АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6270/17 Справа № 175/1266/17 Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпропетровського райсуду від 18.04.2017р. задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, накладено арешт на належне ОСОБА_3 торгівельно-офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_1; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, із забороною відповідачці здійснювати будь-які дії по їх відчуженню, передачі іншим особам та переоформленню, а також із забороною державним органам вчиняти реєстраційній дії відносно вказаного нерухомого майна. Ухвалою того ж суду від 08.06.2017р. виправлено допущені у вказаній ухвалі описки (а.с.29-31). В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», посилаючись на невідповідність вказаної ухвали суду вимогам закону, просило її скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вона підлягає скасуванню за такими підставами.

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.151, ч.1,3 ст.152 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами. При цьому у заяві ініціатора забезпечення позову, згідно ч.2 ст.151 ЦК України, мають бути зазначені причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов. За положеннями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з позовною заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені із застосуванням відповідних заходів.

Ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Так, як вбачається із заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у якості причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вона містить лише посилання на велику суму позову (а.с.6). Суд першої інстанції, задовольнивши заяву, не перевірив, яким чином зазначена причина впливає на предмет позову про визнання права власності на частину нерухомого майна, не пересвідчився в існуванні реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не зясував дійсні причини заяви про забезпечення позову та не навів встановлених обставин у своїй ухвалі.

Між тим, в апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» посилалась на те, що дійсною причиною забезпечення позову стала наявність конфлікту з приводу зазначеного у позові майна, яке мало статус іпотечного та відносно якого товариство 22.11.2016р. на електронних торгах придбало право вимоги, а 22.05.2017р. - набуло права власності у порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Зазначені обставини судом першої інстанції не перевірялись.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову, а також похідна від неї ухвала про виправлення описки, на підставі п.3 ст.312 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею питання щодо забезпечення позову на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. У зв'язку з цим апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст.303,312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року та ухвалу того ж суду від 08 червня 2017 року скасувати і передати питання щодо забезпечення позову на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.