Справа № 365/160/17
Номер провадження: 2-о/365/9/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ХИЖНОГО Р.В.

при секретарі судового засідання ХРУЩ Л.М.

за участю заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Згурівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті в порядку ст. 257-1 ЦПК України,-

В С Т А Н О В И В:

06.03.2017 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 03.01.2017 року в м. Горлівка Донецької області у віці 71 рік помер її чоловік ОСОБА_2. Причиною смерті була гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний коренарокардіосклероз, що підтверджується довідкою про причини смерті № 20 від 04.01.2017 року та свідоцтвом про смерть від 04.01.2017 року серія ДНР № 052918. Також цей факт підтверджується Договором - замовлення №64 на організацію і проведення поховання. Зазаначені документи не є дійсними на території України.

01.03.2017 року заявниця звернулася до Згурівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті ОСОБА_3, але їй було відмовлено у державній реєстрації цього факту, через відсутність легітимного документу закладу охорони, що підтверджує факт смерті її чоловіка.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятим відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Місто Горлівка Донецької області є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, заявниця ОСОБА_1 просить суд:

1. Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця хутір Гришаї Васильківського району Дніпропетровської області, який помер 03.01.2017 року в Озерянівка м. Горлівка Донецької області.

2. Допустити негайне виконання судового рішення.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю, просила заяву задоволити та встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України.

В судове засідання заінтересована особа Згурівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану свого представника не направив, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що ОСОБА_1 є його рідною тіткою. Останні роки його тітка з чоловіком ОСОБА_2 проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 помер 03.01.2017 року в м. Горлівка. Про факт смерті ОСОБА_2 йому відомо зі слів тітки.

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що заявнця ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_2, що встановлено з копії свідоцтва про одруження (а.с.6). ОСОБА_2 помер 03.01.2017 року в м. Горлівка Донецької області, причина смерті - гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний коренарокардіосклероз, що підтверджується копією довідки про причини смерті № 20 від 04.01.2017 року (а.с.10), копією свідоцтва про смерть серії ДНР № 052918 (а.с.8), копією договору-замовлення на організацію та проведення поховання (а.с.9). Заявниці було відмовлено Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у реєстрації смерті ОСОБА_6, померлого 03.01.2017 року (лист-відмова Згурівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану а.с.11).

Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази суд вважає, що заява підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець хутір Гришаї Васильківського району Дніпропетровської області, помер 03.01.2017 року в м. Горлівка Донецької області.

Керуючись ст.ст. 215-218,223,234,256,257-1 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Згурівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті в порядку ст. 257-1 ЦПК України задоволити.

Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця хутір Гришаї Васильківського району Дніпропетровської області, який помер 03.01.2017 року в м. Горлівка Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ