Справа № 146/523/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" травня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у смт Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 (дошлюбне Синицька) С.П. звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 29 листопада 2013 року в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла її баба ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірнами будівлями та спорудами, який розташований в с. Рожнятівка вул. Кошового, 47 Томашпільського району Вінницької області земельна ділянка площею 3,39 га, розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області належна ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на землю, виданого 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області.

Ще за життя баба склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму зятеві ОСОБА_5, який фактично спадщину прийняв, однак не оформив її в нотаріальному порядку, оскільки помер 17 березня 2015 року.

Таким чином після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги за законом залишилася позивач та іі рідні брати ОСОБА_2 та Синиць кий В.П., які відмовляються від своєї частки у спадщині на користь позивача.

Однак, коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено в цьому, в звязку з невідповідністю правовстановлюючого документа, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник Рожнятівськоїсільської ради в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не не зявилися, надіслали на адресу суду заяви в яких просять розгляд справи провести у їх відсутність, позовні вимоги визнають, відмовляються від своєї частки у спадщині на користь позивача.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання.

Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданного 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 3,39 га, розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та підставі свідоцтва про право особистої власнсті на житловий будинок, виданого 16 січня 1991 року Рожнятівською сільською радою народних депутатів ОСОБА_6 належав житловитй будинок, розташований по вул. Кошового, 47 в с. Рожнятівка Томашпільського району Віннциької області (а.с. 22, 15).

Спадкодавець померла 02 грудня 2013 року в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької обалсті (а.с. 10).

Як вбачаєтсья з копії дублікату заповіту складеного 06 червня 2012 року, посвідченого секретарем Рожнятівської сільської ради ОСОБА_7, ОСОБА_4 заповіла все своє майно своєму зятеві ОСОБА_5, який фактичгно спадщину прийняв, однак не оформив її в нотаріальному порядку, оскільки помер 17 березня 2015 року (а.с. 19, 21).

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-АМ № 498276, виданного 15 травня 1982 року Рожнятівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_1 дійсно є донькою покійного ОСОБА_5 (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії І-АМ № 054227, виданного 27 січня 2001 року, 27 січня 2001 року позивач вийшла заміж та змінила дівоче прізвище «Синицька» напрізвище чоловіка «Швець» (а.с. 8).

Згідно довідки від 15 лютого 2017 року № 72, виданої виконавчим комітетом Рожнятівської сільської ради після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 47 по вул. В.Стуса, 47 в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області та земельної ділянки площею 3,39 га, що розташована на території Рожнятівської сільської ради посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії ВН № 000523, виданного 17 липня 2001 року Рожнятіською сільською радою Томашпільського району Вінницької області. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за заповітом залишився її зять ОСОБА_5, який помер 17 березня 2015 року і в звязку з чим не встиг оформити спадщину. Крім того, в довідці зазначено, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями зазначеного майна за законом залишилися діти ОСОБА_1, яка фактично спадщину прийняла, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які відмовилися від своєї частки у спадщині на користь позивача (а.с. 11).

Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 193/02-31 від 30 березня 2017 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_1 відмовлено, у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документу (а.с. 20).

Як вбачається з повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 251/0116 від 18 квітня 2017 року спадкова справа після померлого 17 березня 2015 року ОСОБА_5 не заведена (а.с. 43).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця танародженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 15, 57-62, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256, 257, 259, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 3,39 га, розташовану на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідченої державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН № 000523, виданого Рожнятівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області 17 липня 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул. В.Стуса (стара назва Кошового), 47 в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, в цей же строк з дня отримання копії рішення, до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: І.В. Скаковська