Справа № 2/243/348/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді - Р.В.Кузнецова,
при секретарі - І.Ю.Малиновській,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості та судових витрат,
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна Марина Анатоліївна звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.
На забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 27 лютого 2007 року року між банком і відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким відповідач ОСОБА_3 виступила поручителем ОСОБА_2 і взяла на себе зобов'язання щодо солідарної відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином, шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур'єр», про причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне.
Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27 лютого 2007 року відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уклали договір поруки б/н, за яким ОСОБА_3 виступила поручителем ОСОБА_2 і взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № 5И/07-4 від 27.02.2007 р. /а.с.30/.
Судом встановлено, що кредитний договір та договір поруки укладені у письмовій формі. Зазначені договори підписані уповноваженими на це посадовими особами ВАТ «Відкритий акціонерний банк», та особисто ОСОБА_2, ОСОБА_3, зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов'язковими для виконання.
Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до п.7.3 кредитного договору № 5И/07-4 від 27.02.2007 року, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання ними взятих на себе зобов'язань по цьому договору.
14 листопада 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, укладено додаткову угоду № 1 до договору № 5И/07-4 від 27.02.2007 р., згідно з п.1 якої п.1.4 договору № 5И/07-4 викладено у новій редакції: «За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 24 % річних» /а.с.29/.
Окрім того, 14 листопада 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладено додатковий договір № 1 до договору поруки б/н від 27.02.2007 р., п.1 якого передбачено, що поручителю відомо, що розмір процентної ставки за кредитним договором змінився та складає 24 % річних з 10 грудня 2008 року /а.с.31/.
ОСОБА_3 04 липня 2007 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та змінила прізвище на «ОСОБА_3», що вбачається з реєстраційного штампу паспорта громадянина України, виданого на ім'я ОСОБА_3 /а.с.38-40/.
Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 17,75 % річних. Згідно додаткової угоди № 1 до кредитного договору від 14.11.2008 р. розмір процентної ставки встановлено на рівні 24 % річних. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відповідачу ОСОБА_2 за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 26 серпня 2016 року нарахована заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 1355,62 грн. /а.с.8-9/.
Пунктом 4.5 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 % від суми неповерненого кредиту та / або несплачених процентів. За розрахунком заборгованості відповідачу нараховано штраф у сумі 212,03 грн. /а.с.8-9/.
Суд визнає правильним представлений ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у ОСОБА_2 по заборгованості за кредитом, по заборгованості по процентами за користування кредитом та штрафом. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору.
Пунктом 2.7.1 кредитного договору встановлено право банку незважаючи на інші положення договору вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній частині у випадку невиконання позичальником та / або поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за договором. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відповідач з 11 червня 2016 року не здійснює сплату щомісячних платежів. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач правомірно набув право дострокової вимоги за зобов'язанням.
З огляду на наведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі, а ОСОБА_3 не виконує своїх обов'язків поручителя та не сплачує позивачу заборгованість ОСОБА_2 Таким чином, суд визнає, що відповідачі в односторонньому порядку відмовилися від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договорами.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідачі вживали заходи для належного виконання зобов'язання по даним правочинам, у зв'язку з чим порушення зобов1язання визнається судом таким, що сталося з їх вини.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним чином не виконують зобов'язання, передбачені укладеними в установленому законом порядку кредитним договором та договором поруки. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378,00 грн., який на підставі положень ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до статті 88 ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі у сумі 630,00 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 88, 131, 169, 213, 215, ЦПК України, суд
Позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Р.В.Кузнецов