Справа №: 398/649/17
провадження №: 2/398/1376/17
УХВАЛА

"02" березня 2017 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної служби з питань праці у Кіровоградській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Фермерське господарство «Едем-777», відділ соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, про зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

27 лютого 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить зобовязати відповідача ОСОБА_2 Держпраці у Кіровоградській області винести рішення та зобовязати голову зазначеного фермерського господарства ОСОБА_3 скласти за встановленою формою акт про нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 6 вересня 2016 року під час виконання ним трудових обовязків, внаслідок якого він отримав виробничу травму.

Перевіривши відповідність позовної заяви вимогам статей 119-122 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що у відкритті провадження за ним має бути відмовлено у звязку з тим, що вона не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного зудочинства з таких підстав.

Згідно тексту позовної заяви ОСОБА_1 предметом його позову є зобовязання управління Держпраці винести рішення про зобовязання голови фермерського господарства скласти акт про нещасний випадок. Разом з тим, обґрунтовуючи позовні вимоги щодо державного органу позивач посилається на те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність і не скористався своїми повноваженнями щодо усунення порушення роботодавцем обовязку скласти акт про нещасний випадок. На думку позивача відповідач порушив вимоги ст.22 ЗУ Про охорону праці і постанови КМУ від 30 листопада 2011 р. N 1232 Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Таким чином, на обґрунтування позовної заяви позивач одночасно посилається на неправомірність бездіяльності двох субєктів: роботодавця голови ФГ Едем-777, який всупереч законодавству не склав акт про нещасний випадок на виробництві, і управління Держпраці, яке не скористалося наданими їм згідно наведених вище нормативно-правових актів повноваженнями щодо винесення рішення (припису) для усунення зазначеного порушення роботодавцем законодавства про охорону праці.

Разом з тим, визначені позивачем позовні вимоги стосуються лише неправомірної, на його думку, бездіяльності управління Держпраці, тобто субєкта владних повноважень, щодо здійснення ним управлінських функцій щодо роботодавця, який порушує законодавство про охорону праці. При цьому вимог до роботодавця ФГ Едем-777, які стосуються його цивільних та трудових прав і обовязків позивач не висуває.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд, вирішуючи питання про віднесення норм до публічного права, а спору до публічно-правового, враховує загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом п. 1 ч. 1 статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Суд звертає увагу також на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну (управлінську) функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до ч. 1 Положення «Про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 р., Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Згідно пунктів 1- 3 ч. 3 цього Положення до основних завдань Держпраці віднесено реалізацію державної політики у сфері промислової безпеки, охорони праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на державному рівні, здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, повязаної з обєктами підвищеної небезпеки. Відповідно до п. 14 цього положення орган Держпраці є юридичною особою публічного права.

Судом вставнолено, що Держпраці у правовідносинах, які є предметом позову ОСОБА_1 є субєктом владних повноважень, оскільки згідно норм законодавства наділений управлінською функцією, а саме повноваженнями у разі, якщо роботодавець відмовився скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1, видавати обов'язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 щодо необхідності проведення розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1. Таке рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку. Ці норми закріплені у п.34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2011 р. N 1232.

Саме здійснення управлінських функцій відповідачем щодо роботодавця є змістом позовних вимог ОСОБА_1 Позивач не просить суд вирішити трудовий спір і застосувати будь-який із передбачених законом спосіб захисту його трудових або цивільних прав, зокрема і у правовідносинах позивача з роботодавцем щодо встановлення наявності або відсутності факту нещасного випадку і виробничої травми. Натомість він фактично просить суд зобовязати орган виконавчої влади, на якого покладені управлінські контрольні функції щодо роботодавця, захистити трудове право позивача.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства, оскільки його змістом є публічно-правовий спір між фізичною особою і субєктом владних повноважень щодо оскарження його бездіяльності. Розгляд такого спору належить до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за позовом ОСОБА_1

Керуючись ст. 122 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної служби з питань праці у Кіровоградській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Фермерське господарство «Едем-777», відділ соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, про зобовязання вчинити певні дії

Розяснити позивачу ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Орловський В.В.