Справа № 317/4713/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого-судді: Нікітіна В.В.

при секретарі: Московкіній І.С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» про стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» про стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань.

Під час попереднього судового засідання, яке відбулось 19 грудня 2016 року представником відповідача, адвокатом ОСОБА_2, до суду було подане клопотання про закриття провадження в даній цивільній справі, яке обгрутоване тим, що відносно ТОВ «Валок» порушено справу про банкрутство та, у відповідності до норм статті 12 Господарського процесуального кодексу України будь-які майнові вимоги до боржника, відносно якого порушено справу про банкрутство, підвідомчі господарським судам.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала подане клопотання та просила суд його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 заперечив проти поданого клопотання та зазначив, що дійсно 06 грудня 2012 року Господарським судом АРК відносно ТОВ «Валок» порушено справу про банкрутство.

07 липня 2016 року позивач звертався до Господарського суду Київської області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТОВ «Валок» з заявою про оспорювання укладених відповідачем правочинів та ухвалою від 07 липня 2016 року суд відмовив йому у прийнятті заяви до розгляду, зазначивши, що даний позов не підлягає розгляду в одному провадженні зі справою про банкрутство на стадії розпорядження майном та може бути поданий до суду в загальному порядку.

Дану ухвалу позивач не оскаржував.

Позивач зазначив, що його позов до ТОВ «Валок» про стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань підлягає розгляду судом загальної юрисдикції, тобто Запорізьким районним судом Запорізької області та просив суд відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з копії ухвали Господарського суду Київської області від 12 серпня 2015 року по справі № 5002-3/4321-2012, зазначеним господарським судом було прийнято до свого провадження справу Господарського суду Автономної Республіки Крим про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок». Дата порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Валок» - 06 грудня 2012 року.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України однією з підстав для закриття провадження в цивільній справі є те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказана норма є імперативною для суду, в провадженні якого знаходиться ця справа.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України, підвідомчі господарським судам.

Ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено спеціалізацію судів загальної юрисдикції з розгляду різних категорій справ. Згідно з ч. 3 ст. 22 даного закону, розгляд справ, що виникають із господарських правовідносин відноситься до компетенції місцевого господарського суду. Така ж норма міститься в п. 1 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Предметом позовних вимог в даній цивільній справі є стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань з ТОВ «Валок», відносно якого на даний час Господарським судом Київської області здійснюється провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи викладене, суд вважає обгрунтованим клопотання представника відповідача, оскільки, як встановлено судом, позовні вимоги в даній цивільній справі предявлені до юридичної особи, відносно якої порушено справу про банкрутство в порядку господарського судочинства.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень позивача щодо підвідомчості даного цивільного спору суду загальної юрисдикції, оскільки вищенаведеними нормами процесуального права прямо встановлено інше.

Крім того, слід зазначити, що вищенаведені висновки суду не суперечать висновкам, наведеним в ухвалі Господарського суду Київської області від 07 липня 2016 року, оскільки у вказаній ухвалі зазначено про наявність у позивача права «звернутися в загальному порядку до суду з позовом про визнання відповідного правочину недійсним на загальних підставах» без зазначення того, що дана справа підсудна саме суду загальної юрисдикції, а не господарському суду, як це визначено статтею 12 ГПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» про стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань в звязку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити позивачу ОСОБА_1, що він може звернутись з аналогічними позовними вимогами до господарського суду з урахуванням правил підвідомчості та підсудності, встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області.

Головуючий суддя В.В. Нікітін