Справа № 209/374/17
Провадження № 2/209/594/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м.Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Маслова Д.В.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 25 жовтня 2008 року, актовий запис №778.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі він перебуває у шлюбі з 25 жовтня 2008 року. Від шлюбу вони мають малолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з позивачем не склалося. Їх відносини поступово псувалися, в сім'ї почалися постійні сварки, вони не могли дійти до спільної думки у вирішенні важливих питань, у них з відповідачем абсолютно різні погляди на життя, все це призвело до їх розладу та неможливості проживати спільно. Сімейно-шлюбні відносини між ним і відповідачем припинені в травні 2015 року, після цього дружина з дитиною проживають окремо від нього. В лютому 2016 року у них була спроба відновити сімейні відносини та зберегти шлюб, але вже в травні 2016 року їх відносини з відповідачем остаточно погіршилися і з цього часу їх сім'я фактично розпалася. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, тому вважає, подальше спільне життя й збереження сім'ї неможливе, оскільки це суперечить його інтересам. Призначення строку для примирення вважає недоцільним. Донька після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з матір'ю. Спору щодо розподілу майна між сторонами не має. Спору щодо сплати аліментів не має, оскільки він сплачує їх в добровільному порядку.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала повністю, просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При вирішенні справи, суд враховує те, що кожна сторона має право розпоряджатись своїми процесуальними правами на власний розсуд, в тому числі і в частині визнання позову.

При цьому, ч. 1 ст. 174 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, зареєстрованого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 25 жовтня 2008 року, актовий запис №778, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4).

Від шлюбних відносин сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис №528 від 21 серпня 2012 року (а.с5).

Відповідач з травня 2015 року по лютий 2016 року за заявою за місцем роботи про відрахування аліментів на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з його заробітної плати перераховуються на картку її матері ОСОБА_2, у розмірі 17% щомісяцно, з березня 2016 року по січень 2017 року - аліменти сплачуються у розімрі 18 % , що підтверджується копіями довідок про доходи від 10 лютого 2017 року (а.с.6,7,8).

На теперішній час сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з відповідачем, ніхто з них не виявив бажання про збереження сім'ї.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У відповідності до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права та інтереси їх дитини, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права та інтереси їх дітей, фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2016 року попричині психологічного характеру, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

З цих підстав, враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем позовних вимог, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 3, 60, 61, 88, 158, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 25 жовтня 2008 року, актовий запис №778 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (інші відомості суду невідомі) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Маслов