Справа № 442/2959/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської обл.

в складі: головуючого судді Коваля Р.Г.

при секретарі Бучок М.Л.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 Романівни, ОСОБА_1 ОСОБА_3, за участю зацікавленої особи ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

12.04.2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_5 Романівна, ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою, в якій просять поновити пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа у кримінальній справі №442/1105/14-к по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000031 від 28.11.2012 року про обвинувачення ОСОБА_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування заяви покликається на те, що виконавчі листи по справі отримали лише в березні 2016 року, незважаючи на те, що строк предявлення до виконання був до 09.12.2015 року, у звязку з чим пропущено строк предявлення такого виконавчого документа до виконання.

Сторона заявника та їхній представник ОСОБА_6 в судове засідання зявилися, надали усні пояснення, які по суті і змісту відповідають заяві, просять її задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_7 в судове засідання зявилася, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, вироком від 29.09.2014 року Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі №442/1105/14-к ОСОБА_4 було визнано винним та стягнено в користь ОСОБА_1 51229,35 грн. матеріальної шкоди, в користь ОСОБА_2 Романівни різницю між сумою, яка припадала на її утримання з врахуванням заробітної плати батька та сумою державної допомоги по втраті годувальника за період з 02.10.2012 р. і до досягнення ОСОБА_2 Романівни повноліття в сумі 11656 грн., в користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 різницю між сумою, яка припадала на його утримання з врахуванням заробітної плати батька та сумою державної допомоги по втраті годувальника за період з 02.10.2012 р. і до досягнення ОСОБА_2 ОСОБА_3 повноліття в сумі 32336 грн.;стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 Романівни, ОСОБА_1 ОСОБА_3 по 100000 грн. відшкодування моральної шкоди кожному.

18 березня 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області Дідик В.О. були винесені постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень ВП №50516572, ВП №50516859, ВП №50516439, ВП №50516334, ВП №50516007, ВП №50515746, ВП №50515592 у звязку із пропущеним строком для предявлення виконавчого документа, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме п. 1 «Пропущено строк предявлення виконавчого документа до виконання», а виконавчі листи повернено стягувачам.

В заяві про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання стягувачі покликаються на те, що такі листи не були предявлені ними до виконання з незалежних від них причин, а саме через те, що самі виконавчі листи були отримані ними в березні 2016 року, що підтверджується і відміткою від 19.02.2016 року про отримання виконавчих листів представником потерпілих ОСОБА_6 при матеріалах кримінального провадження.

Як було встановлено в судовому засіданні, в матеріалах даної справи та справи №442/1105/14-к відсутні докази, які б підтверджували звернення заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2 Романівни, ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду з заявою про видачу виконавчих листів, є лише відмітка від 19.02.2016 року про отримання виконавчих листів представником потерпілих ОСОБА_6

Виконавчі документи повинні бути предявлені до виконання в строки, встановлені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»:

Виконавчі документи можуть бути предявлені протягом року, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (ч.2).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду. Таке право стягувача передбачено також ч. 1 ст. 371 ЦПК.

Згідно з ч. 1 ст. 371 ЦПК підставою для поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 212 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен зясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку предявлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Необхідно врахувати також те, що поважними є причини, повязані саме з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дії.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-711цс15, що виконавчий документ може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла обєктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.

Заявником не наведено та не підтверджено належними доказами обставини, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості стягувачу звернутись до суду із заявою про отримання виконавчого документа у визначений законом строк та отримати виконавчий документ.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Доводи представника заявників ОСОБА_6 про розяснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 7 постанови № 8 від 25 вересня 2015 року, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Вище вказана постанова містить лише 2 пункти згідно яких: інформацію судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ взято до відома; доручено судовій палаті у цивільних справах спільно з науково-експертним управлінням на основі узагальнення підготувати лист апеляційним судам для використання в практичній роботі. У пункті 7 такого інформаційного листа дійсно зазначено, що отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для предявлення його до виконання є поважною причиною пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Проте, лише факт отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для предявлення його до виконання не є підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки заявником не надано суду жодного доказу на підтвердження неможливості отримати виконавчий документ протягом строку можливого звернення його до виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявниками не наведено та не підтверджено належними доказами обставини, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості звернення до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з заявою про видачу виконавчих листів, отримання їх та предявлення до виконання в строк, встановлений ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання є відсутні.

Керуючись ст. 371 ЦПК України, ст.ст. 22, 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 Романівни, ОСОБА_1 ОСОБА_3, за участю зацікавленої особи ОСОБА_4 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час її проголошення -з дня отримання такої.

Суддя Р.Г. Коваль