Справа № 572/294/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Слободянюк Б.К.

при секретарі - Кудіній А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання втратившою право на користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання втратившою право на користування житловим приміщенням.

Позивачі в обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 11.11.1999 року ОСОБА_1 була виділена трьохкімнатна квартира №24, розташована в м. Сарни по вул. Пушкіна,56 Рівненської області, загальною площею 43,9 м.2 згідно рішення міської ради м. Сарни №529 від 11.11.1999 року, про що був виданий ордер №4955. У вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. Відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 склалися так, що жити разом не можливо, з 2012 року не підтримують подружніх відносин, відповідач з 2012 року залишила сім"ю, вказаною квартирою не користується, проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком за адресою м. Сарни, вул. Медведєва,14, Рівненської області. Відповідач не проживає та не користується квартирою №24 по вул. Пушкіна в м. Сарни більше чотирьох років. Реєстрація відповідача в квартирі порушує права позивачів і не дає їм можливості користуватися пільгами та отримувати соціальну допомогу на оплату за користування квартирою і не мають можливості вирішити питання передачі квартири у власність відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду ". Крім того позивачі сплачують рахунки за захоронення сміття та за користування житловим приміщенням за всіх зареєстрованих членів квартири. Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали повному обсязі, дали пояснення згідно позову, позов просили задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що протягом чотирьох років не проживає у спірній квартирі та не сплачує кошти за утримання квартири.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 що стверджується Ордером на житлове приміщення № 4955, виданим Виконавчим комітетом міської ради міста ОСОБА_6 11листопада 1999 року (а.с.6).

З дослідженої в судовому засіданні довідки КП «Житлосервіс» №1880 від 02 лютого 2017 року вбачається, що довідка видана ОСОБА_1 в тому, що він дійсно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 у такому складі сім"ї: дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_3, син ОСОБА_2, дочка ОСОБА_4, всі особи зареєстровані в квартирі з 16.02.2000 року (а.с.9).

Відповідач протягом тривалого часу, а саме з 2012 року у спірній квартині не проживає, подружніх відносин з ОСОБА_6 не підтримує, кошти на утримання будинку та сплату комунальних послуг не надає, не бере участь у поточних витратах на обслуговування квартири, її речей у квартирі немає, що було підтверджено в судовому засіданні позивачами та відповідачем.

Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, зі спливом шестимісячного терміну особа втрачає право користування жилим приміщенням.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснено у п.п. 34, 35 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Тому власник житла має право вимагати визнання попереднього власника та членів сім'ї попереднього власника такими, що втратили право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останніх з реєстрації.

Відповідач, як член сім"ї власника житла за вказаною адресою не проживає з 2012 року. Вона не цікавиться необхідністю сплачувати будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачами спільне господарство, вони не пов'язані спільним побутом.

Таким чином відповідач втратив право на користування будинком, що належить позивачу.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 з 2012 року за місцем реєстрації не проживає, є всі підстави для визнання її такою, що втратила право користування квартирою № 24 по вул. Пушкіна, 56 в м. Сарни.

На підставі викладеного, керуючись ст.71,72 ЖК України, ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання втратившою право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 24 по вулиці Пушкіна, 56 в місті Сарни.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ: .