Справа № 526/453/17
Провадження № 2/526/388/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Горошко А.М., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЯЧСИР», треті особи: директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЯЧСИР» ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «РІЧЕН ГРУП» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановив:

03 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з відповідача -ТОВ «ГАДЯЧСИР» на його користь невиплачену за листопад 2016 року заборгованість по зарплаті в сумі 2199,34 грн., допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення 2 199,34 грн., а також стягнути з відповідача компенсацію за весь час затримки виплати зарплати в сумі всього 10 551,12 грн.

У даному позові міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Розглянувши клопотання та матеріали справи суддя дійшов наступних висновків.

Із п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі по тексту Закон) вбачається, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно п. 1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від України 13.01.2004 року № 5 (далі Інструкції), для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці.

До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Як вбачається з п. 3.9 Інструкції, не належать до фонду оплати праці суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закону України «Про судовий збір»), за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Таким чином, положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не застосовується щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, а тому позивач має сплатити судовий збір за дану вимогу у сумі 640 грн.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 82 ЦПК України та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З цих підстав, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вищезазначеного клопотання.

Керуючись ст. 82, 209, 210 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 8 Закону України«Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», ст. 129 Конституції України, суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЯЧСИР», треті особи: директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЯЧСИР» ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «РІЧЕН ГРУП» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. М. Горошко