КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1661/16-ц
Провадження №2/319/86/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Хамзіна Т.Р.,

за участі секретаря Фінько Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №319/1661/16ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, тому позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно зі ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб, серії 1-ЖС, №0084503, виданого 09.03.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського РУЮ Запорізької області, 09.03.2002 року сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №11.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-ЖС №080597, виданого 14.05.2008 року відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського РУЮ Запорізької області, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4, яка народилася 31 липня 2002 року.

Згідно з довідкою №5069 від 20.12.2016 року, виданою виконавчим комітетом Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, ОСОБА_4 проживає разом з матірю за адресою АДРЕСА_1.

Отже, судом встановлено, що на даний час дитина знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1, проживає разом з нею. Добровільно відповідач ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч.4 ст.169, ст.209, 214-215, 367 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 22.12.2016 року і до повноліття ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок (рахунок 0152, отримувач коштів УДКСУ у Більмацькому районі, код отримувача 37892243, банк отримувача - УДК у Куйбишевському районі ГУДКУ у Запорізькій області МФО 813015, код ЄДРПОУ суду 37599505, код класифікації 22030101).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Суддя: Т.Р.Хамзін