що розпискою від 15.04.2010 року ,отриману ОСОБА_11 передбачено термін повернення боргу до 09.11.2011 року та саме з цих підстав був заявлений позов.

В судове засідання ОСОБА_5 та представник ТОВ «Югмрамор-Граніт» не зявились,про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Районний суд відмовив в заявлених вимогах з підстав пропуску строку позовної давності.

Проте з таким судженням районного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначено кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багато сторонніми(договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Як вбачається з договору позики від 09 вересня 2006 року ОСОБА_6 та ТОВ «Югмрамор-граніт» уклали договір позики від 09.09.2006 року відповідно до котрого ОСОБА_6 чарез ОСОБА_7 ,шляхом перечислення з його особистого рахунку та рахунку ОСОБА_12, у власність суму грошових коштів в розмірі 454500грн.,що складає еквівалент 90 000 доларів США на строк до 09.11.2009 року., а ТОВ «Югмрамор-граніт» зобовязується повернути ОСОБА_6 таку ж суму грошей з врахуванням процентів за їх користування.( а.с.10-11 т.1)

Таким чином договір позики від 09.09.2006 року не підтверджує боргове зобовязання ОСОБА_7 оскільки останній не являється позичальником та договір позики не містить умови отримання ним в борг зазначених коштів із зобовязанням їх повернення .

Розписка на яку посилається позивач від 15 квітня 2010 року, про зобовязання ОСОБА_7 в строк до 09.11.2011 року повернути борг передбачений договором позики від 09.09.2006 року з врахуванням штрафних санкцій, спростовується висновком експертів за результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої експертизи документів від 27.03.2017 року відповідно до котрої підпис від імені ОСОБА_7 під текстом розписки від 15.04.2010 року виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів.Підпис від імені ОСОБА_7 під текстом розписки від 15.04.2010 року виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_7О.( а.с.69,91-135 т.3)

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про недоведеність боргових зобовязань ОСОБА_7 перед ОСОБА_6 а відтак вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Відмовляючи в позовних вимога за пропуском строку позовної давності, районний суд не звернув уваги,0 що при розгляді справи суд зясовує не лише причини пропуску зазначеного строку,а й усі обставини справи,права та обовязки сторін. При необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строки звернення до суду,оскільки вони стосуються захисту порушеного права. При обґрунтованості вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення за вирішенням спору і вирішує по суті.

За таких підстав,судова колегія дійшла висновків, що вимоги позивача є необґрунтованими, а тому районний суд помилково відмовив в позовних вимогах за пропуском строку позовної давності.

З врахуванням наведеного та у відповідності до вимог ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції з ухваленням нового,про відмову в задоволенні позовних вимогах за необґрунтованості.

Керуючись ст. 218, 307,309, 315,317,319 ЦПК України, судова колегія, ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.07.2017 року скасувати.

В позовній заяві ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, треті особи ОСОБА_6, ТОВ «Югмрамор-Граніт»про стягнення боргу-відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженню в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Головуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді Н.А.Кононенко

ОСОБА_2