Справа № 203/4391/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська, в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Ркоян Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи ОСОБА_1, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вказане подання, в обґрунтування якого зазначено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження №52189037 з примусового виконання виконавчого листа у справі №206/3012/15-ц, виданого 31.03.2016 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором. 09.09.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена представнику боржника та вручена останньому під особистий підпис 12.09.2016 року. У наданий боржнику строк для самостійного виконання рішення до 14.09.2016 року, останнім рішення не виконано, письмової інформації до відділу не надано. Також 09.09.2016 року за письмовою заявою стягувача було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження, на підставі якої до Державного реєстру заборон внесено відповідні обтяження. 20.09.2016 року державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою боржника по вул.Рибальській,12 в м.Дніпрі, але встановити майновий стан останнього не виявилось можливим, оскільки будинок №12 зруйнований. 23.09.2016 року постанови про відкриття провадження та арешт майна повернулись до відділу з відміткою поштового звязку «не проживає». Вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що боржнику на праві власності належать транспортний засіб, який є заставленим майном, місцезнаходження якого боржник приховує. В звязку з чим, 21.09.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника. Згідно інформації Державної прикордонної служби ОСОБА_1 неодноразово перетинав кордон України через автомобільний пункт пропуску. 25.09.2017 року виїхав через державний кордон України Грушів та до України не вїжджав. З огляду на це, посилаючись на невиконання боржником рішення суду в добровільному порядку, не подання декларації про його майновий стан, приховування майна та ухилення від виконання своїх зобовязань, державний виконавець просив обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом від 31.03.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в ч.1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про причини неявки не повідомив. В звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності представника виконавчої служби та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в поданні доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Пунктом 19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Частиною 5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що боржник зобовязаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Таким чином, відповідно до зазначених вище положень закону, тимчасове обмежено боржника у праві виїзду за межі України є одним і заходів примусового виконання судового рішення та може бути застосоване судом в разі ухилення останнього від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, зокрема обовязків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Як встановлено судом та вбачається з наданих до подання документів, на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження №52189037 з примусового виконання виконавчого листа у справі №206/3012/15-ц, виданого 31.03.2016 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором.

09.09.2016 року державним виконавцем за заявами стягувача було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно боржника і заборони його відчуження, які були направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу боржника, зазначену у виконавчому документів та фактично реєстрації по вул.Рибалська,12 в м.Дніпрі.

У наданий боржнику строк для самостійного виконання рішення до 14.09.2016 року, останнім рішення не виконано, у відповідності до обовязків, встановлених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче декларацію про майно та доходи не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання судового рішення не здійснено.

Вжитими державним виконавцем заходами факт наявності доходів та майна у боржника не встановлено, за виключенням реєстрації за останнім транспортного засобу марки GREAT WALL н/з НОМЕР_1, який в звязку з приховуванням останнього боржником оголошено у розшук.

Також згідно отриманої державним виконавцем інформації встановлено, що боржник ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та відповідно до інформації Державної прикордонної служби ОСОБА_1 перетинав кордон України через автомобільний пункт пропуску на транспортних засобах, зокрема: виїжджав 17.04.2017 року через пункт пропуску Рава-Руська (номер транспортного засобу ВС 1724 ЕВ), вїжджав через вказаний пункт пропуску 09.09.2017 року (номер транспортного засобу АТ 7174 СА). 25.09.2017 року ОСОБА_1 виїхав за межі України через пункт пропуску Грушів (номер транспортного засобу ВС 9772 ЕМ) та до України не вїжджав.

З огляду на це, враховуючи невиконання боржником рішення суду в добровільному порядку, не подання декларації про його майновий стан та не виконання інших обовязків, визначених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», приховування місцезнаходження належного йому транспортного засобу та іншого майна, не встановлення державним виконавцем вжитими належними заходами наявності у боржника іншого майна та доходів на які можливо звернути стягнення, а також враховуючи факт постійного пересування боржника через державний кордон України на транспортних засобах та перебування за межами України тривалий час, суд приходить до висновку, що наведені вище обставини свідчать про ухилення боржника від виконання своїх зобовязань, ускладнюють виконання судового рішення.

За вказаних вище обставин, суд вважає подання державного виконавця обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.18,19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», ст.ст.197,377-1 ЦПК суд, -

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи ОСОБА_1, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого: 49000, м.Дніпро, вул.Рибальська,12, гуртожиток, РНОКПП НОМЕР_2) у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання в повному обсязі вимог виконавчого листа №206/3012/15-ц, виданого 31 березня 2016 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №DNІ0АN09980426 від 07 березня 2017 року, яка утворилась станом на 27 травня 2015 року, в сумі 148634,60 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27 травня 2015 року еквівалентно 3183753 грн. 13 коп., а також судового збору в сумі 3654 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена державним виконавцем, який вніс подання, сторонами виконавчого провадження та іншими зацікавленими особами до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак