БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/902/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Луговця О.А.

при секретарі Чорнуха Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього 67527,02 грн. кредитної заборгованості, в тому числі: 7460,00 грн. - боргу за кредитом, 53264,08 грн. - боргу по процентах за користування кредитом, 3111,18 грн. - боргу по пені, 3691,76 грн. - штрафів (500 грн. - фіксована частина, 3191,76 грн. - процентна складова), посилаючись на те, що відповідач, отримавши згідно договору №б/н від 05 жовтня 2011 року кредитну картку «Універсальна картка», яку 14 березня 2014 року було переоформлено на престижну кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів» з наданням кредиту в сумі 7350 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки, свої кредитні зобов'язання виконує неналежним чином, що спричинило до виникнення вказаного боргу станом на 12.09.2017р.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося (в тому числі й у режимі відеоконференції), в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що 01 грудня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ним було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, умови якої він виконав, хоча декілька разів і допускав прострочку платежу та сплачував штрафи; повністю повернув кредитний борг він у серпні-вересні 2015 року, після чого, працівники відділення банку повідомили про погашення ним кредитних зобовязань та знищили його кредитну картку. Тому, жодної заборгованості по кредиту за собою не вбачає.

Заслухавши пояснень відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання, Умови і правила надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), укладеного 05 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1, останній став клієнтом банку та отримав кредитну картку «Універсальна картка». В подальшому, 14 березня 2014 року банк переоформив ОСОБА_1 цю кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів», надавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 6100 грн., який 04.09.2014р. було збільшено до 7350 грн., 19.09.2014р. зменшено до 6920 грн., базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами 27,60% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку.

Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на приписи ст.ст.207, 634, 639, 642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана.

Крім того, 01 грудня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 була укладена Генеральна угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, згідно умов якої сторони домовилися, що заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору від 05.10.2011р. складає 4563,13 грн., датою кінцевого погашення кредитного боргу є 30.06.2015р., позичальник в день підписання даної угоди повинен мати залишок на рахунку в сумі 600 грн.; банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 3963,13 грн. на строк 6 місяців з 01.12.2014р. по 30.06.2015р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 3963,13 грн. в обмін на зобовязання позичальника по своєчасному поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 0,001% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту; погашення заборгованості здійснюється з 01 по 25 число кожного місяця в сумі 660,52 грн. (щомісячний платіж), а в разі порушення позичальником строків погашення заборгованості сплачуються штрафні санкції.

За змістом положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з наданих відповідачем документів, ним на виконання умов Генеральної угоди від 01.12.2014р. цього ж дня до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» були внесені кошти в сумі 600 грн.; згідно виписки про рух коштів по банківській картці ОСОБА_1 за період з 01.12.2014р. по 30.09.2015р. за отриманим по Генеральній угоді кредитним лімітом в розмірі 3963,13 грн. він повністю розрахувався 21 серпня 2015 року, сплативши кошти в сумі в 13,00 грн. та отримавши нульовий залишок по картці; неналежне ж виконання ОСОБА_1 умов Генеральної угоди (прострочення платежів) компенсувалося сплатою ним відповідних сум штрафів. Крім того, в зазначеній виписці по рахунку клієнта останньою позицією відображена перекидка коштів при розірванні договору, що також свідчить про повне виконання ОСОБА_1 своїх кредитних зобовязань.

Надані відповідачем докази повністю узгоджуються з його поясненнями в судовому засіданні.

Натомість, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в своїй позовній заяві, доданих до неї документах, запереченні проти заяви відповідача про перегляд заочного рішення жодним чином не вказував про існування укладеної між сторонами Генеральної угоди як підставу зміни умов первісного кредитного договору від 05.10.2011р., що свідчить про лукавість поведінки банківської установи, її корисливий мотив, які спрямовані на приховування від суду повної й достовірної інформації, що має істотне значення для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи. Не скористалося ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» своїм правом на надання додаткових доказів, зміну підстав позову й у судовому засіданні, хоча судом для цього вживалися всі необхідні заходи, зокрема й шляхом проведення відеоконференцзвязку, куди представник банку не прибув без поважних причин. В звязку з цим, суд не може погодитися з доводами позовної заяви та доданого до неї розрахунку кредитної заборгованості.

Тому, з огляду на приписи ст.212 ЦПК України суд находить надані відповідачем докази більш переконливими й вважає за можливе покласти їх в основу рішення.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором є необгрунтованими й не підлягають задоволенню.

Оскільки в задоволенні позову відмовляється повністю, то з огляду на вимоги ст.88 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.207, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 634, 651, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3, 10, 15, 57-62, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення; особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець