Справа № 715/42/17
Провадження № 6/715/49/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участю заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, вказавши, що рішенням Глибоцького районного суду від 14.02.2017 року у цивільній справі № 715/42/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення порядку участі у її вихованні, задоволено частково позовні вимоги позивача та визначено участь його у вихованні дитини шляхом надання права кожну першу та третю суботу місяця та кожну другу та четверту неділю місяця забирати доньку до місця свого проживання чи до місць відпочинку з 12.00 год. до 18.00 год., однак перші два рази у присутності матері, а в подальшому без її присутності. Вказане судове рішення набрало законної сили 27.02.2017 року - понеділок. Виходячи зі змісту вказаного рішення право позивача забрати доньку, якому відповідно кореспондує обов'язок відповідачки створи умови та бути присутньою під час спілкування батька з дитиною, виникає лише 04.03.2017 року - перша субота місяця. Натомість 03,03.2017 року, тобто за день до початку можливого виконання рішення суду, позивач звертається в суд і отримує виконавчий лист. У цей же день, тобто 03.03.2017 року, позивач подав виконавчий лист на виконання до відділу ДВС Глибоцького РУЮ, хоча юридичних підстав для примусового виконання рішення суду взагалі не було. На підставі поданої заяви позивачем та виконавчого листа суду, державним виконавцем Біреу К.І. відкрито виконавче провадження, про яке відповідачка дізналась лише 24.10.2017 року, коли була викликана до відділу ДВС Глибоцького РУЮ. 24.10.2017 року був складений акт державного виконавця, в якому в присутності понятих було пояснено і встановлено, що відповідачка давала і дає згоду позивачу забирати доньку так як визначив суд, перешкод для цього нею не створювалось, оскільки позивача взагалі не було в Україні - він перебував за кордоном (про що визнав в присутності державного виконавця та свідків сам позивач). За таких обставин, вважають, що виконавчий лист, виданий Глибоцьким районним судом 03.03.2017 року, є безпідставним та не підлягає виконанню, для цього були відсутні і відсутні на даний час юридичні підстави, оскільки перше виконання рішення суду могло мати місце лише починаючи з 04.03.2017 року. Просить суд визнати вказаний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердили обставини, які викладені в заяві і просили суд вимоги заяви задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, проте подав заперечення, в яких просить суд відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на її безпідставність та не обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду від 14.02.2017 року у цивільній справі № 715/42/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення порядку участі у її вихованні, задоволено частково позовні вимоги позивача та визначено участь його у вихованні дитини шляхом надання права кожну першу та третю суботу місяця та кожну другу та четверту неділю місяця забирати доньку до місця свого проживання чи до місць відпочинку з 12.00 год. до 18.00 год., однак перші два рази у присутності матері, а в подальшому без її присутності. Вказане рішення набрало законної сили 27.02.2017 року - понеділок.

Відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду. Частиною 2 ст. 369 ЦПК передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК України, де передбачено, що виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню у разі: обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником; обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням іншою особою; з інших причин.

Оскільки, як встановлено судом, у даній справі обовязок заявниці існує, характер даних правовідносин унеможливлює одноразове добровільне виконання судового рішення (позивач ОСОБА_3 категорично заперечує щодо добровільності виконання заявницею судового рішення), то судове рішення може виконуватися в примусовому порядку, і тому відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 369 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: