№ 2/317/41/2017
№ 317/2750/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Ачкасова О.М.

при секретарі - Кузіної Л.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист гідності, честі та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист гідності, честі та ділової репутації, посилаючись на те, що 14.05.2016 року о 12.00 годині відбулися збори мешканців селища Сонячне Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (вул. Вишнева, буд. №№ 39, 40, 42), на яких вирішувалися питання завершення проектування генерального плану селища Сонячне Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. На зборах були присутні близько 20 осіб від територіальної громади та представники сільської ради, в тому числі ОСОБА_1 депутат сільської ради за виборчим округом №10, ОСОБА_2, який також є депутатом Володимирівської сільської ради. Під час проведення зборів, відповідач публічно почав ображати та поширювати про позивача недостовірну інформацію, називав позивача «коррупционером», «вором», «бандитом», звинуватив у тому, що він «убивает людей», «относится к мафии» та «вчера избил человека», чим порушив особисті немайнові права позивача та спричинив моральну шкоду, яку ОСОБА_1 оцінює в розмірі 90 000 грн., у зв»язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позов, просив його задовольнити. У минулих судових засіданнях його представник пояснив суду, що на сьогодні ОСОБА_1 вже не судимий, розмір моральної шкоди позивач визначив, виходячи з його майнового стану, оскільки ОСОБА_1 є підприємцем, має власний бізнес, ним заперечується вся недостовірна інформація, що була поширена ОСОБА_2, ОСОБА_3 написав заяву до поліції, що начебто ОСОБА_1 побив його, але позивач був допитаний як свідок, підозра йому не оголошувалася.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити позивачеві у його задоволенні, пояснив, що на зборах він у запитувальній формі лише спитав особисто у ОСОБА_1 чи бив він ОСОБА_3, який також є депутатом, оскільки з його слів це зробив саме ОСОБА_1 з іншою особою. Це відбулося 13.05.2016 року ввечері і ОСОБА_2 возив ОСОБА_3 на судово-медичну експертизу. Відповідач вказав, що інших висловлювань не висловлював, був спокійний. Вважає, що подача позову політично вмотивована, оскільки він як депутат намагався затвердити генеральний план с. Сонячне.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов не заснований на законі, не є обґрунтований, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи

юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок

поширення про неї недостовірної інформації, має право на

відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно п.п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї

недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права. Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи

ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила

недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Як вбачається зі змісту протоколу зборів та не заперечувалося сторонами у справі, 14.05.2016 року о 12.00 годині відбулися збори мешканців селища Сонячне Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (вул. Вишнева), на яких були присутні мешканці селища та вулиці Вишнева: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, а також були присутні представники Володимирівської сільської ради і депутати сільської ради секретар сільської ради ОСОБА_25, землевпорядник ОСОБА_26, юрист Дядько А., депутати ОСОБА_2, ОСОБА_1

Відповідно до витребуваних судом даних (лист від 19.12.2016 року, вих. № 7819/44/-/04-16), дійсно у провадженні слідчого відділення Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000912 від 14.05.2016 року за ч.1 ст. 125 КК України, відомості про яке були внесені до ЄРДР на підставі заяви від ОСОБА_3 про те, що 13.05.2016 року, приблизно о 17.00 годині ОСОБА_3, знаходячись поблизу вул. Стадіонна, 15 с. Володимирівське Запорізького району, у ході конфлікту з ОСОБА_27 отримав тілесні ушкодження. Потерпілим у вказаному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_3 На даний час триває досудове розслідування, підозру особі не вручено, оскільки не має достатніх доказів для підозри.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснила, що була на зборах мешканців селища Сонячне, на той час була секретарем Володимирівської сільської ради, замість голови, ОСОБА_2 під»їхав і відразу став обвинувачувати ОСОБА_1, називав його «бандитом», «вбивцею», був агресивно налаштований, це чули усі присутні. На зборах було приблизно 40 осіб.

На допиті інших свідків позивача, які не з»явилися та не були допитані судом, у судовому засіданні 16.01.2017 року, ОСОБА_1 не наполягав та вважав достатнім допит судом свідка ОСОБА_25

Долучені до позову позивачем копії листів ОСОБА_26, ОСОБА_28, ОСОБА_29, суд не бере до уваги та не вважає належними доказами, адже суду не було надано оригіналів листів, вказані особи не були допитані судом як свідки щодо обставин, викладених у зазначених листах, до того ж ОСОБА_29 та ОСОБА_28 взагалі не були присутні на зборах мешканців селища 14.05.2016 року.

Показання свідка ОСОБА_25 суд оцінює критично, оскільки вона на час виникнення спірних правовідносин працювала секретарем Володимирівської сільської ради, кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 відкрито за фактом завдання йому тілесних ушкоджень ОСОБА_27, який раніше обіймав посаду голови Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та спільно працював з ОСОБА_25, крім того, її показання істотно суперечать показанням інших допитаних у судовому засіданні свідкам і матеріалам справи щодо обставин спору, в тому числі щодо кількості присутніх на зборах осіб. Свідок вказала, що були присутні приблизно 40 осіб, в той час як інші свідки казали про участь у зборах приблизно 15-20 осіб, що узгоджується з протоколом зборів та даними позову ОСОБА_1

Так, судом були допитані свідки за клопотанням відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_16, ОСОБА_17

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що є депутатом Володимирівської сільської ради Запорізького району, 13.05.2016 року ОСОБА_2 приїхав до нього до міської лікарні №5, оскільки його і Мамедова побили, в тому числі ОСОБА_1, ОСОБА_27 та його зять. Вважає, що побили його внаслідок того, що він був головою бюджетної комісії, були виявлені порушення і звернулися до правоохоронних органів, 12 травня йому погрожували, а 13 травня побили. За фактом побиття, ОСОБА_3 звернувся до Запорізького відділення поліції, де відкрили кримінальне провадження та визнали його потерпілим. Про все наведене він повідомив ОСОБА_2

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що 14.05.2016 року збори мешканців відбувалися біля її будинку, весь час була на зборах, було приблизно 20 осіб, ОСОБА_2 під»їхав пізніше і повідомив про неприємності і спитав у депутата ОСОБА_1, раніше їй невідомого, чи був він коли був конфлікт. На зборах конфліктів не було, вказала що не чула таких висловлювань від ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 (що наведені позивачем у позові).

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що був на зборах мешканців селища 14.05.2016 року, які відбувалися з 12.00 до 13.00 години, був присутній з початку зборів і до кінця, на зборах були присутні приблизно 15 осіб, може більше, були ОСОБА_1 і ОСОБА_2, обговорювали генеральний план селища, конфлікту не було, ОСОБА_2 задавав питання ОСОБА_1 з приводу побиття когось з депутатів і чи був ОСОБА_1 там присутній, не чув щоб ОСОБА_2 когось звинувачував, слів «бандит» і «вбивця» на адресу ОСОБА_1 не чув.

Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, ст. 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів за власним розсудом обираючи спосіб захисту.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Проте, як було встановлено судом, факт поширення ОСОБА_2 недостовірної інформації 14.05.2016 року на зборах мешканців селища Сонячне Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, зокрема, інформації відносно ОСОБА_1, не було доведено позивачем і встановлено судом дослідженням сукупності доказів, наданих суду сторонами у справі, що є підставою для відмови у позові в частині визнання інформації недостовірною та зобов»язання відповідача її спростувати. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 90 000 грн., які є похідними від первісних вимог про спростування поширеної недостовірної інформації, також задоволенню не підлягають, внаслідок не доведення позивачем як факту поширення відповідачем недостовірної інформації, так і відповідно, заподіяння йому внаслідок цього моральної шкоди. Як і відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають задоволенню вимоги позивача по стягнення судових витрат.

Таким чином, позов не знайшов свого підтвердження у суді, є безпідставним і необґрунтованим, тому у його задоволенні необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 94, 277 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист гідності, честі та ділової репутації - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів.

Суддя: