Справа № 630/800/16-ц
Провадження № 2/630/54/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Малихіна О.О.

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Люботинської міської ради про встановлення юридично значимого факту та визнання права власності на майно за спадкуванням за законом,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася з вказаним позовом до суду, в якому з урахуванням уточнень просить: встановити юридично значимий факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були чоловіком та дружиною; встановити юридично значимий факт родинних відносин, а саме, що вона є донькою ОСОБА_2; визнати за нею, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності на житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», з сіньми літ. «а», сараями літ. «Б» і «В», вбиральнею літ. «Г», альтанкою літ. «Д», льохом літ. «П», вигрібною ямою літ. «Я», які розташовані на земельній ділянці площею 0,0769 га за адресою Харківська область, м. Люботин, вул. Караванська /вул. Короленка, 95/1 як спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, яка сталася 04 грудня 2015 року.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в 1953 році побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Караванська /вул. Короленка, 95/1. Після смерті батьків позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки, право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано. Саме тому позивач була змушена звернутися із даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_4, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалася на обставини викладені в позові та просила його задовольнити.

Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Люботинської міської ради про встановлення юридично значимого факту та визнання права власності на майно за спадкуванням за законом без участі її представника за наявними доказами згідно чинного законодавства.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Спірним є житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Караванська /вул. Короленко, 95/1, та відомості щодо реєстрації права власності на який відповідно до довідки № 283 від 10 жовтня 2016 року виданої КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» відсутні, а також нумерація якого була змінена з №49 на 95/1 згідно із рішенням виконавчого комітету Люботинської міської ради від 28 листопада 1968 року.

Як вбачається із копії рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради №26 від 12 грудня 1951 року ОСОБА_2 була надана в безстрокове користування земельна ділянка площею 0,12 га для індивідуального будівництва, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Караванська, 49, а також 27 червня 1952 року на виконання рішення ОСОБА_2 було укладено договір на право будівництва будинку і безстрокове користування земельною ділянкою.

Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» від 04 жовтня 2016 року на земельній ділянці, що розташована за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Караванська /вул. Короленка, 95/1, був збудований в 1953 році житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», сіньми літ. «а», ганком літ. «а1», загальною площею 49,60 кв.м., із них житловою площею 26,60 кв.м., підсобною площею 15,00 кв.м., холодною площею 8,00 кв.м., а також сараї літ. «Б», «В», вбиральня літ. «Г», альтанка літ. «Д», погріб літ. «П», вигрібна яма літ. «Я», огорожа 1-4.

Відповідно до висновку про стан забудови земельної ділянки з метою її відповідності будівельним вимогам, виготовленим на замовлення ОСОБА_1 03 листопада 2016 року КП «Люботинське архітектурно-планувальне бюро» збереження самочинно збудованого в період 1953-1991 роки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в м. Люботині по вул. Караванській /вул. Короленка, 95/1, можливе, оскільки, не порушують права інших осіб та не суперечать суспільним інтересам.

Рішенням Люботинської міської ради Харківської області №496 від 22 листопада 2016 року надано дозвіл на збереження самочинно збудованих житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: м. вул. Караванська /вул. Короленко, 95/1, а також надано дозвіл на виділення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0769 га під уже збудоване нерухоме майно.

Станом на 1953 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Таким чином, з моменту завершення будівництва житлового будинку ОСОБА_2 набув статусу власника житлового будинку та він набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Люботин, вул. Караванська /вул. Короленка, 95/1, був збудований та набутий ОСОБА_2 одноособово.

З 15 серпня 1950 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія ЯС № 542725, виданим 15 серпня 1950 року Черемушанською сільською радою Валківського району Харківської області.

23 червня 1983 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія ІІ-ВЛ № 460342, виданим 23 червня 1983 року Люботинським міським відділом ЗАГС.

Враховуючи, що ОСОБА_2 помер 23 червня1983 року, тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обовязків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В звязку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року.

Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Караванська /вул. Короленка, 95/1, після смерті ОСОБА_2 відкрилася 23 червня 1983 року.

Спадкоємцем на відкриту після смерті ОСОБА_2 спадщину є його дружина ОСОБА_3, що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого.

Відповідно до довідки Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 105/01-16 від 26 січня 2017 року після смерті ОСОБА_2, померлого 23 червня 1983 року, в нотаріальній конторі відсутні відкриті спадкові справи та свідоцтво про право на спадщину за 1996-2017 роки нікому не видавалися, а також згідно із довідкою Харківського обласного державного нотаріального архіву №235/01-21 від 31 січня 2017 року заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлого 23 червня 1983 року ОСОБА_2 до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, що складалася з житлового будинку прийняла його дружина ОСОБА_3, оскільки фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, та використовували житловий будинок для проживання, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян, за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Караванська /вул. Короленка, 95/1, відповідно до записів якої ОСОБА_3 була зареєстрована за вказаною адресою з 1954 року.

04 грудня 2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 515154, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинськго міського управління юстиції у Харківській області.

Тому з 04 грудня 2015 року відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_3, яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Караванська /вул. Короленка, 95/1.

Відповідно до довідки Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 104/01-16 від 26 січня 2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої 04 грудня 2015 року, відкрита приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, а заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчувались.

Також згідно із повідомленням приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_3, яка померла 04 грудня 2017 року, в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавиці ОСОБА_1, заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчувались, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно із положеннями ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_3, а також його дочкою ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія ЯС № 542725, виданим 15 серпня 1950 року Черемушанською сільською радою Валківського району Харківської області, копією свідоцтва про народження серія ЯЦ №535149, виданим Черемушанською сільською радою Валківського району Харківської області 18 січня 1951 року, копією свідоцтва про шлюб серія І-АБ №480046, виданим Люботинським міським бюро ЗАГС 03 листопада 1970 року, з яких вбачається, що зазначені особи були народженні в с. Черемушна Валківського району Харківської області. Також згідно із записами в книзі для реєстрації місця проживання громадян, наданої позивачем ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 проживала однією сімєю в житловому будинку за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Караванська /вул. Короленка, 95/1, а також відповідно до ст.ст. 13, 26, 130 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану Української РСР 1926 року, в редакції чинній за період 1950-1970 роки, діти іменуються прізвищем своїх батьків, місцем проживання неповнолітніх дітей є місце проживання їх батьків.

Також громадянка ОСОБА_6, допитана як свідок в судовому засіданні пояснила, що знає ОСОБА_1 особисто з дитинства, оскільки їхні батьки разом переїхали жити з с. Черемушної до м. Люботин та мешкали поряд. За час її проживання в м. Люботині в період до 1972 року батьки ОСОБА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_3 збудували житловий будинок та проживали разом з дочкою однією сімєю. Після настання повноліття їхньої доньки вони збудували їй житловий будинок окремо, а самі залишилися проживати в своєму.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що мешкає по-сусідству з ОСОБА_1 та знає її родину з моменту свого народження, підтвердив факт перебування у шлюбі батьків позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_3.

Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого в них народилася донька ОСОБА_1, а помилки в написанні по-батькові ОСОБА_2 та по-батькові ОСОБА_1 відбувалися під час видачі документів внаслідок перекладу з української мови на російську та навпаки.

Таким чином ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом успадкувала житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. вул. Караванська /вул. Короленка, 95/1 після смерті своєї матері ОСОБА_3, а тому суд задовольняє позов повністю та визнає за нею право власності на вказаний житловий будинок в цілому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 529, 534, 549, ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1220, 1261, 1269 ЦК України ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити юридично значимий факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_7, який помер 23 червня 1983 року, та ОСОБА_3, яка померла 04 грудня 2015 року.

Встановити юридично значимий факт, що ОСОБА_7 і ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», сіньми літ. «а», ганком літ. «а1», загальною площею 49,60 кв.м., із них житловою площею 26,60 кв.м., підсобною площею 15,00 кв.м., холодною площею 8,00 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Караванська /вул. Короленка, 95/1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері, ОСОБА_3, померлої 04 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Люботинського міського суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Малихін