УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року

Суддя Рiвненського мiського суду Рівненської області ОСОБА_1, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерціний банк "ПриватБанк" про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерціний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

Крім того, ПАТ КБ "ПриватБанк" подало заяву про забезпечення позову у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що зареєстроване за ОСОБА_2, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування необхідності застосування забезпечення позову зазначають, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вважає, що заява ПАТ КБ "ПриватБанк" про вжиття заходів забезпечення позову у справі задоволенню не підлягає.

Згідно вимог ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень, наведених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Позивачем не надано доказів, що майно на яке він просить накласти арешт дійсно належить відповідачу по справі.

Крім того, як слідує з вимог п.1 ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову, крім іншого, повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов.

Надані позивачем докази, враховуючи характер та зміст заявлених позовних вимог, не підтверджують тієї обставини, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Наведені ж позивачем підстави для такого висновку, а саме, ризик ухилення відповідачів від подальшого виконання можливого рішення суду, судом не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст.ст.151,152,153,293,294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерціний банк "ПриватБанк" про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерціний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Куцоконь Ю.П.