Справа № 755/1337/17
УХВАЛА

"09" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Наумовій О.С.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелект-Сервіс", Ритуальна служба спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" про визнання правочину недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

09.03.2017 року позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, яка одночасно містить заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом накладання арешту на грошові кошти фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелект-Сервіс", Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" до розгляду справи по суті.

Мотивуючи вимоги тим, що внаслідок незаконно складеного аналізу, позивачу довелося звернутись до лікарів, витрати пов»язанні із його лікуванням складають 550 000,00 грн., які підлягають солідарному відшкодуванню з ФОП ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелект-Сервіс", Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування". Крім того, йому завдано відповідачами моральну шкоду, яку він оцінив у 950 000,00 грн., що змушує його звернутись із заявою про забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд дослідивши матеріали, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання недійсним правочину та солідарне стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 550 000,00 грн. та 950 000,00 грн. моральної шкоди.

09.03.2017 року позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, яка одночасно містить заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Дотримуючись означених вимог закону суд приходить до висновку, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, суд, перевіривши відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також враховуючи, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні порушувати права інших осіб, приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вищевказаних обставин, відсутні належні правові підстави для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153, 209,210, 293, 294 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя