Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/239/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Волошина Н. Л.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

28.02.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Франко В.А.

суддів - Авраменко Т.М.Черненко В.В.

за участю секретаря - Гончар В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Житлосвіт 2012», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Світловодський міський голова Козярчук Валентин Валентинович- про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 і Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на рішення Світловодського місьрайонного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2016 року і

В С Т А Н О В И Л А:

08 червня 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

19 липня, 19 вересня та 04 жовтня 2016 року позивач доповнював раніше заявлені вимоги та остаточно просив стягнути з КП «Житлосвіт 2012» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 57 954 грн. 54 коп. за період з 30 березня 2016 року по 04 жовтня 2016 року та відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 грн. (а.с. 63, 90, 101)

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 30 березня 2016 року його було звільнено з роботи з посади директора КП «Житлосвіт 2012» за п. 6 ст.40 КЗпП України, проте вихідна допомога, як те передбачено ч. 1ст.44 КЗпП України йому вчасно виплачена не була. Виплата вказаної допомоги була здійснена лише 25 травня 2016 року, при чому середній заробіток за час затримки її виплати нарахований та виплачений добровільно не був, відтак позивач вважає, що розрахунок не здійснений дотепер. Зазначені неправомірні дії відповідача призвели до моральної шкоди, грошову компенсацію якої вимагає позивач.

Ухвалою Світловодського місьрайонного суду Кіровоградської області від 12 липня 2016 року було залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Світловодського міського голову Козярчука Валентина Валентиновича.(а.с.57-58).

Рішенням Світловодського місьрайонного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 16622 грн. 62 коп., який обраховано без вирахування податків та інших обов'язкових платежів, а також 500 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні вимог ОСОБА_2 щодо стягнення решти заявлених ним сум відмовлено. Вирішено питання з судовими витратами.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення , яким стягнути з КП «Житлосвіт 2012» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 79069,76 грн., а також моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Зазначає, зокрема, що 25.05.2016 йому було виплачено вихідну допомогу в розмірі середнього місячного заробітку відповідно до ст.44 КЗпП але не виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30.03.2016 року по 25.05.2016 року, як це передбачено ст.117 КЗпП.

Вважає, що остаточний розрахунок з ним проведений 25.05.2016 р. тобто після виплати вихідної допомоги, передбаченої ст.44 КЗпП, а середній заробіток, згідно ст.117 КЗпП за період з 30.03.2016 по 25.05.2016 як раз підпадає під поняття «всіх сум» в контексті розуміння ст.116 КЗпП України, які належить виплатити працівникові при його звільненні. Наполягає на стягненні моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

В апеляційній скарзі Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» ставиться питання проскасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову в частковому задоволенні позову ОСОБА_2 до КП «Житлосвіт 2012» В іншій частині рішення залишити без змін.

Зазначається, зокрема, що заробітну плату та інші виплати, передбачені контрактом від 4 червня 2015 року позивачу було виплачено у повному обсязі на підстав розпоряджень Світловодського міського голови від 30 березня 2016 року за №127-к та від 25 травня 2016 року за №196-к.

Вважають, що дане непорозуміння виникло із-за тієї обставини, що усі суми розрахунку при звільненні ОСОБА_2 повинно було виплачуватись тільки на підставі розпорядження Світловодського міського голови, з яким позивач і уклав даний контракт.

В судовому засіданні в режимі відео конференції представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, заперечувала проти доводів апеляційної скарги КП «Житлосвіт 2012».

Представник КП «Житлосвіт 2012» Татарчук О.В. та директор КП «Житлосвіт 2012» ОСОБА_6 підтримали доводи своєї апеляційної скарги, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_2

Третя особа - Світловодський міський голова Козярчук В.В. в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно зворотного повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання в режимі відео конференції, обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п.1ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін (ст.308).

Частина перша статті 47 КЗпП України передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу .

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст.44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Суд першої інстанції встановив, що згідно контракту від 04 червня 2015 року, укладеного між Світловодською міською радою в особі міського голови Котенка Ю.М. та ОСОБА_2 останній був призначений директором комунального підприємства «Житлосвіт 2012», що належить до комунальної власності територіальної громади м. Світловодська, на строк до 05 вересня 2015 року. 02 вересня 2015 року між вказаними сторонами укладено додаткову угоду до контракту від 04 червня 2015 року, відповідно до якої замінено у тексті контракту слова «05 вересня 2015 року» словами «06 вересня 2020 року (а.с. 5-10, 11).

У зв'язку з поновленням за рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2016 року на посаді директора КП «Житлосвіт 2012» ОСОБА_6, 30 березня 2016 року Світловодським міським головою було видано Розпорядження № 127-к «Про звільнення ОСОБА_2 та припинення дії контракту»

Вказаним вище розпорядженням припинено дію контракту від 04 березня 2015 року та звільнено 30 березня 2016 року ОСОБА_2 з посади директора КП «Житлосвіт 2012» на підставі п. 6 ст.40 КЗпП України .

Пунктом 2 зазначеного розпорядження зобовязано бухгалтерію КП «Житлосвіт 2012» провести з ОСОБА_2 повний розрахунок на дату звільнення, відповідно до норм чинного законодавства. (а.с. 116).

30 березня 2016 року директором КП «Житлосвіт 2012» ОСОБА_6 видано наказ № 60 «Про повний розрахунок», яким відповідно до розпорядження Світловодського міського голови № 127-к від 30 березня 2016 року на виконання п. 2 щодо здійснення повного розрахунку з ОСОБА_2, зобов'язано бухгалтерію КП «Житлосвіт 2012» провести з ОСОБА_2 повний розрахунок на дату звільнення, відповідно до норм чинного законодавства та виплатити компенсацію за невикористану відпустку в кількості 10 календарних днів за період з 05 червня 2015 року по день звільнення (а.с. 117).

Відомостю на виплату грошей №60 від 31.03.2016 року підтверджується здійснення розрахунку з ОСОБА_2 при його звільненні (а.с.118).

25 травня 2016 року Світловодським міським головою Козярчуком В.В. винесено розпорядження «Про усунення порушень викладених в довідці про проведення перевірки від 06 травня 2016 року № 11-05-056/0241», яким зобов'язано бухгалтерію КП «Житлосвіт 2012» виплатити ОСОБА_2 вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст.44 КЗпП України. Того ж дня на підставі зазначеного розпорядження директором КП «Житлосвіт 2012» ОСОБА_6 видано наказ № 84 «Щодо проведення нарахувань ОСОБА_2.» (а.с. 119,120).

На підставі викладеного, суд першої інстанції встановив, що вимоги статтей 44,116 КЗпП України відповідачем КП «Житлосвіт 2012» » щодо виплатити ОСОБА_2 вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, були виконані лише 25 травня 2016 року, що підтверджується копією платіжного доручення № 233 від 25 травня 2016 року (а.с. 129).

Частиною першою статті 117 КЗпП передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу ,при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Середньоденна заробітна плата позивача визначена 449 грн. 26 коп., що підтверджується довідкою КП «Житлосвіт 2012» за вих. № 318 від 18 липня 2016 року, яка не оспорюється позивачем (а.с. 68).

Суд першої інстанції зазначив, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Відповідно до щорічного розрахунку норм тривалості робочого часу, з урахуванням дати звільнення позивача, у розрахунковому періоді 37 робочих днів: у березні 2016 року - 1 робочий день, у квітні 2016 року 21 робочий день, у травні 2016 року 15 робочих днів.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, з чим погоджується і колегія суддів, що на користь позивача підлягає стягненню з КП «Житлосвіт 2012» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 березня 2016 року по 25 травня 2016 року у сумі 16622 грн. 62 коп. ( 37 робочих днів Х 449 грн. 26 коп. середньоденної заробітної плати = 16622 грн. 62 коп.).

Доводи апеляційної скарги позивача про виплату йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 травня по день подачі апеляційної скарги - 9 грудня 2016 року - , тобто після виплати всіх належних йому при звільненні сум, не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на нормах матеріального права. Оскільки позивач вимагає застосувати ст.117 КЗпП на ст. 117 КЗпП України, яка судом першої інстанції вже застосована при стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 березня 2016 року по 25 травня 2016 року у сумі 16622 грн. 62 коп.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд першої інстанції врахував ту обставину, що внаслідок невиконання відповідачем вимог ст. ст.47,116 КЗпП України було порушено трудові права позивача, він зазнав моральних страждань, які вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення порушеного права,

Суд першої інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення з відповідача на користь позивача 500грн. 00 коп. її грошової компенсації. При цьому суд виходив з принципу розумності та справедливості.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні.

Апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, ст.307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скаргиОСОБА_2 і Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» - відхилити.

Рішення Світловодського місьрайонного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя: В.А. Франко

Судді: Т.М. Авраменко

В.В. Черненко