Номер провадження: 22-ц/785/658/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовськох Л.М., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2016 року про обмеження боржнику у праві виїзду за межі України у цивільній справі за поданням державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

28.11.2016 року державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі- держвиконавець ВДВС) звернувся із поданням про встановлення ОСОБА_2А тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Подання обгрунтоване тим, що 26.07.2016 року держвиконавцем ВДВС відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника на користь ПАТ КБ Правекс Банк заборгованості у розмірі 2 948 786,60 гривень.

У серпні та листопаді 2016 року держвиконавцом ВДВС здійснювались дії з виконання рішення суду, однак місце знаходження боржника, його майно та доходи не встановлені. Проте з'ясувалось, що боржник документований паспортом України для виїзду за кордон.

Посилаючись на те, що рішення суду не виконується, боржник ухиляється від його виконання і не здійснює заходів для погашення заборгованості, держвиконацевь ВДВС просив задовольнити подання.

Держвиконавець не приймав участі у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.12.2016 року подання задоволено (а.с.10,11).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на незаконність ухвали і відсутність підстав для обмеження у праві виїзду за межі України.

У засіданні колегії суддів представник ОСОБА_2 скаргу підтримав.

Держвиконавцеь ВДВС у засідання колегії суддів не з'явився.

Ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 312 ч.1 п.3 ЦПК України.

За змістом ст. 312 ч.1 п.3 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і приймає з цього

питання нову ухвалу, якщо воно було вирішено з порушенням норм процесуального права.

28.11.2016 року держвиконавцеь ВДВС звернувся із поданням про встановлення ОСОБА_2А тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (а.с.1).

Суд, задовольняючи подання виходив з того, що є підстави для обмеження боржнику у праві виїзду за межі України (а.с.10.11).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Громадянину України може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо діють невиконані зобов'язання до виконання зобовязань (ст. 6 Закону України Про порядок визду з України та в'їзд в Україну громадян України).

Наявність у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження цієї особи у її праві визду за межі України і зазначене питання вирішується судом.

Питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу ВДВС за поданням держвиконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за подавнням приватного виконавця (ст. 377-1 ч.1 ЦПК України у редакції від 21.12.2016 року).

Встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС з 2016 року знаходиться виконавчий лист Печерського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості зі ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Правекс-Банк у розмірі 2 924 986,60 гривень і судових витрат.

У поданні держивконавця ВДВС зазначається про те, що виконавче провадження відкрито 26.07.2016 року ВП № 51754669, копія якого надана до матеріалів справи.

Між тим, до матеріалів справи додана копія постанови від 26.07.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 51754689 на підставі виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 (а.с.5 зворот).

Копія постанови ВП № 51754669 від 26.07.2016 року про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості зі ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутня.

В матеріалах справи також відсутні відомості про те, що копія постанови про відкриття провадження у справі направлялась боржнику ОСОБА_2

Відповідно до ст. 18 ч.3 п.19 Закону України Про виконавче провадження (далі-Закон), у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, держивконавець ВДВС вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання останнім зобовязань за рішенням про стягнення заборгованості.

Таким чином, вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд насамперед, повинен встановити факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду про стягнення заборгованості.

Суд, всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК України, належним чином не з'ясував обставини, а також період ухилення виконання рішення боржником, не витребував і не дослідив у судовому засіданні матеріали виконавчого провадження і дійшов передчасного висновку про задоволення подання держвиконавця ВДВС.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про те, що подання подано не держвиконавцем ВДВС, а ВДВС, дежвиконавець повинен звернутись до суду, який видав виконавчий лист не заслуговують на увагу.

З матеріалів справи вбачається, що поданння підписано і подано саме держвиконавцем ВДВС - ОСОБА_4 (а.с.1.1 зворот).

Зміни до ст. 18 Закону набули чинності у грудні 2016 року, тобто після звернення держвиконавця ВДВС із поданням до суду.

До ст. 377-1 ЦПК України також внесені зміни, однак положення статті про право держвиконавця звернутись до суду за місцем органу ВДВС у зв'язку із внесенням змін до ст. 18 Закону, в ст. 377-1 ЦПК України не зазнало змін.

Приймаючи до уваги,що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального

3

права, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п.3, 312 ч.1 п.3, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2016 року про обмеження боржнику у праві виїзду за межі України скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6