Справа № 369/9730/16-ц
Провадження № 2/369/617/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28.04.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Завойській В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрвоаному шлюбі з ОСОБА_2.

В шлюбі в них народилося двоє дітей син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу з вересня 2012 року ОСОБА_2 став проживати окремо і з цього часу він фактично припинив приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. За останні сім місяців на утримання дітей він надав лише 1400 грн.. Добровільно допомоги на утримання дітей ОСОБА_2 не надає.

Позивач вказала, що дохід, який вона отримує від підприємницької діяльності, не покриває витрат, які вона самостійно несе на утримання дітей.

ОСОБА_2 є працездатним та спроможний матеріально утримувати дітей, інших осіб на його утриманні немає.

Враховуючив викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частинивід щомісячного заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду.

В грудні 2016 року у відповідності до вимог ст. 31 ЦПК України позивач ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що вона самостійно займається вихованням двох дітей.

Діти навчаються в Боярському навчально-виховному комплексі «Гімназія-загальноосвітня школа І ступеня», щомісячно вона сплачує у фонд школи на двох дітей 1270 грн..

Також вона додатково витрачає грошові кошти та внески за відвідування дітьми секцій боксу при КО «ДЮСШ», а саме 700 грн. в місяць за обох дітей, постійно купує для них спецодяг для зайняття боксом. На купівлю повного комплекту спецодягу на двох дітей вона витратила 4 194 грн..

Також 26 листопада 2016 року у зв»язку із святкуванням дня народження сина ОСОБА_5 було витрачено 1500 грн..

Під час розгляду справи у суді ОСОБА_2 надав дітям матеріальну допомогу у розмірі 3000 грн. на купівлю взуття для дітей, та зазначив при цьому, що ця сума є занадто великою для купівлі двох пар взуття.

ОСОБА_2 не проводить час з дітьми, не цікавиться їхнім розвитком, матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Оскільки ОСОБА_2 добровільно не виявляє бажання нести витрати на оздоровлення дітей, тому позивач зазначила, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути вартість додаткових витрат в розмірі 25 000 грн..

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини від щомісячного заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду; стягнути з ОСОБА_2 вартість понесених додаткових витрат на розвиток неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постійній основі, до досягнення дітьми повноліття щомісячно в розмірі 3 000 грн..

В квітні 2017 року представник позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути з віповідача аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця від дати звернення з позовом до суду.

Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, в якій підтримала заяву про зменшення позовних вимог, інші позовні вимоги просила не розглядати і вирішити питання лише щодо заяви про зменшення позовних вимог від 28 квітня 2017 року.

В поданій до суду заяві відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів щомісячно у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, до виповнення кожною дитиною повноліття і просив розглянути справу у його відсутності..

Суд, зясувавши дійсні обставини справи і дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 07 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ в м. Києві, актовий запис № 506.

В шлюбі в подружжя 22 листопада 2006 року народився син ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 048543, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, та 18 липня 2008 року народилася дочка ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК № 141085, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до наданої суду довідки відділу реєстрації місця проживання громадян та формування і ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Боярської міської ради № 3097, № 3096 від 16 листопада 2016 року вбачається, що за відомостями відділу реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки від 05 грудня 2016 року за № 328 вбачається, що діти ОСОБА_1 учень 4-Д класу ОСОБА_3 та учениця 2-Д класу ОСОБА_4 навчаються в Боярській НВК «Гімназія ЗОШ І ступеня». Вихованням дітей, зі слів класних керівників, займається мама ОСОБА_1, яка здійснює всі необхідні фінансові витрати на їх навчання та виховання.

Згідно довідки Комунальної організації «Дитячо-Юнацька спортивна школа» № 22 від 09 грудня 2016 року діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відвідують секцію боксу з вересня 2016 року при КО «ДЮСШ» по даний час.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Суд, оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 182, 184, Сімейного кодексу України, дійшов висновку про задоволення позову. Задовольняючи позовні вимоги суд також зважав на те, що відповідач, враховуючи своє матеріальне становище, визначив, що на даний час він спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, та не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

За таких обставин суд, зясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про задоволення позову і стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2016 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 191, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 1 000 грн. (одна тисяча гривень) на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2016 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп..

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.