Справа № 352/772/16-ц
Провадження № 2/352/73/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що шлюб є формальним, спілкування між сторонами припинилося протягом тривалого часу, а тому просила позов задоволити та шлюб розірвати.

Листом, що надійшов 01.07.2016 року на адресу суду, позивач позов підтримав у повному обсязі з підстав наведених в ньому та просив його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився. У поданій суду заяві проти позову заперечив, пояснив суду, що продовжує спілкування із дружиною, вони мають спільні інтереси, виховали двох дітей, він продовжує її кохати, ніколи не ображав, не принижував, поважає її як жінку і матір їхніх дітей. Вважає, що шлюб не є формальним, бажає зберегти їхню сімю і підстав для задоволення немає, тому просив у задоволені позову відмовити.

Ухвалою суду від 08.09.2016р. сторонам надано три місяці для примирення.

Ухвалою від 14.12.2016 р. суд відновив провадження по справі та повідомив сторони про час і місце розгляду справи.

Позивач в судове засідання після відновлення провадження не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неприбуття в суд не повідомила.

Згідно приписів ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь в справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обовязки.

За таких обставин, керуючись ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача за наявними в ній матеріалами, враховуючи, що у суду є всі необхідні докази для вирішення спору по суті, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 24.10.1987 року між позивачкою та відповідачкою у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис за №1513.

Від даного шлюбу в сторін по справі народилося двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми та проживають з відповідачем.

З 1998 року позивачка періодично виїздить на роботу за кордон, їхні діти постійно проживають з відповідачем. Крім того, остання постійно спілкується з ними та відповідачем.

Згідно пояснень відповідача він продовжує її кохати, ніколи не ображав та не ображає, не принижує її гідність, поважає її як жінку і матір їхніх дітей, шлюб не є формальним та бажає зберегти їх сімю.

Відповідно до статей 109110 СК України розірвання шлюбу за рішенням суду можливе як за спільною заявою подружжя, так і за заявою одного з подружжя.

Частиною другою ст.112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд вирішуючи спір, враховує принцип змагальності сторін та уникаючи формалізму вважає, що позивач не довів суду і не надав жодних доказів того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, тому суд вирішив в задоволені позову слід відмовити за безпідставністю.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 104 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.ст. 213 -215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Р.Р.Струтинський