Справа № 274/5122/16-ц Провадження № 2/0274/254/17
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.17 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
доНиконівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області
провизнання права власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 13.12.2016 р. про уточнення позовних вимог, яка була прийнята Судом до розгляду, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,99 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, на яку на ім'я ОСОБА_2 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 22.07.2002 р. (далі - Земельна ділянка-1), та на 1/2 частку земельну ділянки площею 3,1147 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, на яку на ім'я ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 29.06.2010 р. (далі - Земельна ділянка-2) (а. с. 36, 38).

Никонівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала, що випливає з її заяві від 30.12.2016 р. № 351 (а. с. 33).

Судом з'ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11.12.2015 р. (а. с. 19).

Відповідно до заповіту від 11.01.2014 р. ОСОБА_2 все належні їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, що буде належати їй на час смерті, також належні їй майнові права та обов'язки на час смерті, заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 (а. с. 14).

Таким чином, зважаючи на зміст статей 1216 - 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом.

ОСОБА_1 прийняла спадщину ОСОБА_2 у порядку, визначеному статтями 1269 та 1270 Цивільного кодексу України, подавши заяву від 29.03.2016 р. № 324 (про прийняття спадщини), інші спадкоємці ОСОБА_2, які прийняли спадщину, відсутні, що підтверджується листом від 22.10.2016 р. № 2685/02-14 Бердичівської державної нотаріальної контори (а. с. 29).

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином до ОСОБА_1 перейшли права та обов'язки (спадщина) ОСОБА_2, у тому числі - права власності останньої.

Між тим, ОСОБА_1 постановами від 15.09.2016 р. № 2300/02-31 від 15.09.2016 р. та від 15.09.2016 р. № 2301/02-31 від 15.09.2016 р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на Земельну ділянку-1 та на 1/2 частку Земельної ділянки-2 у зв'язку з відсутністю у ОСОБА_1 документів, що посвідчують право власності на них, що підтверджується листом від 22.10.2016 р. № 2685/02-14 Бердичівської державної нотаріальної контори (а. с. 29).

Як випливає зі змісту позовної заяви, документи, що посвідчують право власності на Земельну ділянку-1 та Земельну ділянку-2, а саме - державні акти, були втрачені.

Разом з тим, у матеріалах справи наявні копія Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 22.07.2002 р., виданий на ім'я ОСОБА_2, щодо Земельної ділянки-1, та копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 29.06.2010 р., виданого на ім'я ОСОБА_3, щодо Земельної ділянки-2, з якого вбачається, що власниками цієї земельної ділянки є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних (по 1/2) частках (а. с. 26 - 27, 28).

Крім того, з листа від 11.08.2016 р. № 29-602-99.5-2143/2-16 Управління Держгеокадастру у Бердичівському районі Житомирської області випливає, що станом на 31.12.2012 р. за ОСОБА_2 згідно Книги записів реєстрації державних актів на землю та на право постійного користування землею обліковуються Земельна-ділянка-1, на яку видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 22.07.2002 р., та на праві спільної приватної власності - Земельна ділянка-2, на яку видано Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 29.06.2010 р. (а. с. 20).

Наведене у попередніх двох абзацах свідчить про те, що ОСОБА_2 до дня своєї смерті була власником Земельної ліплянки-1 та 1/2 частки Земельної ділянки-2.

Однак, як вказувалось вище, у зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на Земельну ділянку-1 та Земельну ділянку-2, ОСОБА_1, будучи єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, який прийняв спадщину (до якого перейшли права та обов'язки ОСОБА_6 щодо, зокрема, земельної ділянки), не може отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на земельні ділянки.

Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 набула як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, право власності на майно - Земельну ділянку-1 та 1/2 частку Земельної ділянки-2, тобто наявні законні підстави для задоволення позову.

Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання Никонівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області позову ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 - 60, 64, 174, 208, 209, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,99 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, на яку на ім'я ОСОБА_2 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 22.07.2002 р., та на 1/2 частку земельну ділянки площею 3,1147 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, на яку на ім'я ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 29.06.2010 р.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Корбут