РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення грошових коштів за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 227 619,22 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 02.11.15 р. між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 9 646,00 (девять тисяч шістсот сорок шість) доларів США, на строк до 09 листопада 2015 року, а останній зобов'язався в указаний строк їх повернути, на підтвердження чого написав розписку, яка посвідчує передання йому вказаної грошової суми. Однак, в зазначений у розписці строк відповідач гроші не повернув та в добровільному порядку відмовляється їх повертати, став уникати з позивачем зустрічі і взагалі перестав відповідати на його телефонні дзвінки.

Враховуючи наведене, позивач, посилаючись на приписи ст.1050 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми, а також пені, що складає 227 619,22 грн.

До початку розгляду судом справи по суті позивач в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України неоднаразово збільшував розмір позовних вимог і відповідно до останніх уточнень просив суд стягнути з відповідача на його користь 368 027,26 грн. (триста шістдесят вісім тисяч двадцять сім гривень двадцять шість копійок), у тому числі: суму основного боргу у розмірі 221 797.00 грн., інфляційні збитки в сумі 36 996,76 грн., три проценти річних в сумі 8 458,67 грн., а також проценти відповідно до ст.1048 ЦК України в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 100 774,83 грн. за період з 09.11.2015 р. по 14.02.2017 р.

Позивач в судове засідання не з"явився, але від представника позивача на адресу суду надійшла заява про підтримання позову, який просить розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з"явився, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 02.11.2015. року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали між собою договір позики, за яким ОСОБА_1 (позикодавець) передав у власність ОСОБА_2 (позичальника) на строк до 09.11.2015 року, а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти у сумі 9 646, 00 доларів США і зобов'язався їх повернути в строк до 09.11.2015р. На підтвердження укладення договору позики та його умов ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 розписку, яка посвідчує передання йому позикодавцем вказаної грошової суми.

Таким чином, між сторонами виникло зобов'язання із договору позики, за яким позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Доказів виконання грошового зобов"язання відповідачем, в матеріалах справи відсутні, стороною відповідача не надані.

Враховуючи, що позивачем було надано відповідачу у позику грошові кошти у доларах США, та приймаючи до уваги вимоги ч.2 ст.533 ЦК України, відповідно до яких якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а тому позивачем перерахована сума боргу в розмірі 9 646, 00 доларів США в грошовій еквівалент у гривні, що станом на 09.11.2015р. за курсом Національного банку України еквівалентно 221797.00 грн.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст.525, 526 та ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, законом установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором. Указане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений.

З огляду на викладене, оскільки розмір процентів у договорі не встановлений, він має визначатися на рівні подвійної облікової ставки НБУ.

За правилами ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а відтак, нараховані позивачем на прострочену суму боргу у розмірі 221 797.00 грн. інфляційні збитки в сумі

36 996,76 грн.,три проценти річних у сумі 8 458,67 грн., а також проценти відповідно до ст.1048 ЦК України в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 100 774,83 грн. за період з 09.11.2015 р. по 14.02.2017 р. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача боргу за договором позики від 02.11.2015 р. у загальній сумі 368 027,26 грн.

Також згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так, за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2276,20 грн., який в силу ч.1 ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.525, 526, ч.1 ст.530, ст.ст.625, 629, 1046, ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України, ч.1 ст.88, ч.4 ст.169, ч.3 ст.208, ст.ст.209, 212-215, ч.1 ст.224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН який зареєстрований і проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 який зареєстрований і проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, борг за договором позики від 02.11.2015р. в сумі 368 027,26 грн (триста шістдесят вісім тисяч двадцять сім гривень двадцять шість копійок) у тому числі: суму основного боргу у розмірі 221797.00 грн., інфляційні збитки в сумі 36 996,76 грн., три проценти річних в сумі 8 458,67 грн., а також проценти відповідно до ст.1048 ЦК України в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 100 774,83 грн. за період з 09.11.2015 р. по 14.02.2017 р.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 2276,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.І. Бочаров.