Справа № 456/4503/14 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/783/467/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Копняк С.М. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника ОСОБА_3-ОСОБА_4,

представника позивача ОСОБА_5-ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_7 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, ОСОБА_8, Відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_7, ОСОБА_9, приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Швед Іванни Володимирівни про визнання недійсними прилюдних торгів із реалізації арештованого нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсними результати електронних торгів які відбулись 08 липня 2014 року, оформлені протоколом проведення електронних торгів № 749 з реалізації арештованого нерухомого майна ОСОБА_5 - нежитлових будівель та споруд, що знаходяться за адресою - АДРЕСА_1.

Визнано недійним акт державного виконавця про проведені електронні торги від 06 серпня 2014 року про реалізацію арештованого нерухомого майна, складений старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області Ковалем Ю.Я.

Витребувано нежитлові будівлі та споруди, а саме сушильну камеру «А-1», площею 93,4 кв.м., сушильну камеру "В-1", площею 202,9 кв.м., зерносклад №1 "Ж-1", площею 279,8 кв.м., зерносклад №2 "З-1", площею 729,8 кв.м., зерносклад № 3 "И-1", площею 124,9 кв.м., піднавіс ваги "І-1", площею 6,6 кв.м., піднавіси "Г", "Д", "Е", ворота "№1", огорожі "№2", "№3", що розташовані за адресою АДРЕСА_1 з володіння ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5.

В решті позову відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника - ОСОБА_4 оскаржив відповідач - ОСОБА_7. Вважає рішення суду незаконним. Звертає увагу, що порядок реалізації арештованого майна регулюється не тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого Міністерством юстиції України №656/5 від 16.04.2014 року. В апеляційній скарзі просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5. Також апелянт просить вирішити питання судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4, представника ОСОБА_7 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. За змістом ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 13.09.2012 року Сихівським районним судом м.Львова, видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_12 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 заборгованість за договором позики у розмірі 424 139,87 грн..

14.09.2012 року відділом державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення зазначеної вище заборгованості.

В подальшому державний виконавець описав й арештував належні позивачеві ОСОБА_5 нежитлові будівлі та споруди, розташовані по АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку № 110/13 судової будівельно-технічної експертизи по визначенню вартості будівель та споруд, Інституту судових експертиз та права від 12.11.2013 року, ринкова вартість указаних будівель та споруд становить 137 527 грн.

Після чого державний виконавець передав документи щодо реалізації спірних будівель та споруд до державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України (далі - ДП "Інформаційний центр"), яке призначило прилюдні торги з реалізації будівель та споруд на 08.07.2014 року, переможцем торгів визнано ОСОБА_8, який придбав майно боржника за ціною 250 299,14 грн. та оформив своє право власника у встановленому порядку.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_5, суд виходив з тих обставин, що прилюдні торги проведені з порушення правил, визначених Тимчасовим положенням, є підстави для визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1, які були проведені 08.07.2014 року, на основі висновку про визначення вартості майна від 12.11.2013 року, організатором електронних торгів виступило Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, що також є підставою для визнання недійсним акту державного виконавця про проведені електронні торги та витребування майна з володіння нових власників.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Примусова реалізація майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у ст.16 ЦК України, згідно з п.2 ч.2 якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Відповідно до ч.3 ст.62 Закону України "Про виконавче провадження" майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Частинами 2-4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 зазначеного Закону).

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Враховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах.

Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

За правилами проведення прилюдних торгів спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Уповноважені особи спеціалізованої організації складають інформаційні картки на кожний лот із зазначенням стартової ціни. При цьому визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності (пункти 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового положення). Тобто на момент проведення прилюдних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Беручи до уваги вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження»; пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення, а також, що прилюдні торги проведені з порушення правил, визначених Тимчасовим положенням, є підстави для визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1, які були проведені 08.07.2014 року, на основі висновку про визначення вартості майна від 12.11.2013 року, організатором електронних торгів виступило Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

За обставин визнання прилюдних торгів недійсними, як спосіб захисту прав позивача згідно ст. 16 ЦК України підлягають визнанню недійсними документи, якими оформлювалася процедура проведення прилюдних торгів як правочину - протокол № 749 проведення електронних прилюдних торгів від 08.07.2014 року з реалізації вказаних будівель та споруд; акт від 06.08.2014 року про реалізацію арештованого нерухомого майна, складений головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Результатом прилюдних торгів є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги.

Таке свідоцтво є документом, що посвідчує право власності та підставою державної реєстрації прав власності за покупцем.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до висновку з яким погоджується колегія суддів, з врахуванням того, що ОСОБА_8 придбавши спірне майно з прилюдних торгів, оформивши свідоцтво про придбання нерухомого майна та ставши власником цього майна, розпорядився своїми правами власника та відчужив таке майно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 шляхом укладення договорів купівлі-продажу від 28.08.2014 року, які в свою чергу стали співвласниками цього майна та належним чином оформили своє право. Таким чином, втратили юридичну силу, свідоцтво про придбання нерухомого майна та рішення про державну реєстрацію права власності на спірні нежитлові будівлі та споруди за ОСОБА_8, а тому й немає необхідності визнавати такі договори недійсними та скасовувати.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним, чи який визнано недійсним. Норма ч.1 ст.216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується.

Відповідно до Роз"ясень п.30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" застосовуючи положення ч. 2 ст. 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.

Зважаючи на згадані норми, а також те, що позивач правомірно та в порядку передбаченому Законом звернувся із вимогою про витребування майна, з врахуванням недійсності правочину (торгів), щодо відчуження майна в порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що спірне майно слід витребувати у добросовісних набувачів на користь власника.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, представника ОСОБА_7 з врахуванням встановлених обставин справи та заперечень представника позивача на апеляційну скаргу, жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні апеляційної скарги апелянту слід відмовити, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст. 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: С.М. Копняк

Р.В. Савуляк