Справа № 405/1140/17
Провадження №2/405/289/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді Іванової Л.А.
при секретарі Береді Я.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Мурачаєвича про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що йому на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 21.12.1994 року належить будинок № 12 по провулку Клинцівському у м. Кропивницький, в якому проживає він (позивач) та його повнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того, в будинку згідно відомостей будинкової книги зареєстровані також відповідачі, які, як його (позивача) знайомі певний час проживали в будинку, та на їх прохання були зареєстровані в ньому. При цьому, протягом пяти останніх років відповідачі в належному йому (позивачу) будинку не проживають, та у звязку з чим, він (позивач) неодноразово звертався до кожного із відповідачів з проханням добровільно знятися з реєстрації у вказаному будинку, та кожен раз отримував відповідь, що незабаром вони (відповідачі) це зроблять, однак, протягом останніх двох років він (позивач) не може звязатися з жодним із відповідачів, та місце їх проживання йому не відомо, разом з тим, реєстрація відповідачів в належному йому будинку порушує його право як власника будинку на користування та розпорядження ним.
З огляду на зазначене та з посиланням на ст. ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», позивач просить усунути перешкоди у користуванні будинком № 12 по провулку Клинцівському у м. Кропивницький, шляхом позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Мурачаєвича права користування даним житловим будинок та зняття останніх з реєстрації.
Відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому Законом порядку, заяви, клопотання відсутні.
Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, у зв'язку з чим підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору купівлі-продажу від 21 грудня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 33/80 частини житлового будинку з надвірними будівлями в місті Кропивницькому по провулку Клинцівському під № 12.
Крім того, відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5, в зазначеному будинку зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3 Мурачаєвич, ІНФОРМАЦІЯ_7
Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, та складається з правомочностей власника щодо права володіння, права користування і права розпорядження.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В свою чергу, ст.47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житловому фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
Більш того, на підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство ( ч.2 ст.64 ЖК України).
З огляду на викладене вище, судом відзначається, що позивач ОСОБА_1 як власник будинку № 12, що знаходиться по провул. Клинцівському у м. Кропивницький, має право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю, у тому числі, шляхом звернення до суду з позовом про визнання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування зазначеним будинком.
Оскільки, під час судового розгляду справи встановлено, що відповідачі без поважних на те причин не проживають ІНФОРМАЦІЯ_8, що знаходиться по провул. Клинцівському у м. Кропивницький, понад пять років, і даний факт не спростовано під час судового розгляду справи, приймаючи до уваги, що, між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж той, який встановлений Законом, суд приходить до висновку про те, що існують передбачені законом підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування відповідним житловим приміщенням, а саме: будинком № 12, що знаходиться по провул. Клинцівському у м. Кропивницький, при цьому судом при вирішенні справи враховується також правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.01.2012 р. у справі №6-57цс11, відповідно до якого у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 320 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 61, 88, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Мурачаєвича про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, - задовольнити.
ОСОБА_8 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, таким, що втратив право користування будинком № 12, що знаходиться по провул. Клинцівському у м. Кропивницький, 33/80 частини якого належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.1994 року ОСОБА_1.
ОСОБА_8 ОСОБА_3 Мурачаєвича, ІНФОРМАЦІЯ_10, таким, що втратив право користування будинком № 12, що знаходиться по провул. Клинцівському у м. Кропивницький, 33/80 частини якого належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.1994 року ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 Мурачаєвича, ІНФОРМАЦІЯ_10, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, судовий збір в розмірі по 320 грн. 00 коп. з кожного.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
В порядку статті 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_9