Справа № 163/3109/16-ц
Провадження № 2/163/63/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Свій позов мотивує тим, що після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина на 1/4 частки квартири, яка належала йому на праві спільної сумісної власності.

Позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину прийняла, оскільки на день смерті, проживала в будинку разом із батьком. Крім неї, спадкоємцем першої черги є її брат, син померлого - ОСОБА_3 та її матір, дружина померлого - ОСОБА_2. Оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б визначали частку квартири спадкодавця.

Просить визнати за нею право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позов підтримує повністю.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, кожен зокрема, про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що позов визнають.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Свідоцтвом про право власності на житло від 18.04.1995 року, стверджено, що ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 належали на праві приватної спільної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Ч.1 ст. 357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно, ОСОБА_4 на праві приватної власності належала 1/4 частка вищевказаної квартири.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Отже, після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина на 1/4 квартири АДРЕСА_1.

Спадкування частки у праві спільної сумісної власності передбачено ст.1226 ЦК України, відповідно до якої частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавець ОСОБА_4 заповіту на випадок своєї смерті не залишив, отже право на спадкування його частки визначається на загальних підставах, передбачених ст. 1261 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, відповідно як дочка спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.3) та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.4).

ОСОБА_1, у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України фактично спадщину прийняла, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з ним, що вбачається з довідки № 3904 від 28.11.2016 року (а.с.5). Проте постановою державного нотаріуса від 28.11.2016 року № 522/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було відмовлено, у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів щодо права власності та належності майна спадкодавцю.

Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця ОСОБА_2 та син спадкодавця ОСОБА_3. Проте, як вбачається з матеріалів справи, останні спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняли, та із позовними заявами про визначення додаткового строку для прийняття спадщинине зверталися. У поданих до суду заявах вказали, що не заперечують проти визнання за ОСОБА_1, права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її батька.

Згідно матеріалів спадкової справи № 02/14, інших спадкоємців немає.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Відповідачі у своїх заявах до суду позов визнали, що в силу ст.ст. 60, 61 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.