АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», треті особи: генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» СігалМарина Анатолівна, Головне управління Держпраці у Київській області, Незалежна професійна спілка «Побратими» Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за позовом третьої особи Незалежної професійної спілки «Побратими» Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», третя особа: Генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» Сігал Марина Анатолівна про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

Справа № 754/1936/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/764/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Галась І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
у лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Комплекс Агромарс», в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати незаконним та скасувати наказ від 26.01.2016 року про звільнення його з роботи за ч. 1 ст. 38 КЗпП України; поновити його на роботі в ТОВ «Комплекс Агромарс» на посаді начальника автоколони № 2 відділу експлуатації транспорту автотранспортного парку філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» з 15.01.2016 року; стягнути з відповідача місячний середній заробіток у розмірі 6 995, 21 грн.; стягнути з відповідача компенсацію за час вимушеного прогулу в розмірі 114 172, 80 грн.; стягнути з відповідача незаконно позбавлену премію за жовтень - грудень 2015 року у розмірі 9 852, 56 грн., компенсацію за 5 днів відпустки за навчання у розмірі 2 182, 81 грн., незаконно утриману частину зарплати (листопад - 1023, 08 грн., грудень - 542, 97 грн., січень - 603, 23 грн., що дорівнювали різниці між нарахованою та отриманою у сумі 2 169, 28 грн., компенсацію за затримку виплати зарплати у сумі 381, 44 грн.; індексацію заробітної плати за час роботи; стягнути з відповідача утриману у грудні 2015 року та січні 2016 року заробітну плату у розмірі 3 011 грн.; зобов'язати адміністрацію ТОВ «Комплекс Агромарс» сплатити за нього до Державного бюджету податки та єдині соціальні внески з перерахованої на зарплатну картку ОСОБА_1 суми під назвою «Поповнення карткового рахунку».

В обґрунтування позову зазначав, що з 18.08.2015 року працює у відповідача на посаді начальника автоколони № 2 відділу експлуатації транспорту автотранспортного парку. При прийомі на роботу посадова інструкція для ознайомлення йому не надавалася. Керівництво ТОВ «Комплекс Агромарс» неодноразово порушувало вимоги трудового законодавства, змінювало умови його трудового договору, умови оплати праці, протиправно притягували його до дисциплінарної відповідальності, не забезпечувало належних умов праці, не додержувалося законодавства про охорону праці, примушувало за власний кошт проходитися медичне обстеження. Адміністрація підприємства неодноразово влаштовувала «наради» до 20-21 години, на яких в принизливій формі дорікали кожному начальнику колони на його недоліки в роботі.

17.12.2015 року він написав заяву на звільнення з займаної посади за угодою сторін згідно ст. 36 ч. 1 КзпП України, однак йому було відмовлено у звільненні на цій підставі та запропоновано написати заяву на звільнення за власним бажанням. 15.01.2016 року ним було подано заяву про звільнення за власним бажанням за п. 3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з неодноразовим грубим порушенням роботодавцем його трудових прав. 28.01.2016 року йому поштовим листом повідомили про звільнення його з роботи з 26.01.2016 року за ч. 1 ст. 38 КЗпП, що суперечить його заяві. При прийнятті на роботу він не був ознайомлений з Правилами внутрішнього трудового розпорядку та Положенням про оплату праці, а надалі дізнався, що узгоджуючи ці проекти відповідач порушував ст. 142 КЗпП та не затвердив їх, ні загальними зборами трудового колективу, ні легалізованою на підприємстві профспілкою. При укладанні договору про повну матеріальну відповідальність начальником відділу кадрів ТОВ «Комплекс Агромарс» ОСОБА_6 йому не було ознайомлено під підпис з інструкцією до договору про повну матеріальну відповідальність. Під час проведення інвентаризації він знаходився на лікарняному, про результати інвентаризації його не повідомили, пояснень щодо причин виникнення розбіжностей не відбирали , а тому вважає, що відповідач не законно утримував кошти із його заробітної плати за нестачу. Відповідачем не проводилась індексація заробітної плати та його незаконно було позбавлено премії. Таким чином, відповідачем були порушені його трудові права, а саме: не виплата та затримка заробітної плати, безпідставна невиплата премії, зменшення розміру заробітної плати без погодження з ним, не виплата авансу, індексації заробітної плати та компенсації за невчасну виплату, не сплата податків за нього, блокування перепустки, заборона проходу на робоче місце, фальшування результатів інвентаризації, незаконне 100 % утримання заробітної плати. Крім того, у день звільнення відповідач не надав йому на руки копію наказу про звільнення, трудову книжку, не провів остаточний розрахунок.

30.06.2016 року Незалежна Професійна спілка «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс» звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Комлекс Агромарс», в якій просила визнати протиправними дії відповідача щодо дискримінації конституційних, трудових, соціально-економічних і особистих прав та свобод ОСОБА_1, скасувати наказ від 26.01.2016 року про звільнення його з роботи, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі, покласти на винну посадову особу ТОВ «Комплекс Агромарс» обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду підприємству, заподіяну в зв'язку з оплатою середнього заробітку незаконно звільненого з роботи ОСОБА_1; зобов'язати адміністрацію ТОВ «Комплекс Агромарс» створити належні умови для діяльності Незалежної Профспілки «Побратими» ТОВ «Компрекс Агромарс» та її структурних підрозділів; зобов'язати відповідача здійснювати перерахування на банківський рахунок членських внесків членів незалежної Профспілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс»; зобов'язати відповідача надати додаткові відпустки за 2016 року, тривалістю до 6 календарних днів, із збереженням середньої заробітної плати на час профспілкового навчання членів виборчих органів Незалежної Профспілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс»; зобов'язати відповідача зняти заборону заступнику Голови Незалежної Профспілки «Побраними» філії Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» ОСОБА_1 відвідувати та оглядати місця роботи, де працюють члени профспілки та повернути йому постійну перепустку; зобов'язати відповідача розглядати у встановлений строк критичні зауваження та пропозиції ОСОБА_1 щодо охорони праці та вирішення виробничих, соціально-економічних питань і надавати відповіді; зобов'язати відповідача зняти заборону ОСОБА_1 брати участь у розслідуванні нещасних випадків, професійних захворювань, пожеж та інше.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року позов ОСОБА_1 та позов третьої особи Незалежна професійна спілка «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс» задоволено частково. Скасовано наказ № 53КА К-з від 26.01.2016 року про звільнення та поновлено на посаді начальника автоколони № 2 відділу експлуатації автотранспортного парку Філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» ОСОБА_1 Стягнуто з ТОВ «Комплекс Агромарс» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 47 491, 24 грн.. В задоволенні інших вимог відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ «Комплекс Агромарс» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що ініціатором звільнення був сам позивач. Вимоги позивача Незалежної професійної спілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс» не стосуються предмету спору по основному позову, а звільненням ОСОБА_1 права та інтереси профспілки не порушені. Крім того, не надано доказів, що ОСОБА_1 є членом профспілки з грудня минулого року. До того ж сам ОСОБА_1 спочатку зазначав, що на підприємстві відсутня профспілка.

У судовому засіданні представник відповідача Шубін С.М. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 та представник Незалежної професійної спілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс» Лісогор О.Ю. просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу філії ТОВ «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» від 17.08.2015 року №726 КА/к-п прийнято ОСОБА_1 начальником автоколони № 2 відділу експлуатації транспорту автотранспортного парку 18.08.2015 року, зі строком випробування 3 місяці, з оплатою праці відповідно до штатного розпису.

16.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до директора філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» із заявою, в якій просив звільнити його 17.12.2015 року за п. 1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін, однак у звільненні за угодою сторін було відмовлено.

ОСОБА_1 подав заяву від 12.01.2016 року на ім'я генерального директора філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» Сігал М.А., у якій просив звільнити його з роботи за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 15.01.2016 року, у зв'язку з невиконанням роботодавцем законодавства та умов трудового договору.

Листом від 14.01.2016 року вих. № НОМЕР_1 «Комплекс Агромарс» було повідомлено позивача, що його заява не містить чіткої вказівки на факти порушення умов трудового договору чи трудового законодавства. Керівництвом підприємства надано розпорядження відповідним підрозділам розглянути можливість звільнення позивача з 15.01.2016 року та провести службове розслідування щодо наявності фактів вказаної ним причини звільнення.

Відповідно до припису № 10-143/689-584 від 16.06.2016 року головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держраці у Київські області Куліш Н.І., перевіркою встановлено: на ТОВ «Комплекс Агромарс» не здійснили розірвання трудового договору з ініціативи працівника ОСОБА_1, який написав заяву з вимогою звільнення з роботи за власним бажанням з 15.01.2016 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. ОСОБА_1 26.01.2016 року звільнено за власним бажанням згідно ст. 38 КзпП України відповідно до наказу № 53 КА/к-з від 26.01.2016 року, що є порушенням ч. 3 ст. 38 КЗпП України. На ТОВ «Комплекс Агромарс» не укладено колективний договір, що є порушенням ст. 11 КЗпП України. На ТОВ «Комплекс Агромарс» індексація заробітної плати не проводиться, що є порушенням ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці». Виплата заробітної прали проводиться менше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, що є порушенням ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Належно заповнені трудові книжки працівникам не видаються у день звільнення. Трудова книжка належно заповнена станом на 16.06.2016 року ОСОБА_1 не видана, що є порушенням ч. 1 ст. 47 КЗпП України. Правила внутрішнього трудового розпорядку на ТОВ «Комплекс Агромарс» не затверджені трудовим колективом за поданням власника або уповноваженого ним органу на основі типових правил, що є порушенням ст. 142 КЗпП України.

Відповідно до листка непрацездатності серії АГС № 862506 ОСОБА_1 з 08.01.2016 року по 22.01.2016р. перебував на лікарняному.

Згідно наказу від 26.01.2016 року № 53 КА/к-з ТОВ «Комплекс Агромарс» ОСОБА_1 було звільнено з 26.01.2016 року за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України.

Згідно довідки № 8/06-16-Д/СК від 15.06.2016 року ОСОБА_1 є членом Незалежної Професійної спілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агрмарс» і його обрано на виборну громадську профспілкову посаду - заступника голови цієї профспілки.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача 26.01.2016 року за ч. 1 ст. 38 КЗпП України відбулося з порушенням вимог діючого законодавства. Задовольняючи частково вимоги позовної заяви Незалежної Професійної спілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс», суд виходив з того, що дані вимоги дублюють вимоги позовної заяви ОСОБА_1.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

За змістом ст. 38 КЗпП України працівник має право з власної ініціативи в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовий договір. При цьому строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. В разі, якщо вказані працівником причини звільнення - порушення працедавцем трудового законодавства (ч. 3 ст. 38 КЗпП України), не підтверджуються, або працедавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору на ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач перебував з відповідачем в трудових відносинах на умовах трудового договору, укладеного на невизначений строк та 12.01.2016 року подав заяву про звільнення з роботи за власним бажанням у зв'язку з порушенням працедавцем законодавства про працю (ч. 3 ст. 38 КЗпП України), проте був звільнений на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, правильно виходив з того, що працедавець не вправі самостійно змінювати визначену працівником причину звільнення з роботи. У разі, якщо факти порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору не підтвердилися, відповідач повинен був відмовити у звільненні з цих підстав. Проте звільнення працівника на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України за вказаних обставин є неправомірним, оскільки позивач звільнення за власним бажанням за ч. 1 ст. 38 КЗпП України не ініціював.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно встановив обставини справи на основі об'єктивної оцінки доказів, наданих сторонами та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Матеріали справи не містять доказів про те, з якого часу ОСОБА_1 є членом профспілки. Доказів про це не надано і при апеляційному розгляді. Проте, зазначена обставина не спростовує висновків суду щодо незаконності звільнення позивача за ч. 1 ст. 38 КЗпП.

Разом з тим, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги Незалежної професійної спілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс» про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з роботи та про поновлення його на роботі не звернув уваги на те, що зазначений позивач не є законним представником ОСОБА_1

Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася за захистом таких прав.

Порушення прав та інтересів профспілкової організації фактом звільнення ОСОБА_1 не відбулося, а відтак задоволення таких вимог суперечить вимогам чинного законодавства.

Відтак рішення в частині задоволення позову Незалежної професійної спілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс» про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 та про поновлення його на роботі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в позові.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до положень ст. 303 ЦПК України рішення в частині відмови у задоволенні вимог не переглядається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року в частині задоволення позовних вимог третьої особи Незалежної професійної спілки «Побратими» Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», третя особа: Генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» СігалМарина Анатолівна про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 та про поновлення його на роботі скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові в цій частині.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді