Справа № 313/416/17
Провадження № 2/313/186/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2017 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної казначейської служби України Веселівського району Запорізької області про відшкодування моральної шкоди, заданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2017 р. до канцелярії Веселівського районного суду Запорізької області за вхідним № 1282/17 надійшла позовна заява ОСОБА_1 з позовом до Управління державної казначейської служби України Веселівського району Запорізької області про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного засудження у розмірі 37 505,20 грн.

Під час вивчення позовної заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст.119-120 ЦПК України, так як подана з порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства, оскільки процесуальний документ (позовна заява) викладений російською мовою без перекладу.

Відповідно до ст.10 Конституції України в Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України.

Згідно з ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.3 ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики» сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Згідно з ч.3 ст.8 вказаного Закону кожному гарантується право на захист у відповідних державних органах і суді своїх мовних прав і законних інтересів, мовних прав і законних інтересів своїх дітей, на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади і органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, юридичних і фізичних осіб, якими порушуються мовні права і свободи людини і громадянина.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

У своєму рішенні Конституційний суд України від 13.12.2011 р. в справі № 17-рп/2011 п. 4.2 зазначив, що встановлення законодавчих можливостей використання в судочинстві регіональних мов або мов меншин слід розглядати також в аспекті забезпечення реалізації прав кожного на звернення до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, та на захист своїх прав будь-якими не забороненими законом засобами; гарантування права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Враховуючи вищевикладене, позивач не навів суду доказів, що у межах території на яку поширюється цивільна юрисдикція Веселівського районного суду Запорізької області поширена регіональна мова (мови) - російська.

Виходячи з того, що згідно ст.7 ЦК України мовою цивільного судочинства є українська, згідно з положеннями ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики», позивачеві ОСОБА_1 необхідно викласти заяву в належній формі, відповідно норми ст.119 ЦПК України, дотримання яких є передумовою відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, розяснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», де зазначено, що суддя постановляє ухвалу про залишення без руху позовної заяви, якщо заява не відповідає вимогам ст.119, 120 ЦПК, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної казначейської служби України Веселівського району Запорізької області про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного засудження у розмірі 37 505,20 грн. - залишити без руху.

Запропонувати позивачеві позовну заяву викласти в належній формі у відповідності до вимог ст.7 ЦК України, згідно до якої мовою цивільного судочинства є українська, та відповідно до положень ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Розяснити заявникові, що у разі не усунення зазначених в ухвалі суду недоліків в строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали суду заява буде вважатися не поданою та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_2

31.03.17