СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/795/16-ц
Провадження №2-о/547/1/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання Т.В.Зінченко,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Іванівська сільська рада Семенівського району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Семенівського районного суду Полтавської області із заявою у якій, з метою оформлення спадкових прав, просила встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 у 1995 році ОСОБА_4 після смерті тітки заявника ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном. Про прийняття спадщини свідчить також отримання ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 "на руки" відповідного сертифіката про право на земельну частку (пай). Право на спадщину ОСОБА_4 заявник має за заповітом.

Заявник у судовому засіданні пояснила, що знайшла у документах під час оформлення спадщини ОСОБА_4 сертифікат про право на земельну частку (пай), складений на ім'я ОСОБА_3. Надалі звернулася до нотаріусів з питання оформлення цієї частини спадщини, але нотаріуси повідомили, що заявник повинна надати доказ прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3. Такими повинно бути рішення суду. ОСОБА_4 опікувалася ОСОБА_3 за життя останньої, а після її смерті, протягом близько 5-ти років, поки дозволяв стан здоров'я, обробляла город біля будинку ОСОБА_3. У тіток було ще два брати, які померли близько 22 і 25 років тому.

Представник заявника вимоги заяви підтримав, пояснив, що ОСОБА_1 не може оформити документи на спадщину своєї тітки ОСОБА_4, яка залишилася після її смерті та складається із права на земельну частку (пай), що розташована на території Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 успадкувала після ОСОБА_3 за правилами ЦК УРСР. Заявник є спадкоємцем за заповітом усього майна своєї тітки ОСОБА_4, вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо земельної ділянки ОСОБА_4 площею 3,2499 га.

Заінтересована особа свого представника у судове засідання не направила, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, та про підтримання вимог заяви (а.с. 45).

Ураховуючи зазначене та відповідно до ст.ст. 158, 169 ЦПК України справа розглядається за відсутності представника заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення заявника і його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 мають спільних батьків - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а.с. 8, 9). Дошлюбне прізвище ОСОБА_3 було ОСОБА_3 (а.с. 8).

Отже ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є сестрами.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14), заповіту не складала, до дня смерті була зареєстрована і проживала одиноко у с. Іванівка (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, зокрема право на земельну частку (пай) площею 2,64 в умовних кадастрових гектарах на території Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яка перебуває у колективній власності КСП "Маяк", на що вказує сертифікат серія НОМЕР_1 (а.с. 7).

Заповітом від 10.11.1993 ОСОБА_4 все своє майно заповіла заявникові ОСОБА_1 (а.с. 11). ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, що підтверджується, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 12).

Сертифікат серія НОМЕР_1 заявник виявила у документах ОСОБА_4 під час оформлення спадщини ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні дав показання, що є односельцем заявника, проживає у с. Іванівка. Першою померла ОСОБА_3 (ОСОБА_3), за життя до неї переїхала сестра ОСОБА_4 (ОСОБА_4), яка й доглядала за життя ОСОБА_3.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання, що знав ОСОБА_3 (ОСОБА_3), вона жила з ним на одній вулиці у с. Іванівка, померла у 1995 році. У ОСОБА_3 ще було два брати, брати і сестра доглядали ОСОБА_3. Будинок ОСОБА_3 зараз майже зруйнований, присадибна земельна ділянка не доглянута (у бур'яні).

На час смерті ОСОБА_3 діяв ЦК УРСР.

За змістом ст.ст. 524-527 ЦК УРСР спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Докази існування спадкоємців першої черги відсутні.

Згідно зі ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця.

У справі встановлено, що після смерті ОСОБА_3 її сестра - ОСОБА_4 - почала управляти і володіти усім майном ОСОБА_3. Зазначені дії, згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, є діями, що свідчать про прийняття спадщини.

У Спадковому реєстрі відсутні відомості про спадкову справу ОСОБА_3 (а.с. 14).

Нотаріуси роз'яснили заявникові неможливість оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку через ненадання їм доказів прийняття ОСОБА_4 спадщини ОСОБА_3, рекомендували заявникові звернутися до суду (а.с. 15, 56).

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що вимоги заяви підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214, 215, 223, 235, 256, 259, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ф.Харченко