Справа № 336/399/17
Провадження № 6/336/286/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 року старший державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Подання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 54193631 з примусового виконання виконавчого документа, а саме: виконавчого листа № 336/399/17 виданого 13.06.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 237 599, 46 грн.

Державним виконавцем 23.06.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Як зазначає державний виконавець, рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Також на адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності 1/1 частина квартири АДРЕСА_1), одержує доходи в Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області, однак рішення суду не виконує.

Державний виконавець зазначає, що все вище перелічене свідчить про те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

У судове засідання старший державний виконавець та заінтересовані особи не зявились.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надав суду заяву за змістом якої просив суд розглянути подання без участі представника відділу, на задоволенні подання наполягає в повному обсязі.

Статтею 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У відповідності до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (надалі по тексту - Інструкція) положення якої кореспондуються з приписами частини 1 статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно з частиною 2 розділу ХІІІ Інструкції подання готується на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Подання має обов'язково містити, зокрема, обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань (зобов'язань боржника - юридичної особи); резолютивну частину подання.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну та визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених зазначеним законом, та вїхати в Україну.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Шевченківському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ знаходиться виконавче провадження № 54193631з примусового виконання виконавчого документа, а саме: виконавчого листа № 336/399/17 виданого 13.06.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 84374 грн., 3% річних від зазначеної суми, що становить 4979 грн. та суму боргу в розмірі 148246, 46 грн., а загалом 237 599, 46 грн. у розмірі 237 599, 46 грн.

До матеріалів подання додані: копія виконавчого листа №336/399/17, копія заяви стягувача ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження, копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2017 року, копія супровідного листа про направлення сторонам виконавчого провадження копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копія постанови про арешт майна боржника від 12.09.2017 року, копія супровідного листа про направлення сторонам виконавчого провадження копії постанови від 12.09.2017 року, копія заяви стягувача про внесення подання до відділу про заборону перетину боржником державного кордону України.

У відповідності до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суду не надано доказів надсилання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження № 54193631 з додержанням вимог статті 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім цього, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 року) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до положення частини 2 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Особа, що має невиконані зобов'язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Саме самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Таким чином, обов'язковою умовою застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу є факт ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань, доведення цього факту покладається на державного виконавця, як на єдину особу, що згідно діючого законодавства приймає участь у судовому засіданні при розгляді його подання.

У подані старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зазначає, що боржником рішення суду не виконується, проте, не вказано в чому полягає навмисне чи інше свідоме невиконання боржником зазначених обов'язків, не зазначено та не долучено жодних доказів, які б свідчили, що боржник навмисно, свідомо ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на нього відповідним рішенням, при цьому, маючи змогу виконати таке зобов'язання, але не робить цього з неповажних причин.

Крім того, у поданні не обґрунтовано яким чином вирішення питання про заборону боржникові виїзду за межі України сприятиме виконанню рішення суду та що взагалі є підстави вважати, що боржник має намір виїхати за межі України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, підстав для задоволення подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу на даний час суд не вбачає.

Керуючись статтями 208, 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Я.Р. Марко