Справа № 664/2401/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Орлова О.С.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олешки Олешківського району Херсонської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - приватний нотаріус Цюрупинського районного нотаріального округу Леба Марина Леонідівна про визнання недійсним договору дарування -

ВСТАНОВИВ:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом від імені ОСОБА_3 звернувся представник ОСОБА_6 За позовними вимогами відповідачем за якими зазначено ОСОБА_4, позивач просить поновити йому строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин, визнати недійсним договір дарування житлового будинку та земельної ділянки від 20.06.2012 року та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі з 06.11.1998 року. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. На момент одруження дружина позивача була власницею житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.1996 року та 26.01.2012 року його дружині було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку. 31.08.2016 року позивач звернувся з заявою про приватного нотаріуса про прийняття спадщини за дружиною та дізнався, що його дружина відповідно до договору дарування житлового будинку та ділянки від 20.06.2012 року подарувала це майно ОСОБА_4. Позивач своєї згоди не надавав та у нотаріуса був один раз за останні 5 років коли оформлювали з дружиною заповіт подружжя. Він та його дружина не могли помилитися щодо правової природи правочину, бо вважали, що укладають заповіт подружжя.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та зазначили, що відповідач вчиняє дії для того, щоб позбавити житла ОСОБА_3, до будинку приходять ріелтори. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просить у задоволенні позову відмовити та пояснив, що ОСОБА_4 є онучкою померлої ОСОБА_7, житловий будинок та земельна ділянка була особистою власністю померлої. До укладення договору дарування ОСОБА_7 склала заповіт за яким будинок заповіла ОСОБА_4 ОСОБА_3 проживав та проживає в будинку і відповідачем жодних дій не вживається щодо позбавлення його права користування цим будинком. Крім того, представником відповідача подано до суду заява про застосування строків позовної давності щодо вимог ОСОБА_3 Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

За свідоцтвом про одруження виданого Цюрупинським відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_3 та ОСОБА_7 одружились 06.11.1998 року. Прізвище чоловіка після одруження ОСОБА_7. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_3 За свідоцтвом про смерть виданого 19.07.2016 року Цюрупинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року про що складено відповідний актовий запис № 161. За листом приватного нотаріуса Цюрупинського районного нотаріального округу Кіріченко А.В. від 31.08.2016 року спадщину у встановлений законодавством України строк прийняв ОСОБА_3 подавши заяву про фактичне прийняття спадщини.

За договором від 01.03.1966 року ОСОБА_7 купила жилий будинок з надвірними будівлями до нього в АДРЕСА_1 За витягом з рішення 12 сесії Цюрупинської міської ради від 24.06.2011 року № 230 вирішено передати у власність ОСОБА_7 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0548 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. За державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 26.01.2012 року ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0,0548 га в АДРЕСА_1.

За заповітом посвідченим 11.11.2008 року приватним нотаріусом Лебою М.Л. зареєстрованим в реєстрі за № 1769 ОСОБА_7 на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_4 належний їй житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1

За договором дарування житлового будинку та земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Лебою М.Л., зареєстрованим в реєстрі за № 361, ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_4 безоплатно прийняла у власність як дарунок житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0548 га, надану для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за цією ж адресою. За пунктом 8 зазначеного договору право власності обдаровуваної на дарунок виникає з моменту його прийняття. Сторони домовились, що під передачею слід вважати символічну передачу речі. Прийняття оригінального примірника нотаріально посвідченого договору свідчить, що прийняття дарунку відбулось. Договір дарування підписано ОСОБА_7 та ОСОБА_4

За заявою про згоду посвідченого Лебою М.Л. приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу зареєстрованого в реєстрі за № 360, ОСОБА_3 надає згоду на укладення договору дарування ОСОБА_7, земельної ділянки розташованої у АДРЕСА_1 зазначаючи при цьому, що такий правочин відповідає інтересам їх сім'ї та погоджується з тим, щоб умови договору дарування визначались його дружиною самостійно.

За витягом з Державного реєстру правочинів від 20.06.2012 року № 114746648 у вказаному реєстрі зареєстрованого договір дарування укладений 20.06.2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 щодо зазначеного будинку та земельної ділянки.

За витягом про державну реєстрацію прав виданим Херсонським державним бюро технічної інвентаризації № 34757590 від 09.07.2012 року право власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 20.06.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 65 СК України Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу. Відповідно до ч. 5 ст. 61 СК України, яка діяла на момент отримання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_7, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

На підставі викладеного, житловий будинок що знаходиться у АДРЕСА_1 на момент укладення спірного договору перебував в особистій приватній власності ОСОБА_7, оскільки він був нею придбаний до шлюбу з ОСОБА_3 В той-же, час земельна ділянка під зазначеним будинком площею 0,0548 га перебувала у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_7 За нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_3 надав свою згоду на укладення договору дарування своєю дружиною земельної ділянки, яка перебувала у спільній сумісній власності.

Враховуючи існування заповіту померлої ОСОБА_7, за яким вона заповіла на випадок своєї смерті житловий будинок що знаходиться у АДРЕСА_1 ОСОБА_4, ще до укладення спірного договору дарування, свідчить про те, що ОСОБА_7, укладаючи договір дарування будинку та земельної ділянки не могла помилятися щодо правової природи правочину який вчиняла.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 ЦПК України, сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

На підставі зазначеного, позивачем не доведено того, що він не надавав згоди на укладення договору дарування житлового будинку та земельної ділянки та те, що позивач та померла ОСОБА_7 укладаючи договір дарування помилялись щодо правової природи цього договору вважаючи, що вони укладають заповіт подружжя. Позивачем та його представниками не надано жодного доказу на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Пояснення представників позивача суд не сприймає в якості доказу, оскільки ці пояснення надані ними без допиту як свідків.

На підставі зазначеного у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору дарування слід відмовити. Враховуючи, що друга позовна вимога є похідної від першої позовної вимоги, то враховуючи, що у задоволенні вимоги про визнання недійсним договору дарування відмовлено тому підстави для задоволення позовної вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку слід відмовити. Судові витрати у справі зі сплати судового збору понесені позивачем відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України слід покласти на позивача.

При винесенні рішення суд не застосовує правових позицій Верховного Суду України на які посилається представник позивача, оскільки їх застосування можливе лише у випадку доведеності обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 62, 64, 79, 88, 208, 209 ч. 3, 212 - 215, 360-7 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 відмовити повністю.

Судові витрати у справі зі сплати судового збору покласти на ОСОБА_3.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя (підпис) С. П. Савчак

Копія відповідає оригіналу

Суддя Савчак С. П.