Справа № 310/250/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

при секретарі Димовій Л.В.,

за участю представника позивача прокурора Єфімова С.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 місцевого прокурора Запорізької області в інтересах держави до ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач в інтересах держави звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, посилаючись на наступні обставини. 31.03.2010 року ОСОБА_1 міською радою прийнято рішення №17 "Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», п.5.3 якого затверджено проект відведення земельної ділянки та передано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку площею 0,0830 га., розташовану за адресою: вул. Курортна, 90-а для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_6 видано державний акт на право власності на земельну ділянку по вул. Курортній, 90-а у м. Бердянськ, серії ЯК №911792, кадастровий номер земельної ділянки :07:002:0102.

Позивач вказав, що пункт 5.3 рішення ОСОБА_1 міської ради № 17 від 31.03.2010 р. та державний акт на право власності серії ЯК №911792 підлягають визнанню недійсними, а земельна ділянка поверненню територіальній громаді м.Бердянську у зв'язку з порушенням вимог ст.ст.51, 60, 61, 84, 116, 118 Земельного кодексу України, ст.ст. 85, 88, 90 Водного кодексу України, 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», ст.12, 19 Закону України «Про планування та забудову території», ст.ст. 1, 16, 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», 3.39 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Проект відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва ОСОБА_6 погоджено та затверджено з порушенням водного, земельного та містобудівного законодавства.

Позивач вказав, що в порушення вимог ст.118 ЗК України проектна документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Курортній, 90-а в м. Бердянську затверджена оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 міської ради без проведення експертизи.

У зв'язку з виявленням численних порушень вимог земельного та містобудівного законодавства позитивні висновки про погодження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_6 вищезазначеної земельної ділянки 01.06.2010 р. та 22.03.2011 р. були відкликані управлінням Держкомзему у м. Бердянську та управлінням архітектури та містобудування ОСОБА_1 міської ради відповідно.

Позивач зазначив, що як доказ незаконності оскаржуваного рішення ОСОБА_1 міської ради та неправомірного набуття ОСОБА_6 права власності на земельну ділянку є розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 16.04.2010 р. №101, пунктом 14.4 якого зазначено, що ОСОБА_1 міській раді необхідно скасувати висновки, надані з 20.05.2009 р., стосовно відведення земельних ділянок під індивідуальне дачне будівництво на територіях рекреаційного призначення.

На підставі постанови прокурора від 08.12.2014 р., винесеної в межах кримінального провадження №0005963 Приватним підприємством «Азовгеопроект» проведено геодезичне дослідження розташування спірної земельної ділянки відносно урізу води Азовського моря. Результати вказаного дослідження оформлено у вигляді ситуаційній схеми, відповідно до якої виділена ОСОБА_6 оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 міської ради №17 від 31.03.2010 р. земельна ділянка знаходиться в межах міста ОСОБА_1, на території ОСОБА_1 коси в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря, а саме на відстані 525 м від урізу води Азовського моря.

Позивач вказав, що спірна земельна ділянка не могла бути передана у приватну власність.

У рішенні ОСОБА_1 міської ради №17 від 31.03.2010 р. розміри і межі прибережної захисної смуги Азовського моря не враховано, що унеможливлює відведення такої земельної ділянки. При затверджені оскаржуваним рішенням ради проекту землеустрою спірним рішенням міської ради порушено вимоги містобудівного законодавства.

Позивач вказав, що забудова та використання території населених пунктів повинні відповідати Генеральному плану відповідного населеного пункту.

Генеральний план м. Бердянська затверджений рішенням ОСОБА_1 міської ради №8 від 25.06.2009 року, при цьому за адресою виділеної оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 міської ради №17 від 31.03.2010 р. ОСОБА_6 земельної ділянки вказаним Генеральним планом передбачено лише розміщення оздоровчих установ та установ відпочинку, що підтверджується листом виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 12.12.2014 року.

Відповідно до проектних рішень Генерального плану міста будівництво нових дачних районів в межах міста ОСОБА_1 не передбачено. Заборона на будівництво нових дачних районів в міських населених пунктах, також передбачена пунктом 3.39 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Позивач зазначив, що в порушення норм законодавства та Генерального плану міста ОСОБА_1, спірним рішенням ОСОБА_1 міської ради №17 від 31.03.2010 року ОСОБА_5А передано у власність земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва.

ОСОБА_1 міською радою при прийнятті п.5.3 рішення № 17 від 31.03.2010 р. порушено вимоги земельного, водного та містобудівного законодавства, що вказує на протиправність дій міської ради, а тому позивач вказав, що зазначене рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Наявність рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність чинним законодавством визначається в якості обов'язкової передумови для подальшого отримання державного акта на право власності на землю.

Правовою підставою для видачі спірного державного акта є рішення ОСОБА_1 міської ради Запорізької області від 31.03.2010 року № 17.

Позивач вказав, що п. 5.9 рішення ОСОБА_1 міської ради Запорізької області № 17 від 31.03.2010 р. «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а виданий на його підставі державний акт на право власності серії ЯК №911792 - визнанню недійсними.

Відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 23.12.2013 р. придбала у ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,0830 га, кадастровий номер :07:002:0102.

Тому вказана земельна ділянка вибула з власності держави на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради, яке прийнято в порушення вимог чинного законодавства.

Позивач вказав, що за таких підстав земельна ділянка площею 0,0830 га, кадастровий номер :07:002:0102, підлягає витребуванню у ОСОБА_3

Позивач зазначив, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, при цьому прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення таких інтересів, обґрунтовує необхідність їх захисту, та, зважаючи, що незаконною передачею оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 міської ради земельної ділянки порушено інтереси держави, земля, відповідно до ст.14 Конституції України є основним національним багатством.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 місцевої прокуратури підтримав вимоги, викладені в позовній заяві. Представник відповідача-Бердянської міської ради в судовому засіданні вважав позов не підлягаючим задоволенню. Представники відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 місцевим прокурором не пропущений строк позовної давності для звернення до суду, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право

Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 року № 4176-VI, який набрав чинності 15.01.2012 року, п.4 ч.1 ст. 268 ЦК України був виключений.

Разом з тим, відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи.

Судом встановлено, що рішенням вісімдесятої сесії ОСОБА_1 міської ради Запорізької області п»ятого скликання № 17 від 31.03.2010 року «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» п.5.3 якого затверджено проект відведення земельної ділянки та передано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку площею 0,0830 га., розташовану за адресою: вул. Курортна, 90-а для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_6 видано державний акт на право власності на земельну ділянку по вул. Курортній, 90-а у м. Бердянськ, серії ЯК №911792, кадастровий номер земельної ділянки :07:002:0102.

Відповідно до даних виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, викладених у листі від 12.12.2014 року № 04-7928/37, згідно з Генеральним планом м. Бердянська за адресою виділеної ОСОБА_5 земельної ділянки передбачено лише розміщення оздоровчих установ та установ відпочинку.

За змістом ст.ст. 116, 118, 125 Земельного кодексу України право власності громадянина на земельну ділянку виникає на підставі державного акту про право власності, який видається за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, прийнятим за результатами розгляду відповідного клопотання (заяви) фізичної особи та землевпорядної документації щодо конкретної земельної ділянки, узгодженої контролюючими службами. Згідно ст.ст. 50, 51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, обєктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних обєктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших обєктів стаціонарної рекреації.

Встановлено, що земельна ділянка, яка надана ОСОБА_5 розташована в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря, а саме на відстані 525 м від урізу води Азовського моря., що підтверджено ситуаційною схемою земельної ділянки, виконаною ПП «Азовгеопроект». Судом встановлено, що у затвердженому оскаржуваним рішенням проекті землеустрою розміри і межі прибережної захисної смуги Азовського моря не враховано,що унеможливлює відведення такої земельної ділянки. Крім цього, при затвердженні оскаржуваним рішенням ради проекту землеустрою були порушені вимоги містобудівного законодавства, оскільки забудова та використання території населених пунктів повинні відповідати Генеральному плану відповідного населеного пункту. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Згідно вимог ст. 88 Водного кодексу України, чинної на момент виникнення даних правовідносин, уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Відповідно до ст. 90 Водного кодексу України прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва військових та інших оборонних обєктів, обєктів, що виробляють енергію за рахунок використання енергії вітру, сонці та хвиль, обєктів постачання, розподілу, передачі (транспортування) енергії, а також санаторіїв, дитячих оздоровчих таборів та інших лікувально-оздоровчих закладів з обовязковим централізованим водопостачанням і каналізацією, гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд. Згідно з положеннями ст. 59 Земельного кодексу України, ст. 85 Водного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування можуть передаватися земельні ділянки прибережних захисних смуг лише на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Крім того, п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого Наказом Мінприроди України від 05.11.2004 року № 434, встановлено, що у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.96р. № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням конкретної ситуації. У постанові від 21.05.2014 року по справі №6-16цс14 та від 24.12.2014 року по справі №6-206цс14 Верховний Суд України висловив правову позицію, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування всіма судами України, відповідно до якої у разі відсутності землевпорядної документації (документації з землеустрою, проекту землеустрою) та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів, збереження водних об'єктів має бути досягнуто шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст.88 Водного Кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Постанови № 486 з урахуванням конкретної ситуації. Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Частиною 1 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» закріплено, що Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, суд вважає, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування п.5.3 рішення ОСОБА_1 міської ради Запорізької області № 17 від 31.03.2010 року «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким була виділена земельна ділянка, розташована за адресою: м. Бердянськ, вул. Курортна, 90-а в м. Бердянську відповідачу ОСОБА_5 законними і обґрунтованими. Оскільки набуття відповідачем ОСОБА_5 у власність спірної земельної ділянки відбулося з порушенням ст.ст.88, 90 ВК України, тому наявні правові підстави для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об»єкта нерухомого майна № 30973229 від 15.12.2014 року ОСОБА_3 23.12.2013 року придбала у ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,0830 га, кадастровий номер :07:002:010.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

Враховуючи вищевикладене, у суду є всі підстави вважати, що земельна ділянка площею 0,0830 га, кадастровий номер :07:002:0102, підлягає витребуванню у ОСОБА_3 На підставі ст.ст.21, 51, 61, 84, 116, 118 Земельного кодексу України, ст.ст.4, 88, 90 Водного кодексу України, ст.ст.16, 393, 1212 Цивільного кодексу України і керуючись ст..ст. 15, 30, 62, 202, 204, 212-214, 222 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 місцевого прокурора Запорізької області в інтересах держави до ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати п.5.3. рішення ОСОБА_1 міської ради Запорізької області № 17 від 31.03.2010 року «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.»

Визнати недійсним державний акт на право власності серії ЯК № 911792 на земельну ділянку площею 0,0830 га, виданого на ім»я ОСОБА_5 для ведення індивідуального дачного будівництва по вул. Курортній, 90- а в м. Бердянську.

Витребувати з володіння ОСОБА_3 земельну ділянку вартістю 70284, 40 грн., площею 0,0830 га, кадастровий номер :07:002:0102, яка знаходиться на вул. Курортній, 90- а в м. Бердянську Запорізької області та передати її територіальній громаді м. Бердянська.

Стягнути з ОСОБА_1 міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 81 (вісімдесят однієї гривні), 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 81 (вісімдесят однієї гривні), 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 81 (вісімдесят однієї гривні), 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: