Справа №345/4635/16-ц
Провадження № 2/345/249/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.01.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.,

секретаря судового зсідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, стверджуючи що 03.06.2016 року помер його батько ОСОБА_4. На випадок смерті він слав заповіт, яким заповів йому та відповідачу все належне йому майно в рівних частках. На час смерті спадкодавцю належав житловий будинок з господарськими будівлями а спорудами по вул. Центральна, 106 в с. Сівка-Войнилівська калуського району, а також право на земельну частку (пай) розміром 41,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі в землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Шевченка Калуського району Івано-Франківської області. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримав відмову у видачі даного документа, так як відсутні правовстановлюючі документи на дане домоволодіння, а також первинна реєстрація права на земельну частку (пай).

Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на вказане нерухоме майно, а позивач не може оформити свідоцтво на право власності на нього самостійно, після смерті спадкодавця належним чином прийняв спадщину, так як постійно проживав із батьком на час смерті, його брат, ОСОБА_3 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини в його користь, то ОСОБА_2 просить суд визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно.

У судове засідання позивач не зявився, однак подав письмову заяву про слухання справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує, просить його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення даного позову, просить розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 03.02.2016 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

На випадок смерті ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений секретарем Сівко-Войнилівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області 13 жовтня 2003 року, який зареєстровано в реєстрі за № 13, яким заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 все належне йому на день смерті майно в рівних частках (а.с. 15).

З довідки № 485 від 30.05.2016 року, виданої виконкомом Сівко-Войнилівської сільської ради, вбачається, що згідно із записом в господарській книзі № 3виконкому Сівко-Войнилівської сільської ради за ОСОБА_4 значився житловий будинок № 106, що знаходиться по вул. Центральна в с. Сівка-Войнилівська Калуського району Івано-Франківської області. Первинна реєстрація права власності та правовстановлюючі документи на дане домоволодіння відсутні. До дня смерті в даному проживав також його син ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно даних, що містяться в технічному паспорті, домоволодіння складається з житлового будинку площею 117,1 м.кв. (літ.А), гаражу площею 18,9 м.кв. (літ.Б), стайні площею 15,6 м.кв. (літ.В), комори площею 8,8 м.кв. (літ.Г), літньої кухні площею 22,9 м.кв. (літ.Д), воріт (№1), огорожі (№2,), криниці (№3), його інвентаризаційна вартість 193 447 гривень 00 копійок (а.с. 25-27).

Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВЕО № 453358 від 23.05.2007 року ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) розміром 41,65 в умовний кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективні власності сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Калуського району Івано-Франківської області, який належав ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 006182 від 21.09.1999 року (а.с. 17-18). Грошова оцінка даної земельної частки (паю) становить 200012,46 грн. (а.с. 19).

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 6), та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.7). Однак, як вбачається з листа № 483/02-31 від 20.08.2016 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_2 не предявлено оригіналу правовстановлюючого документа на домоволодіння по вул. Центральна, 106 в с. Сівка-Войнилівська Калуського району Івано-Франківської області, а також відсутністю реєстрації права власності на земельну частку (пай), оформленого рибінським А.Т. після смерті ОСОБА_5, померлої 28.01.2002 року (а.с. 5).

ОСОБА_3, відповідач по справі, подав до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 8, 9).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вищезазначене нерухоме майно фактично належало спадкодавцю, однак він не встиг оформити право власності на нього.

Також суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які підтверджують факт належності спадкодавцю ОСОБА_4 вказаного нерухомого майна.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно положень п.1ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України позивач прийняв спадщину, так як у визначений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 призначив своїми спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Заповіт не змінювався та не відмінявся. ОСОБА_3, син спадкодавця та відповідач по справі, відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2, а тому претензій до даного спадкового майна не має.

Спадкоємці, що в силу ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині, відсутні. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Будь-які інші особи, які зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, відсутні.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218,1221,1222,1225,1233-1235,1241, 1265, 1268, ЦК України, ст.ст. 3, 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, померлого 03.02.2016 року, а саме на:

-будинковолодіння № 106, яке знаходиться по вул. Центральна в с. Сівка-Войнилівська Калуського району Івано-Франківської області;

-земельну частку (пай) розміром 41,65 в умовний кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя