233 Справа №233/3948/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Наумик О.О.,

за участі секретаря Клугер Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівці Донецької області цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця Костянтинівського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

22 серпня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Банк Фамільний» звернулося до суду зі скаргою на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця Костянтинівського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1, в якій просить постанову державного виконавця Костянтинівського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 від 14.06.2017 р. про повернення виконавчого документу стягувачеві скасувати та зобовязати державного виконавця Костянтинівського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 провадження відновити,

посилаючись на те, що 13.12.2011р. Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист по справі № 2-1816 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованість в розмірі 120,00 грн.

Постановою державного виконавця Костянтинівського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 від 14 червня 2017 року повернуто виконавчий документ стягувачу в межах виконавчого провадження № 50628528 на тій підставі, що у божника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал виконавчого листа надійшли на адресу ПАТ «Банк Фамільний» 11.08.2017 р., тобто через 2 місяці, у звязку з чим стягувач був позбавлений права на оскарження дій посадових осіб ДВС.

З постанови про повернення виконавчого документу не вбачається, чи було перевірено майновий стан боржника та виконані всі виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем не здійснювалися перевірки майнового стану боржника з періодичністю у кожні два тижні щодо виявлення рахунків, та кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна відповідно. Крім того, державний виконавець не звертався до суду про застосування приводу щодо боржника та за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України. Також до постанови про повернення виконавчого листа не долучено акт державного виконавця.

Вважає, що постанова винесена без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження», заінтересованою особою не подано жодних належних доказів, які б свідчили про вжиття усіх, передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на ст.129-1 Конституції України.

Представник заявника - Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання заявлених вимог.

Представник Костянтинівського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Донецькій області державний виконавець Масалаб А.О. в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, врахувавши при ухваленні судового рішення заперечення проти скарги від 14.09.2017 р.

В Запереченнях проти заявлених вимог за скаргою зауважено на такому:

На виконанні Костянтинівського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Донецькій області знаходилися виконавчі провадження №2-1816 від 13.12.2011 р. про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «Банк Фамільний» у розмірі 11739,43 грн., судового збору 117.39 грн., та витрат у розмірі 120,00 грн.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що майно, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено, а саме: на підставі інформаційної довідки з реєстру прав на нерухоме майно за боржником право власності на нерухоме майно не виявлено. На підставі відповіді з МРЕВ за боржником автотранспорт не зареєстровано. Згідно з відповіді Пенсійного Фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію, інформацію не знайдено. Згідно з відповіді державної податкової служби України про джерела отримання доходів, боржник не працевлаштований. Згідно з відповіді з ОДПІ інформації про номера рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України боржниками-юридичними установами та/або фізичними особами-підприємцями до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила.

14.06.2017р. зроблений вихід за вказаною у виконавчому документі адресою, а саме: м. Костянтинівка, вул. Жовтнева, 288-14, де у присутності понятих складено акт державного виконавця про відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення.

Оскільки державний виконавець, виходячи з вищевикладеного, виконує свої обовязки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення за документом на примусове його виконання у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом та законом, - просив у задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дістає таких висновків.

У силу статті 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України та ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається, зокрема на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) (ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 18 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За п.5 частини першої статті 37 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Відповідно до оскаржуваної постанови державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 14 червня 2017 року виконавчий документ з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-1816 від 13.12.2011р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Фамільний» 120,00 грн. повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Наявність обставин, зазначених у пункті 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та які стали підставою для повернення виконавчого документа, підтверджується копією виконавчого провадження, доданого до матеріалів справи, з якого вбачається, що боржник не працює, пенсію не отримує, інших доходів не має; відомості щодо реєстрації за боржником будь-якого нерухомого та рухомого майна відсутні, інше майно, на яке може бути звернуте стягнення, не виявлено (а.с.61-68).

Тобто, встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, державним виконавцем здійснені необхідні заходи, спрямовані на виконання рішення суду; всі заходи державного виконавця щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За таких обставин підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

При цьому доводи заявника (щодо нездійснення державним виконавцем перевірки майнового стану боржника з періодичністю у кожні два тижні щодо виявлення рахунків, та кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухового майна відповідно, щодо не звернення до суду про застосування приводу до боржника та за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, не долучення акту державного виконавця) суд не приймає до уваги, оскільки судом встановлено, що перевірка майнового стану боржника була здійснена в червні 2017 року, і саме за наслідками вчинення відповідних заходів з примусового виконання судового рішення державний виконавець 14 червня 2017 року повернув виконавчий документ стягувачу.

Крім того, суд зазначає, що за приписами частини 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє заявника права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.209,210,212-214,387 ЦПК України, суд,-

УХ В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Суддя