У х в а л а

20 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 квітня 2016 року, клопотання про звільнення від сплати судового збору у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а :

Шевченківський районний суд м. Києва рішенням від 25 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») відмовив.

Апеляційний суд м. Києва 14 грудня 2015 року скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнив частково, ухвалив у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 12 травня 2008 року, нарахованої за період з 1 травня 2012 року станом на 16 квітня 2015 року в розмірі 2 млн 447 тис. 624 грн 24 коп. (яка складається із 73 тис. 23 доларів США 61 цента заборгованості за кредитом, що за курсом НБУ на 16 квітня 2015 року становило 1 млн 590 тис. 675 грн 27 коп., та 39 тис. 340 доларів США 22 центів заборгованості за процентами, що за курсом НБУ на 16 квітня 2015 року становило 856 тис. 948 грн 97 коп.) звернути стягнення на нерухоме майно, а саме нежиле приміщення (підвал) загальною площею 62 кв. м, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1, шляхом продажу позивачем предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину та з можливістю здійснення банком (позивачем) усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, зі встановленням ціни в 1 млн 911 тис. 386 грн, але не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на момент виконання цього рішення суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.

Стягнув з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 7 тис. 673 грн 40 коп. судових витрат.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 7 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року залишила без змін.

7 квітня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 квітня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого і 9 березня 2017 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Водночас заявник порушує клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень, посилаючись на скрутний майновий стан.

Обґрунтовуючи свої доводи, заявник долучив до заяви довідку про заробітну плату за останній рік (визначену в розмірі мінімальної заробітної плати) та свідоцтво про народження дитини.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

З огляду на зазначене, клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень підлягає задоволенню.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 7 квітня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, суд касаційної інстанції, залишивши без змін рішення апеляційного суду, погодився з його висновком про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки позичальник (та іпотекодавець) порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка визначена в межах трирічного строку позовної давності з часу здійснення ним останнього платежу, і підлягає стягненню з боржника в судовому порядку.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого і 9 березня 2017 року, наданих для порівняння, суд касаційної інстанції, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав спливу позовної давності, оскільки позивачі звернулися до суду за межами строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами.

Порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частинами першою, третьою статті 82, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від сплати судового збору за подання заяви про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 квітня 2016 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 квітня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко