Справа №2-4251/11 11.01.2017 11.01.2017 11.01.2017
Справа № 2-4251/11
Провадження №22-ц/784/157/17 Суддя першої інстанції: Агєєвої Л.І.
Суддя-доповідач апеляційної інстанції: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Лівінського І.В., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2, прокурора - Цвікілевич Н.В., третьої особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2016 року, постановлену за заявою ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення по справі за позовом прокурора Заводського району м. Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_4 за участю третіх осіб - ОСОБА_3, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області про знесення самочинно збудованого нерухомого майна,

в с т а н о в и л а :

В липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області за позовом прокурора Заводського району м. Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказував, що його зобов'язано знести самочинно побудований двоповерховий будинок по АДРЕСА_1

Посилаючись на тяжку хворобу дружини та онуки, яка разом з батьками проживає у його будинку, скрутне матеріальне становище, відсутність іншого житла, а також звернення до Миколаївської міської ради про виділення йому земельної ділянки під спірним житловим будинком.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2016 року заяву задоволено. Постановлено відстрочити виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2011 року у цивільній справі за позовом прокурора Заводського району м. Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самочинного збудованого нерухомого майна, згідно якого зобов'язано ОСОБА_4 знести самовільно побудований двоповерховий будинок по АДРЕСА_1 строком на шість місяців.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, просив її скасувати та постановити нову про відмову у задоволені заяви про відстрочку виконання судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 31 січня 2012 року, задоволено позов прокурора в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самочинно побудованого нерухомого майна. Зобов'язано ОСОБА_4 знести самочинно побудований двоповерховий будинок по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 209-210, 315-317).

23 лютого 2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист №2-4251/2011 (т. 2 а.с.59).

7 березня 2012 року на підставі вказаного вище виконавчого листа №2-4251/11, постановою державного виконавця Заводського відділу ДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження ВП №31605909 з примусового виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєві від 19 грудня 2011 року (т.2 а.с.60).

На теперішній час рішення суду не виконане, що підтверджується актами державного виконавця Заводського відділу ДВС ММУЮ та постановою про відновлення виконавчого провадження від 5 травня 2016 року (т. 2 а.с. 96, 117, 125).

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

В силу ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання судового рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), з заявою державного виконавця або за заявою сторони, суд, який видав виконавчий документ у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

При цьому згідно з вимогами ст. ст. 10, 60, 373 ЦПК України, саме заявник зобов'язаний довести зазначений локальний предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочки виконання судового рішення.

Згідно з роз'ясненнями, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, підставою для відстрочки виконання рішення суду є конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

Винятковими можуть бути визнані обставини, які безпосередньо пов'язані з життям людини, оскільки в іншому разі порушуватимуться інтереси стягувача.

Як на підставу надання відстрочки виконання рішення ОСОБА_6 посилається на тяжку хворобу дружини, дітей та онуків, скрутне матеріальне становище, відсутність іншого житла.

Так, з копії будинкової книги та довідки форми Ф-3 ТОВ «Миколаївдомсервис» вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають разом з ОСОБА_4 його дружина - ОСОБА_7 Також в зазначеному будинку зареєстровані його родичі (т.2 а.с.131-133, 135).1 а.с. 240, 241, 250).

Дружина заявника - ОСОБА_8 має загальне захворювання у зв'язку з чим їй безстроково встановлена 3-я група інвалідності, що підтверджується копією акту МСЕК від 8 січня 2013 року (т. 2 а.с.136).

Згідно виписок із медичної картки стаціонарного хворого №15801, №1823 онучка заявника - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 у період у період з 21 грудня 2015 року по 15 січня 2016 року та з 16 лютого 2016 року по 26 лютого 2016 року перебувала на лікуванні в Миколаївській обласній лікарні з діагнозом: гострий гломерулонефрит, гематуричний синдром, період зворотного розвитку з охороною функцією нирок (т. 2 а.с. 129, 130).

Також, заявник посилається на вирішення питання Миколаївською міською радою про виділення йому земельної ділянки під спірним житловим будинком.

Між тим, рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року скасовано пункт 9 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 12 серпня 2015 року №49/15 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та внесення змін до рішень міської ради по Заводському району м. Миколаєва в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадину ОСОБА_4 для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площе. 926 кв.м. із земель комунальної власності з метою передачі її в оренду строком на 2 роки для визнання права власності на індивідуальний житловий будинок, господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1

Наведене свідчить про те, що зазначені вище обставини не можуть розцінюватися тими обставинами, які мають характер особливих або виняткових обставин, які утруднюють виконання рішення.

Крім того, у період з 2014 року по 2016 рік ОСОБА_4 неодноразово звертався із заявою про відстрочку виконання рішення суду з посилання на аналогічні обставини - скрутне матеріальне становище, хворобу дружини, членів сім'ї та відсутність іншого житла і в кожному разі йому надавалася відстрочка (т. 2 а.с. 1,28, 31, 30, 43, 54).

До того ж, значний проміжок часу з дня набранням рішенням законної сили - 31 січня 2012 року є достатнім для організації ОСОБА_4 виконання рішення суду, обов'язковість якого встановлена законом (ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України ).

На вказане суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов невірного висновку про наявність виняткових обставин, які утруднюють виконання рішення суду, а тому помилково задовольнив заяву та відстрочив виконання рішення суду.

Також не заслуговують на увагу посилання суду на наявність ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2011 року, якою було забезпечено позов про заборону заявнику або іншим фізичним чи юридичним особам здійснювати будь-які будівельні роботи, оскільки рішенням суду ОСОБА_4 зобов'язано знести самочинно побудований будинок, тобто здійснити роботи пов'язані з демонтуванням, а не виконання будівельних робіт.

За таких обставин, ухвала суду на підставі п.2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволені заяви.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нову.

У задоволені заяви ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення Заводського районного суду від 19 грудня 2011 року по справі за позовом прокурора Заводського району м. Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: І.В. Лівінський

Л.М. Царюк