ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/503/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"10" січня 2017 р. Дарницький районний суд м.Києва в особі судді Вовка Є.І., при секретарі Германенко В.А., в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, в судовому засіданні по розгляду справи за позовом ОСОБА_2 з ОСОБА_3 про відібрання дитини, третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду міста Києва звернулася позивач -ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1), в якому просила щодо наступного: відібрати дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 від його батька ОСОБА_3 і повернути його позивачці, його матері.

В обгрунтуванні позову зазначено наступне.

Згідно з ч.1 ст.162 СК України - якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання; дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини: "Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю".

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився від шлюбу його батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

У липні 2016 року відповідач ОСОБА_3 самочинно, без згоди позивача ОСОБА_2, з якою за однією адресою (АДРЕСА_1) був зареєстрований, проживав її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінив місце проживання цієї дитини, забравши її проживати до себе.

У письмовій заяві позивач підтримала заявлені вимоги та їх обгрунтування та просила позовні вимоги задовольнити у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування.

Враховуючи викладене, положення ч.2 ст.64 ЦПК України, дослідивши та проаналізувавши всі матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився від шлюбу його батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (копія свідоцтв про одруження та про народження дитини а.с.6, 7).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, при цьому, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за вказаною адресою з 2012 року (що підтверджується копією довідки форми №3 від 16 липня 2016 року а.с.8).

Відповідач ОСОБА_3 самочинно, без згоди позивача ОСОБА_2, з якою за однією адресою - АДРЕСА_1, саме у встановленому законом порядку зареєстрований з 2012 року її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінив вказане місце проживання цієї дитини, забравши її проживати за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується наявними матеріалами, в тому числі, довідкою №960 виданою Чабанівською селищною радою Києво-Святошинського району Київської області саме від 27.07.2016 року щодо такого фактичного місця проживання цієї дитини саме без реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.162 СК України - якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання; дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

З положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зокрема вбачається, що: громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання; реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів; реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; для реєстрації особа або її законний представник зокрема подає письмову заяву.

З положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зокрема вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання особи зокрема здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника.

Згідно ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.91 р., дата набуття чинності для України 27.09.91р.) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

При цьому, дійсно - відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини: "Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю".

Представник Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з"явився, позицію Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації не повідомив, проте її відсутність не може перешкоджати реалізації прав позивача на вирішення вказаного питання в судовому порядку, враховуючи саме інтереси вказаної дитини, в тому числі, в контексті вищенаведених вимог міжнародних норм права, Принципу 6 Декларації прав дитини та положень ст.162 СК України, які імперативно встановлюють, зокрема, що суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Враховуючи викладене, відсутність даних проте, що залишення дитини за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я, як і проте, що обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам, а також положення ч.4 ст.29 ЦК України щодо місця проживання дитини вказаного віку та п.4) ч.1 ст.367 ЦПК України, щодо випадків обов"язку допустити негайне виконання рішення суду, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1) підлягають задоволенню та належить: відібрати дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 від його батька ОСОБА_3 і повернути його ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1), його матері, допустивши негайне виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» належить: стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 551 грн. 20 коп. - судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1).

Відібрати дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 від його батька ОСОБА_3 і повернути його ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1), його матері, допустивши негайне виконання судового рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 551 грн. 20коп. - судовий збір.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: