ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6800/13-ц
Провадження № 4-с/210/18/17
У Х В А Л А

іменем України

"01" березня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Філіпенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, суд

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. В обґрунтування скарги посилається на те, що 04.10.2016 року представником скаржника ТОВ «Вердикт Консалтинг» направлено до Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг заяву про відкриття виконавчого провадження з доданим виконавчим листом №210/6800/13-ц, виданого 02.09.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, що підтверджується реєстром поштових відправлень. Стягувачем отримано повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання на підставі відсутності сплати авансу за виконавче провадження відповідно до ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», який вступив в дію 05.10.2016 року. Станом на 04.10.2016 року діяв ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якого, авансу щодо виконавчого провадження не вимагалося. У звязку з цим просить визнати неправомірною та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, зобовязати Державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №210/68/00/13-ц, виданого 02.09.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості без стягнення авансового внеску.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності.

Представник Дзержинського ВДВС до початку судового засідання надав заперечення, згодом надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги, викладені в скарзі визнав, заперечення просив до уваги не брати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Також, відповідно до ч.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦПК України, скарга розглядається у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Судом встановлено, що 4 жовтня 2016 року ТОВ «Вердикт Консалтинг» було надіслано на адресу ДВС виконавчий лист №210/6800-13-ц виданого 02.09.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі за позовом ПАТ КБ «правек-Банк» до ОСОБА_3 про відшкодування заборгованості за кредитним договором (а.с. 5), який отримано ДВС 13 жовтня2016 року.

13 жовтня 2017 року повідомленням державного виконавця виконавчий лист було повернуто без виконання на підставі п. 4 ч. 4 ст. 4 закону України «Про виконавче провадження"», в зв'язку з несплатою стягувачем авансового внеску (а.с. 4).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 05.04.2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, звертаючись з виконавчим документом для виконання, стягувач керувався нормами ЗУ «Про виконавче провадження"» в редакції закону від 21 квітня 1999 року, яка діяла станом на 04.10.2016 року.

Нормами вищевказаного Закону повернення виконавчого документа з підстав несплати авансового внеску не передбачалося.

05 жовтня 2016 року набрав чинності ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року, виконавчий документ повертається стягувачеві у разі несплати ним авансового внеску.

Документи для відкриття виконавчого провадження стягувач подав 04.10.2016 року, про що свідчить Список№1832 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих (а.с. 7), поштове повідомлення (а.с. 8).

День здавання стягувачем письмової заяви про відкриття виконавчого провадження до установи звязку, відповідно до ст. 255 ЦК України є датою подання вказаного документу адресату.

Суд вважає, що здача на пошту є юридично значимою дією і є предявленням виконавчого листа, який адресований конкретному органу ДВС. Даний спосіб предявлення виконавчого документу не протиричить вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» або Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Згідно з ч.1 ст.251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Як зазначено у статті 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи звязку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Крім цього, ч. 6 ст. 70 ЦПК України передбачає, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Отже, при вирішенні питання щодо відкриття провадження, державний виконавець повинен був керуватися нормами Закону в редакції, що діяла станом на 4 жовтня 2016 року, оскілльки заява про відкриття виконавчого провадження була здана на пошту 04.10.2016 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, оскільки дії державного виконавця щодо винесення повідомлення № 7461/5 від 13.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу без подальшого виконання є неправомірними, і таке повідомлення підлягає скасуванню.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 розяснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 251, 255 ЦК України, ст. ст. 70, 197, 382-389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати повідомлення №7461/5 від 13.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Зобовязати Державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №210/6800/13-ц, виданого 02.09.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості без стягнення авансового внеску.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. В. Хлистуненко