Справа № 308/7998/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі - Вереш А.В.

за участі :

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 подану в особі представника позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.07.2017 року шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірваний. У шлюбі у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. Дана обставина негативно позначається на житті родини, та не дозволяє в повному обсязі забезпечити дитину найнеобхіднішим. На даний час дитина знаходиться повністю на її утриманні та вихованні. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує, не дбає про матеріальне забезпечення дитини. Крім того, позивач зазначає що на даний час вона самостійно оплачує всі витрати, пов'язані з забезпеченням дитини, а саме: сплачує за відвідування занять у мережі оздоровчих фітнес центрів Viper Gym, занять з вивчення іноземної мови, несе витрати на літнє та зимове оздоровлення дитини , витрати на корекційні та профілактичні засоби для виправлення зору , самостійно забезпечує сина всім необхідним для життя.

Оскільки дитина знаходиться повністю на її утриманні, позивач просить суд ухвалити рішення, яким : стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 2500 гривень щомісячно , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і дату розгляду справи була повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх з підстав та мотивів викладених у позові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково з підстав, викладених у письмових запереченнях. Заперечуючи проти доводів представника позивача, вказав, що увесь час, починаючи з дня народження сина і по теперішній час не припиняв його утримувати та матеріально забезпечувати, постійно приймає участь у його вихованні, догляді не зважаючи на те, що спільно з ним не проживає. Просив врахувати те, що він не працевлаштований, перебивається тимчасовими заробітками, у власності не має рухомого чи нерухомого майна. Просив врахувати квитанції, які підтверджують, що він перераховує кошти дружині на утримання сина та фотознімки, які підтверджують його участь у оздоровленні дитини. Просив визначити йому розмір аліментів в сумі 930,00 грн.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами у справі розірвано на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2017 року (а.с. 7).

У шлюбі у сторін по справі народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується відповідним свідоцтвом про народження, копія якого приєднана до матеріалів справи. (а.с.6)

Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу СИЛУЕТ про склад сім`ї від 09.08.2017 р. № 25 ОСОБА_4 проживає з матірю (позивачем) ОСОБА_3 за адресою м. Ужгород, вул. Перемоги, 167/27.

Як встановлено судом, за період з 01.01.2017р. по 30.09.2017р. у Державному реєстрі фізичних осіб та платників податків відсутня інформація про доходи ОСОБА_2 , що стверджується відомостями УОДПІ від 29.11.2017р. № 32764.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 свій обов'язок утримувати дитину, що передбачений ст. 180 СК України виконує періодично.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитинитой із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частцівід доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 статті 182 СК України зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 ЗУ „Про державний бюджет України на 2017 рік затверджено на 2017 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 грудня 2017 року - 1492 грн.; на дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 грудня 2017 року - 1860 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України, зокрема відсутність у відповідача постійного заробітку і постійного офіційного місця роботи , відсутність на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб.

При визначенні розміру аліментів, суд не бере до уваги доводи представника позивача про те, що позивач несе додаткові витрати за відвідування різноманітних занять, оздоровлення тощо, оскільки звертаючись до суду із позовом, представник позивача ставила перед судом питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а з вимогами про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину до суду не зверталась.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до абз.1, 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при вирішенні справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", №3 від 15.05.2006р., ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом та максимальний розмір аліментів, що підлягатимуть стягненню з боржника, не може перевищувати 50% заробітної плати цієї особи.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо обовязку утримувати дітей,тому вважає, що заявлений розмір аліментів є дещо завищеним, а відтак приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають до часткового задоволення, а саме слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 1000, 00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки стягнення аліментів в розмірі 2500,00 гривень щомісячно на утримання дитини, може , на думку суду, покласти відповідача в скрутне матеріальне становище та залишити його без засобів для існування.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки з позовом позивач звернулася 16.08.2017 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України , ст.ст. 21,24, 56, 75,84, 110,112, 180-182,191 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 подану в особі представника позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (тисяча) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 640,00 грн.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5