АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1167/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/789/229/17 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

з участю секретаря Бріль В.Л.,

апелянта ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду від 12 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, в якому просив зобов'язати ОСОБА_2 написати звернення на ім'я народного депутата ОСОБА_4 та на ім'я голови Хмельницької обласної ради, в якому спростувати викладені ним в зверненні від 11 квітня 2016 року, неправдиві відомості про те, що він скоював стосовно нього протиправні дії та отримав від нього винагороду у розмірі 1 000 дол США за проведену оцінку вартості будинку ОСОБА_5 і стягнути з відповідача 50 000 грн моральної шкоди.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що 13 квітня 2016 року, під час засідання постійної комісії з питань законності, протидії корупції, регламенту, депутатської діяльності та місцевого самоврядування Хмельницької обласної ради, головою якої він є, було зачитано звернення ОСОБА_2 до голови Хмельницької обласної ради, в якому він виклав обставини, що не відповідають дійсності, які є брехнею і направлені на дискредитацію його як громадянина, громадського діяча. Неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка виразилась в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, у зв'язку з тим, що він був ображений та принижений в присутності інших людей.

Рішенням Гусятинського районного суду від 12 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказав, що відповідач безпідставно, у ствердній формі, а не оціночними судженнями, звинуватив його у скоєнні вчинків, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України; що він, прикриваючись добрим іменем народного депутата ОСОБА_4 та тим, що є депутатом Хмельницької обласної ради, вчиняє беззаконня на території Хмельницької області. Викладена у зверненнях ОСОБА_2 інформація є недостовірною, негативною, не стосується його як депутата і громадського діяча та є такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Вважає помилковим висновок місцевого суду про те, що відповідач реалізовував своє право на звернення до органів та посадових осіб по захисту своїх інтересів, а інформація у зверненнях не є оціночними судженнями, які не підлягають доведенню та спростуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що викладена у зверненнях інформація звинувачує його у вчиненні трьох злочинів: шляхом фабрикування кримінальних проваджень намагається відновити свою репутацію (відповідальність передбачена ст.ст. 364, 383, 384 КК України); спільно із працівником поліції ОСОБА_6 обманув його та попросив підписати документи, із змістом яких він незгідний, висловлював йому погрози (відповідальність передбачена ст.ст. 386 КК України); отримав винагороду в розмірі 1 000 дол США (відповідальність передбачена ст.ст. 164 КупАП України та ст. 212 КК України). Крім цього, вказана інформація не стосується його особи як громадського діяча та принижує його честь та гідність. Підтвердив, що існувало два кримінальних провадження: за його заявою про перегляд вироку суду про засудження його до трьох років позбавлення волі та за заявою ОСОБА_7 щодо звинувачення ОСОБА_2 за ч.3 ст. 190 КК України. У його справі, яка була порушена раніше, ОСОБА_2 добровільно надавав пояснення, які в подальшому змінив після порушення кримінального провадження відносно нього за заявою ОСОБА_7

Представник ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнав та пояснив, що ОСОБА_2 у своїх зверненнях до прокурора Хмельницької області, голови Хмельницької обласної ради, народного депутата, просив зазначених осіб в межах своїх повноважень вплинути на ОСОБА_1 щоб він не здійснював на нього тиску та не заставляв його давати незаконні свідчення. В даному випадку він захищав своє конституційне право і не мав наміру порушувати законодавство України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є депутатом Хмельницької обласної ради, членом фракції політичної партії «За конкретні справи», головою постійної комісії Хмельницької обласної ради з питань законності, протидії корупції, регламенту, депутатської діяльності та місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 11 квітня 2016 року написав звернення до голови Хмельницької обласної ради, народного депутата України ОСОБА_4

В зазначених зверненнях відповідач посилався на те, що «ОСОБА_1 шляхом фабрикування кримінальних проваджень намагається відновити свою репутацію, оскільки був раніше судимим та відбував покарання в місцях позбавлення волі», «..наприкінці 2015 року ОСОБА_1 попросив його підписати ряд документів,... підготовлені слідчим ОСОБА_6.... в кримінальному провадженні за фактом безпідставного повідомлення про злочин та притягнення його до кримінальної відповідальності... ОСОБА_1 та ОСОБА_6...попросили підписати документи зі змістом яких він не згідний. ...Він відмовився це робити. Після цього ОСОБА_1 пригрозив мені та зазначив, щоб я чекав кримінальною провадження, порушеного вже відносно мене. Через декілька днів після цієї розмови я дізнався, що слідчим ОСОБА_6. вже розслідується кримінальне провадження за заявою ОСОБА_7 про нібито шахрайство з моєї сторони.... Продаж.. будинку ОСОБА_7. продавався через агенство нерухомості ОСОБА_1 у смт. Чемерівці, за що ОСОБА_1 зробив оцінку вартості будинку та отримав 1 тис. доларів США».

В зверненні до голови Хмельницької обласної ради ОСОБА_2 просив розглянути на засіданні обласної ради питання про поведінку депутата обласної ради ОСОБА_1 і встановити контроль за об'єктивним розслідуванням даного провадження.

В зверненні до народного депутата України ОСОБА_4 ОСОБА_2 просить звернутися з депутатським зверненням до Генеральної прокуратури України та Національної поліції України з метою вивчення кримінальних проваджень та надання правової оцінки діям ОСОБА_1

Як слідує із змісту листа Хмельницької обласної ради від 18.04.2016 року № Д/643-08, звернення ОСОБА_2 направлено в прокуратуру Хмельницької області та Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області на розгляд.

Зі змісту листа прокуратури Хмельницької області від 17.05.2016 року № 04/2/2-161-16 вбачається, що звернення ОСОБА_2, адресоване голові Хмельницької обласної ради прокуратурою області розглянуто. З приводу тверджень щодо фальсифікації матеріалів кримінального провадження працівниками СВ Чемеровецького відділення поліції Городоцького відділу поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області - встановлено, що об'єктивних даних, які б вказували на вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень не наведено. Тому підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає. Підстав для вжиття заходів прокурорського реагування немає.

Народний депутат України ОСОБА_4 у своїй відповіді на звернення рекомендував діяти в межах діючого законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є публічною особою і звернення ОСОБА_2 до Хмельницької обласної ради та народного депутата ОСОБА_4 містять оціночні судження, які поширені ним в аспекті конституційного звернення з метою захисту своїх прав.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно ч. 2 ст. 47-1 ЗУ "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Отже, позивач повинен довести, що поширена відповідачем інформація порушує його особисті немайнові права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 свої звернення адресував голові Хмельницької обласної ради, депутатом якої ОСОБА_1 є, та народному депутату ОСОБА_4 (а.с. 76-79).

У своїх зверненнях ОСОБА_2 зазначав: " я зрозумів, що ОСОБА_1 шляхом фабрикування кримінальних проваджень намагається відновити свою репутацію, оскільки є раніше судимим та відбував покращення в місцях позбавлення волі"; "я зрозумів, що за його заявою розслідується кримінальне провадження за фактом безпідставного повідомлення про злочин та притягнення його до кримінальної відповідальності"; "я зрозумів, що ОСОБА_1 та слідчий Зелінський В.В. попросили підписати документи, зі змістом яких я не згідний"; "я поінформував ОСОБА_1, що не можу надавати слідчому неправдиві відомості і категорично відмовився це робити. Після цього ОСОБА_1 пригрозив мені та зазначив, щоб я чекав кримінального провадження відносно себе. Через декілька днів я дізнався, що слідчим ОСОБА_6. вже розслідується кримінальне провадження за заявою ОСОБА_7 про нібито шахрайство з моєї сторони". У своїх зверненнях ОСОБА_2 неодноразово використовував слово "зрозумів" при описанні тих чи інших діянь позивача, а не застосовував звороти стверджувального характеру, тому суд першої інстанції вірно оцінив викладені ОСОБА_2 обставини у зверненнях як оціночні судження.

В таких діях ОСОБА_2 вбачав вчинення беззаконня ОСОБА_1 на території Хмельницької області.

Згідно пояснень ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 та з матеріалів справи в бачається, що на той час існувало два кримінальних провадження: одне за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Городоцького районного суду Хмельницької області від 17 серпня 1998 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 165, ч. 3 ст. 166, ч. 2 ст. 173 КК України (в редакції 1960 року) та за заявою ОСОБА_7 порушене відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 190 КК України з приводу заволодіння грошовими коштами в результаті укладення договору купівлі-продажу будинку в сумі 144 000 грн (постановою від 31 жовтня 2016 року кримінальне провадження закрито за відсутністю ознак кримінального правопорушення).

ОСОБА_2 у своїх зверненнях просив встановити контроль за об'єктивним розслідуванням кримінального провадження, а народного депутата звернутись до Генеральної прокуратури та Національної поліції України з метою вивчення кримінальних проваджень та надання правової оцінки діям ОСОБА_1

Враховуючи вищенаведене, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1, будучи депутатом Хмельницької обласної ради, є публічною особою, щодо якої межа допустимої критики є ширшою, ніж в пересічної особи і така особа є більш відкритою для прискіпливого висвітлення її вчинків та що звертаючись до Хмельницької обласної ради і народного депутата ОСОБА_4, ОСОБА_2 реалізовував своє Конституційне право, передбачене ст. 40 Конституції України.

Посилання апелянта на те, що поширена інформація не стосується його діяльності як депутата обласної ради, громадського діяча, а тому є поширенням недостовірної інформації щодо нього як громадянина, не заслуговують уваги суду, оскільки суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, позивач є публічною особою.

Суд першої інстанції також прийшов до вірного висновку, що зазначена у зверненні інформація, в тому числі і щодо продажу будинку ОСОБА_7 Та отримання ним 1 000 дол США, не порушує особисті немайнові права ОСОБА_1

Таким чином, рішення суду є законним і обґрунтованим та підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду від 12 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська