АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1592/17 Справа № 209/2596/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Решетник Т. О. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Пищиди М.М.,

суддів - Ткаченко І.Ю., Демченко Е.Л.,

за участю секретаря - Григор'євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 липня 2016 року по справі за поданням головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області Добриднік С.А. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року Дніпровській відділ державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Добриднік С.А. звернувся до суду з указаним поданням, посилаючись на те, що на примусовому виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження ВП № 51388380, з виконання виконавчого напису № 3379 від 26.04.2016р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 438945,93 грн., державний виконавець просив суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання згідно виконавчого провадження. (а.с.2-4).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 липня 2016 року подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задоволено (а.с. 18-19 ).

Тимчасово обмежено боржнику - громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання згідно виконавчого провадження № ВП 51388380, з виконання виконавчого напису № 3379 від 26.04.2016 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 438945,93 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду від 18 липня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (а.с. 23-24).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження ВП № 51388380 , з виконання виконавчого напису № 3379 від 26.04.2016 р., вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 438945,93 грн.(а.с.5 ).

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свободі пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів(посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Розглядаючи подання державного виконавця, колегія суддів встановила, що державним виконавцем не було надано жодного доказу на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язання та вчиняє дії, які ускладнюють виконання рішення суду. Крім того, державним виконавцем не надано доказів про те, що боржник має намір покинути територію України, так само і відсутні дані про наявність у останнього закордонного паспорту.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог, встановлених ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, так як відсутні достатні підстави для висновку про ухилення боржника від виконання судового рішення, а відтак, відсутні правові підстави для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги фактичні обставини справи та вказані норми діючого законодавства, судова ухвала на підставі п.4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову Дніпровському відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в задоволенні подання до ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 липня 2016 року - скасувати та у задоволені подання Дніпровському відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: