справа №732/91/17
провадження № 2/732/92/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Березовського О.Д.,

секретаря - Швачко О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, діючи на підставі довіреності від 18.11.2016 року та в інтересах позивача ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 та після уточнення заявлених позовних вимог просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в період з 01 січня 2005 року по 08 листопада 2012 року.

З позовної заяви виходить, що ОСОБА_1 з 1995 року по 08.11.2012 року перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_3. Вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, де і були зареєстровані. З ними проживала та була зареєстрована матір ОСОБА_3, яка хворіла та діти ОСОБА_1.

За час спільного проживання сторонами було придбано будинок по АДРЕСА_2, документи на який були оформлені на ОСОБА_3.

У 2016 році шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано. Все майно нажите за час спільного проживання, крім будинку, колишнім подружжям було розділено за згодою.

У зв'язку з поділом майна, яке було набуте за час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, виникла необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та позивача в період з 01.01.2005 року по 08.11.2012 року.

Встановлення даного факту для ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки з його встановленням пов'язана реалізація права на спільне сумісне майно, набуте у зазначений період, але у зв'язку з запереченнями сторони відповідача та спору про право дане питання подано до розгляду в позовному провадженні.

Ухвалою судді від 30 січня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 у повному обсязі підтримала заявлені та уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування заявлених позовних вимог. Вказала, що вони з відповідачем фактично проживали разом з 1995 року. У 2001 році відповідач зареєструвався в її будинку за адресою : АДРЕСА_1 . Вони жили однією сім'єю, вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, разом відзначали свята та ходили в гості. Вона

була вдова та мала двох дітей, а саме сина, 1981 року народження, та доньку 1984 року народження. Після того як вони з відповідачем в 1995 році зійшлись та стали жити як чоловік та дружина, то ОСОБА_3 і прописався в її будинку. З її дітьми у відповідача були нормальні стосунки і він ставився до її дітей як батько і саме так називали його діти. ОСОБА_3 ніде не працював 10 років, а влаштувався на роботу тільки в 2005 році. Проживали вони весь цей час разом, всі побутові питання також вирішували разом, відповідач робив по господарству всю чоловічу роботу. Разом вони тримали в господарстві корову, свиноматок, продавали поросят. З матір'ю відповідача вона познайомилась в 1995 році, після цього вони часто разом їздили до матері і допомагали їй по господарству та обробляли земельну ділянку. Коли ж матір відповідача поралізувало у 2010 році, то вони забрали її до себе. Матір відповідача вона прописала в своєму будинку та здійснювала за нею догляд. Мати відповідача відносилась до неї з повагою. За час спільного проживання вони з відповідачем придбали будинок по АДРЕСА_2 Городнянського району Чернігівської області. В цьому будинку прописався відповідач, а пізніше і вона. Разом вони робили ремонт в цьому будинку. Пояснює, що шлюб з відповідачем вони зразу не зареєстрували, оскільки вона отримувала на дітей пенсію по втраті годувальника. Зазначила, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 08.11.2012 року, а розлучились вони 21.10.2016 року.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені та уточнені ним в інтересах позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини, викладені в позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог та підтримав пояснення надані позивачем в судовому засіданні. Вказав, що сторони почали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1995 року. Уточнення періоду проживання з 01.01.2005 року пояснює тим, що набув чинності новий Сімейний кодекс України. Встановлення відповідного факту необхідно позивачу, оскільки в суді на розгляді знаходиться цивільна справа про поділ спільного майна сторін, яке було придбано ними саме в період проживання однією сім'єю без реєстрацію шлюбу.

Відповідач ОСОБА_3 пред'явлений позов визнав частково, а саме визнав факт його проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 з 08.11.2010 року по 08.11.2012 року. В частині заявлених позовних вимог про встановлення факту проживання з позивачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2005 року по 08.11.2010 року пред'явлений позов не визнав та заперечував з приводу його задоволення. Вказав, що він жив у приймах у позивача, працював, їздив у відрядження. З ОСОБА_1 вони стали жити нормально коли одружились, бо вона зрозуміла, що треба мати майно. Зазначив, що оскільки вони жили разом, то ще у 2005 році він пропонував ОСОБА_1 одружитись, але остання не схотіла. Він же хотів відчувати себе господарем, бо жив у чужому будинку. У будинку разом з позивачем він жив з 1995 року, в цьому будинку були його речі, сюди він повертався з роботи, тут він і їв. Не оспорює того факту, що вони з ОСОБА_1 жили разом з 1995 року, але жили вони погано через свої характери. Його зрозуміє той, хто жив у приймах та ростив чужих дітей. ОСОБА_3 було його життя і така була між ними любов. Підтверджує, що з робити він повертався в будинок позивача, що знаходиться по АДРЕСА_1 Городнянського району Чернігівської області, де був прописаний з 2000 по 2007 роки. У цьому будинку він допомагав позивачу робити ремонт, разом вони обробляли присадибну земельну ділянку, зароблені гроші витрачав, в тому числі і на придбання продуктів харчування, які приносив на спільний стіл. Пізніше він купив собі будинок і проживав вже там. Стосунки між сторонами налагодились, коли вони перейшли жити в його будинок у 2012 році. Разом з тим, наполягає на тому, що з позивачем вони стали вести спільний побут і створили сім'ю саме коли до них переїхала його мати та вони разом з ОСОБА_1 стали її доглядати. При цьому стверджує, що його матір вони взяли до себе через те, що вона мала 50% пільгу по сплаті комунальних послуг. ОСОБА_3 зазначив, що спільне життя з ОСОБА_1 його не влаштовувало, бо вони різні люди, але він не пішов від неї, бо йому нікуди було йти. Після ознайомлення з наданими стороною позивача фотографіями, ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно на цих фотографіях зображений він разом з ОСОБА_1 під час відвідування гостей, а також на весіллі та у неї вдома разом з її дітьми та в сімейному колі.

Представник відповідача ОСОБА_4, який представляє інтереси відповідача на підставі відповідної довіреності від 02.12.2016 року, у судовому засіданні підтримав позицію відповідача по суті

заявлених та уточнених позовних вимог. Додав, що спільне проживання однією сім'єю та ведення спільного побуту між сторонами почалась з того часу, коли до них переїхала мати відповідача та вони разом стали доглядати за останньою. До цього часу відповідач практично жив у приймах, періодично приїжджав і від'їжджав, але постійно там не жив. Шлюб між сторонами не був укладений до 2012 року. Відповідач зареєструвався у помешканні позивача, бо на той час працював в Городнянському комбікормовому заводі і йому була потрібна міська реєстрація. Зареєструвався він у знайомої, якій просто допомагав, але проживання однією сім'єю назвати це не можна, бо не вівся спільний побут. Стосунки між сторонами були теплі. У відповідача до 2002 року, тобто до реєстрації у будинку позивача, було службове житло, де він постійно проживав. З огляду на викладене, пред'явлений позов визнає з дати - 08.11.2010 року.

Суд, з'ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог та заслухавши пояснення учасників судового засідання з цього приводу, допитавши свідків та дослідивши в судовому засіданні усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, прийшов до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд має з'ясувати такі факти : спільне проживання осіб, наявність спільного побуту; взаємних прав та обов'язків.

Встановлення обставин щодо встановлення факту проживанню однією сім'єю чоловіка та жінки має значення для поширення на майно, яке набуте чоловіком та жінкою за час спільного проживання, режиму права спільної сумісної власності та вирішення інших вимог таких осіб у позовному провадженні, які стосуються спору про право.

Як встановлено судом в судовому засіданні, і даний факт не оспорювався сторонами, в провадженні Городнянського районного суду Чернігівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна - житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, який, який як стверджує позивач, належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

В судовому засіданні судом також встановлено, що 09 листопада 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ( а.с. 8 ).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано 21 жовтня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 ( а.с. 9 ).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показала, що зі сторонами в неї дружні стосунки. Сторони проживали разом вдома у ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1. Виховували разом дітей позивача, які були неповнолітніми, коли прийшов жити відповідач. Разом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наживали спільне господарство, накопичували гроші. Свідок ОСОБА_6 зазначила, що відповідач жив з позивачем з 1995 року по 2005 рік та перебував на її утриманні, так як 10 років не працював. Потім він пішов працювати, гроші накопичував собі, позивач теж допомагала і вони разом придбали житло. Сторони розписались 4 роки тому і перейшли жити в спільно придбаний будинок, де до цього разом зробили ремонт. До цього жили вдома у ОСОБА_1, куди ОСОБА_3 привіз свою паралізовану матір, яку позивач доглядала протягом 3 років. Оскільки мати відповідача до смерті була нерухомою та лежачою, то позивач

доглядала її, годувала, мила. Потім матір відповідача померла. За час проживання разом сторони вели спільне господарство, була в них худоба, машина, мопеди, обробляли спільно город. ОСОБА_3 виховував неповнолітніх дітей ОСОБА_1, діти до нього добре відносились та називали батьком.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показала, що її сім'я товаришувала з сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, вони відвідували одне одного. Позивач та відповідач жили разом з 1995 року. ОСОБА_3 ростив дітей ОСОБА_1, які називали його батьком. Пізніше відповідач привіз свою матір, а позивач за нею доглядала. Сторони придбали разом будинок, відремонтували його і переїхали в цей будинок у 2012 році. Потім вони розписались, перевезли у новий будинок матір відповідача. Було весілля у доньки позивача ОСОБА_8 і відповідач був там як батько. Пізніше сторони розішлись, з якої причини їй не відомо. Вона була шокована, чому вони розійшлись, проживши стільки років. Причиною розлучення була подружня зрада з боку відповідача. Свідок ОСОБА_7 вказала, що раніше сторони все робили разом, жили як сім'я, ОСОБА_3 як прийшов так і залишився жити в ОСОБА_1, деякий час він не працював, але ніхто його не попрікав. Вони планували жити разом. У сторін була спільна машина, яку продали, тримали худобу, разом працювали та придбали будинок.

З дослідженої в судовому засіданні домової книги, а також з паспорта відповідача вбачається, що ОСОБА_9 в період з 15.03.2000 року по 04.07.2007 року був зареєстрований та проживав в будинку ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с. 10-11 ).

В послідуючому відповідач 04.07.2007 року зареєструвався проживаючим в АДРЕСА_2, з приводу поділу якого між сторонами існує спір. 24.10.2012 року в даному спірному будинку була зареєстрована проживаючою ОСОБА_1, що підтверджується відповідною відміткою в її паспорті ( а.с. 4-5 ).

З довідки від 17.05.2017 року за вих. № 1422, виданої Городнянським управлінням соціального захисту населення, вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як отримувач компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги по догляду за ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, і отримувала допомогу в період з 08.11.2010 року по 03.11.2011 року, з 30.12.2011 року по 28.12.2012 року, з 29.12.2012 року по 28.11.2013 року ( а.с. 68 ).

ОСОБА_10 являється рідною матір'ю ОСОБА_3, що підтверджується відповідним актовим записом про народження № 21 від 13.06.1959 року ( а.с. 32 ).

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суд при постановленні рішення у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинен навести в ньому докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Слід зазначити, що окрім пояснень позивача, факт проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 012.01.2005 року по 08.11.2012 року також фактично підтверджується поясненнями наданими в судовому засіданні безпосередньо відповідачем ОСОБА_3, а також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7. При цьому в судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними доказами, що сторони в період з 2000 року по 2007 рік були зареєстровані та проживали за однією адресою, вели спільний побут, разом тримали господарство, обробляли земельну ділянку, відзначали свята, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні фотографіями щодо яких ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно на цих фотографіях зображений він разом з ОСОБА_1 під час відвідування гостей, а також на весіллі та у неї вдома разом з її дітьми та в сімейному колі ( а.с. 38 ).

Зазначене в сукупності дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_9 в період з 01.01.2005 року по 08.11.2012 року проживали спільно однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом і мали взаємні права та обов'язки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено 640 грн. 00 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 СК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в період з 01 січня 2005 року по 08 листопада 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Д.Березовський