НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4056/17
№ 2/183/2715/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат у звязку з простроченням оплати наданих послуг, невиконання грошового зобов`язання,

встановив:

подано позов ОСОБА_1, в якому останній просить стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати у зв'язку з простроченням оплати наданих послуг та за невиконання грошового зобов'язання відповідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №183/1276/16, у розмірі 13234,88 гривень.

В обґрунтування позову зазначає, що 21 червня 2016 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 183/1276/16 від 21 червня 2016 року, а також ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду № 22-ц/774/6087/16 від 25 серпня 2016 року з ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто борг за договором позики у розмірі 72817,55 гривень. Вищезазначене судове рішення повністю не виконано. У ОСОБА_1 достатньо правових підстав вимагати у ОСОБА_3 стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв'язку з простроченням оплати наданих послуг відповідно статті 625 ЦК України у термін з 25 серпня 2016 року по 22 серпня 2017 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Вказав що відповідач не виконав основне зобов`язання з повернення боргу за договором позики у встановлені строки, не виконав рішення суду, в зв`язку з чим у нього наявні підстави для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що відповідач не отримав від виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення у справі № 183/1276/16, був тривалий час відсутнім за місцем мешкання, подав заяву про перегляд судового рішення за винятковими обставинами до Верховного суду України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача суд вбачає наступне.

За ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.3, 4 ст.60 ЦПК України).

За ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/1276/16 від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року, 29 грудня 2012 року ОСОБА_1 передав в борг ОСОБА_3 2500 доларів США, про що свідчить власноруч написана відповідачем розписка. Строк повернення грошей був обговорений та вказаний в розписці до 29 березня 2013 року.

Рішенням суду присуджено до стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 66 293 гривні 59 коп. еквівалентних 2 500 доларам США основного боргу, 5 802 гривні 99 коп. 3 % річних, 720 гривень 97 коп. відшкодування справленого судового збору, а разом 72 817 гривень 55 коп. Рішення набрало законної сили 25 серпня 2016 року.

Доказів виконання судового рішення, повернення грошових коштів за договором позики суду не надано.

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобовязання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не виконано своїх зобовязань за договором позики від 29 грудня 2012 року, внаслідок чого у позивача, як кредитора, виникає право вимоги до боржника стягнення індексу інфляції та 3% річних, що передбачено ч.2 ст. 625 ЦК України.

За підрахунками наданими позивачами, сума індексу інфляції, яка нарахована на несплачений відповідачем борг за період з 25 серпня 2016 року по 22 серпня 2017 року становить 11068,28 грн. Три проценти річних становлять 2166,60 грн. Водночас, нарахування здійснене позивачем на суму заборгованості в розмірі 72817,55 грн. Однак, основне зобов`язання, яке залишається не виконаним за договором позики на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області становить 66293,59 грн., в той час, як 5802,99 грн. є сумою 3 % річних та 720,97 грн. судового збору, щодо яких не можуть бути застосовані положення ч.2 ст. 625 ЦК України. За таких обставин сума 3% річних нарахованих на суму основного зобов`язання 66293,59 грн. за період з 25 серпня 2016 року по 22 серпня 2017 року становить 1972,00 грн., сума інфляційних на цю ж суму та за цей же період складає 10553,66 грн.

Внаслідок викладеного позов підлягає задоволенню частково.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат у звязку з простроченням оплати наданих послуг , невиконання грошового зобов`язання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає: пл. Героїв (Леніна), 5 АДРЕСА_1, 51200) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3) індекс інфляції за період прострочення виконання зобов`язання з 25 серпня 2016 року по 22 серпня 2017 року включно у розмірі 10553,66 грн., 3% річних від простроченої суми виконання грошового зобов`язання за період 25 серпня 2016 року по 22 серпня 2017 року включно у розмірі 1972,00 грн., витрати, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 640,00 грн., а всього 13165 (тринадцять тисяч сто шістдесят п`ять) грн. 66 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено 05 грудня 2017 року.

Суддя Д.О. Парфьонов