Справа № 604/150/17
Провадження № 2/604/127/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року сел.. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21 лютого 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 20 квітня 2015 року. За час подружнього життя у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між нею з відповідачем припинено, дитина повністю знаходиться на її утриманні та потребує нормального харчування, одягу. Оскільки вона сама не взмозі забезпечити сина усім необхідним для нормального розвитку та виховання, просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

В судове засіданні позивач не зявилася, подала заяву згідно якої викладені у позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути у її відсутності. Доповнила, що місячні витрати на сина складають біля 2000 грн, проте допомога яку вона отримує на дитину становить лише 860 грн. Крім того її мати є інвалідом ІІІ групи, часто хворіє.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленим належним чином про дату та час розгляду справи, до суду не з'явився, проте подав заяву згідно якої позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти у розмірі 510 грн, оскільки він працює не регулярно, на його утриманні перебуває неповнолітня сестра та мати, яка не працює, батько помер. Крім того просить справу розглянути у його відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2/604/118/17 від 13 березня 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20 квітня 2015 року виконавчим комітетом Новосілківської сільської ради Підволочиського району розірвано.

Під час перебування у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження І-ИД № 226469 від 04 січня 2016 року.

У відповідності до довідки про склад сімї, виданої Скалатською міською радою 20 лютого 2017 року № 3-105 та акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 20 лютого 2017 року ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із сином ОСОБА_4, матірю ОСОБА_5,яка є інвалідом ІІІ групи, двома братами, бабцею. ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 річного віку. Батько дитини ОСОБА_2 із сімєю не проживає, спільного господарства не веде, допомоги дитині не надає, участі у вихованні сина не бере.

Згідно довідки Підволочиського РУСЗН № 370 від 21 лютого 2017 року ОСОБА_1 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні І-ї дитини, яка складає 860,00 грн.

Відповідач добровільно коштів на утримання неповнолітнього сина не надає, у відповідності до довідки про склад сімї, виданої Підволочиською селищною радою 20 березня 2017 року №81 та акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 року разом матірю ОСОБА_6, яка не працює, отримує допомогу на утримання малолітньої дочки у звязку із смертю годувальника, та неповнолітньою сестрою, ученицею 3 класу ЗОШ. Батько відповідача ОСОБА_7 помер 23 грудня 2016 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 218149.

Таким чином судом встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання неповнолітнього сина не надає, судом не встановлено ніяких доказів про те, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків по утриманню дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) і (або) у твердій грошовій сумі (ст.184 цього Кодексу).

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження», він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоровя дитини, слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача в її користь аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 21 лютого 2017 року, до досягнення дитиною повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст. ст. 10,15,30, 60, 212, 213, 215, 294, 296, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 182,184, 191 Сімейного кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Новосілка Підволочиського району, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, , ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 21 лютого 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_8