УХВАЛА

іменем україни

20 лютого 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вищезазначеним позовом, в якому просять суд визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з житлового приміщення в будинку за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщенням; стягнути з відповідачів солідарно борг 16 400,40 грн.; стягнути судовий збір.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

За твердженнями позивачів через здачу відповідачами в оренду, належного їм на праві власності будинку, невідомим особам утворилась заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 16 400,40 грн., яку вони просять з них стягнути.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви спадкодавець ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видане позивачам 25.10.2016. Згідно наданих позивачами розрахунків заборгованості перед ПАТ «Київгаз» за послуги з газопостачання у період з грудня 2014 року по червень 2015 року становить 1 434,02 грн., за період з липня 2015 року по серпень 2016 року - 9 880,69 грн., загальною сумою - 11 314,71 грн.; перед ПАТ «Київенерго» станом на 23.12.2016 заборгованість становить 5 085,69 грн.

Відповідно до положень чинного законодавства до складу спадщини входять всі права та обов?язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Тобто, всі наявні боргові зобов?язання спадкодавця, в тому числі і щодо заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг, входять у склад спадщини та в разі її прийняття спадкоємцями переходять до них.

На підставі вищевикладеного, позивачам необхідно на виконання імперативних вимог п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України, викладаючи обставини якими вони обґрунтовують свої вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 16 400,40 грн. зазначити всі докази на підтвердження цих обставин, в частині саме виникнення цієї заборгованості з вини відповідачів, враховуючи часові проміжки її (заборгованості) виникнення та смерті спадкодавця.

Позивачі стверджують, що відповідачі вже тривалий час не проживають в будинку АДРЕСА_1, а здають його невідомим особам.

За своєю суттю визначення поняття виселення на підставі рішення суду, яке міститься в ЖК України, зводиться до примусового звільнення житлового приміщення від осіб які займають його незаконно.

Враховуючи, твердження самих позивачів щодо не проживання відповідачів протягом вже тривалого часу в спірному приміщенні, вимога щодо їх виселення є незрозумілою та суперечить обставинам викладеним в позовній заяві. На цій підставі, позивачам необхідно привести свою позовну заяву у відповідність до вимог чинного законодавства, зокрема імперативних положень п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України, в частині викладення обставин обґрунтування позовних вимог із зазначенням доказів на їх підтвердження щодо можливості виселення з житлового приміщення осіб, які там фактично не проживають, тобто узгодити між собою мотивувальну та прохальну частини позовної заяви.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення та стягнення заборгованості - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк