Справа № 310/6863/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

01 березня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........Дністрян О.М.,

при секретарі…………..…Буюклинській К.О.,

за участю позивачки, представника позивачки - Парубець Є.О., представника третьої особи - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Служба у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про позбавлення його батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що непоновлітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є її онукою. Батьками дитини є: ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_6. Батько дитини ОСОБА_6 до 2015 року спілкувався з дитиною по телефону, надавав матеріальну допомогу. Згодом спілкування та надання допомоги припинилося, батько з нею не спілкується, матеріально не допомагає. Дитина проживає з нею та дідусем ОСОБА_9, перебуває на повному їх утриманні. Просить позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що після смерті доньки - матері дівчинки - їх онука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає з нею та її чоловіком - дідусем дівчинки. Батько дитини - відповідач - матеріальної допомоги не надає, з дитиною не спілкується. Вони зверталася до нього за допомогою, але він на це реагує. Просила позов задовольнити.

Представник позивачки - адвокат Парубець Є.О. (договір про надання правової допомоги від 01.09.2016 року) - в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач не проживав з дитиною та не виховував її, а після смерті матері взагалі з дитиною не спілкується, дитина живе з дідусем та бабусею. Відповідач життям дитини не цікавиться, допомоги не надає. Просив позов задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_6 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений. Надав нотаріально посвідчену заяву (реєстровий номер №1-6705 від 05.2016 року) про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та просив задовольнити.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації - Лузан О.П. (доручення №01-27/842 від 29.08.2016р.) - позовні вимоги підтримала, пояснила, що на даний час дитини знаходиться тільки на утриманні бабусі та дідуся, батько дитини забрати дівчинку до себе не хотів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що позивачка є його мамою, коли його сестра - матір дівчинки померла, то він дзвонив відповідачу та пропонував оформити документи, просив його спілкуватися з дитиною, але відповідач ніякі документи не оформив, не допомагає, з дитиною не спілкується.

Малолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, пояснила, що вона навчається у 8 класі Андріївської школи, живе разом з бабусею та дідусем, з батьком останній раз спілкувалася влітку.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідка, вислухавши думку дитини, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що малолітня ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків: мати - ОСОБА_8, батько - ОСОБА_6 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 - мати дитини - померла (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 09.04.2015 року).

Після смерті матері дитина проживає разом з бабусею ОСОБА_5 та дідусем ОСОБА_9, знаходиться на їх утриманні, вони створюють для дитини необхідні умови для повноцінного життя та розвитку. Згідно висновку Органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації від 27.02.2017 р. № 01-31/187 доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно малолітньої доньки ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно довідки Андрівської сільської ради №128 від 21.02.2017р., ОСОБА_6 на території Андрівської сільської ради не зареєстрований, не проживає, дочку ОСОБА_7 не відвідує, участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її справами, матеріально не утримує.

Згідно довідки Андрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бердянської районної ради Запорізької області №17 від 22.02.2017р. ОСОБА_7 навчається в Андрівській ЗОШ І-ІІІ ступенів з 01 вересня 2009 року, учениця 8 класу. ОСОБА_6, батько ОСОБА_7, життям доньки не ціваитьсся, на батьківськи збори не з'являвся, успіхами доньки не переймався, з класним керівником не спілкувався, в школі жодного разу не з'являвся, вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_5.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації надав суду висновок № 01-31/187 від 27.02.2017р. про доцільність в інтересах малолітньої дитини позбавлення відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав по відношенню до доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її справами, матеріально не утримує.

Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно принципу 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати, окрім іншого, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Виходячи з того, що позивачка відмовилася від стягнення з відповідача аліментів на утримання його дочки ОСОБА_7, то суд вважає необхідним прийняти рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, зобов'язавши позивачку відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно своєї доньки відповідно до положень ст.169 СК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 60, 88,169, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітньої дочки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, перераховуючи їх на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов'язати ОСОБА_5 відкрити особистий рахунок малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяО. М. Дністрян