АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/569/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Горбачовій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року

у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи - Державний історико-меморіальний Лук'янівський заповідник м. Києва, Печерське районне управління юстиції у м. Києві, Солом'янське районне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин.

в с т а н о в и л а :

Заявник звертаючись у грудні 2015 року до суду з вищевказаною заявою, ставив питання про встановлення факту, що померла в 1950 році ОСОБА_4 є двоюрідною бабусею по лінії його померлого батька ОСОБА_5; встановлення факту, що померла в 1951 році ОСОБА_6 є сестрою бабусі його покійного батька ОСОБА_5; встановлення факту, що померла в 1991 році ОСОБА_7 Ільїнічна є його бабусею. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що оскільки всі вищевказані померлі родичі заявника поховані на території Київського державного історико-меморіального Лук'янівського заповідника, останній в 2015 році звернувся до адміністрації Київського державного історико- меморіального Лук'янівського заповідника з проханням надати йому дозвіл на перереєстрацію на себе права підпоховання на ділянках, де поховані рідні. У зв'язку з зазначеним, заявник звернувся до відділів реєстрації актів цивільного стану Печерського та Солом'янського районів з проханням повторно видати йому свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Проте, заявнику було відмовлено у задоволенні вказаних заяв. Враховуючи викладене та посилаючись на те, що встановлення факту родинних відносин потрібно для одержання повторних свідоцтв про смерть та дозволу на перереєстрацію підпоховання, заявник просив заяву задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду заявник подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та ухвалення нового рішення за яким заяву задовольнити у повному обсязі. Вказуючи, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Справа неодноразово призначалася до слухання. В судове засідання призначене на 19.12.2016 року в якості представника заявника з'явилася ОСОБА_8 Однак, розгляд справи було відкладено на 12.01.2017 року з підстав того, що повноваження ОСОБА_8 як представника ОСОБА_3 були припинені у зв'язку з закінченням строку визначеного нотаріально посвідченим дорученням термін дії якого закінчився - 15 березня 2016 року ( а.с.118) .

Про розгляд справи 12.01.2017 року та 02.02.2017 року заявник повідомлявся за адресою визначеною матеріалами справи. Будь-яких заяв щодо зміни місця свого перебування під час знаходження справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 у відповідності до положень ст.. 77 ЦПК не подавав.

Заінтересовані особи будучи повідомленими про розгляд справи в судове засідання не з'явилися. Поважність причин своєї неявки суду не повідомили. Державний історико - меморіальний Лук'янівський заповідник до початку розгляду справи направив на адресу суду пояснення відносно поданої апеляційної скарги ( 112 -116).

Колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України враховуючи також положення ст. 157 ЦПК України щодо розумності строків розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин суд першої інстанції виходив з недоведеності вказуючи, що надані заявником докази не є достатніми для підтвердження заявленого ним факту.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не взяв до уваги лист Державного історико - меморіального Лук'янівського заповідника м. Києва від 26.08.2016 року за № 927. В якому вказано, що дільниці НОМЕР_1 Державного істонрико - меморіального Лук'янівського заповідника розташоване родинне поховання, до якого входять могили: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7. Зазначені поховання занесені до книг реєстрації поховань Лук'янівського кладовища. Проте, реєстраційні книги поховань до 1942 року не збереглися, були знищені в роки Другої Світової війни.

А також те, що на підтвердження факту родинних відносин між заявником та його померлими родичами були допитані в якості свідків дружина заявника та брат.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду

Так як відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови «Про судове рішення в цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що в мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

В матеріалах справи відсутні будь - які документи, які б підтверджували обґрунтованість заявлених вимог щодо наявності ступіню та характеру родинних зв'язків, які існують між позивачем та особами відносно яких необхідно було встановлювати родинний зв'язок.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Лише одні покази свідків про які зазначає апелянт не можна вважати по даній категорії справ належними доказами. Листи Державного історико - меморіального Лук'янівського заповіднику м. Києва підтверджують також лише факт поховання на дільниці НОМЕР_1 певних осіб. Однак, при цьому не містять інформації щодо ступіню родинних зв'язків ОСОБА_3 з цими особами.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 308,315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: