АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/6845/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/55/К/17 Ковтун Н.Г.
Категорія - 27 (I) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участі секретаря: Чубіної А.В.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2015 року Публічне акціонерного товариства «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договором № 308/0606/71-316. В свою чергу 20 червня 2006 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 308/0606/71-316, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 23 000,00 доларів США з розрахунку 14, 5 % річних за користування кредитом на строк з 20 червня 2006 року по 19 червня 2016 року. Відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 липня 2015 року в розмірі 122 570, 10 грн., з яких сума заборгованості за кредитом становить 115 523, 58 грн., сума заборгованості за відсотками становить 7 046, 52 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість, а також стягнути судові витрати у справі.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість станом на 31 липня 2015 року за Договором № 308/0606/71-316 від 20 червня 2006 року у розмірі 122 570 грн. 10 коп., з яких сума заборгованості за кредитом - 115 523, 58 грн., сума заборгованості за відсотками - 7 046, 52 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1225, 70 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення ним норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. Зокрема посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачем не надано доказів проведення оплати за відступлення вимоги, та не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт набуття позивачем права вимоги за кредитним договором № 308/0606/71-316 від 20.06.2006 року.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідач не була повідомлена, і до теперішнього часу не отримала повідомлення про зміну кредитора і в розумінні ч.2 ст. 517 ЦК України, має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 308/0606/71-316, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 23 000 доларів США з розрахунку 14,5 % річних на строк з 20 червня 2006 року по 19 червня 2016 року (а.с.5 - 11).

Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит в розмірі та строки, передбачені Кредитним договором.

25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором продавець (ПАТ «Сведбанк») погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну (а.с.20 - 26, 51).

Згідно акта приймання-передачі прав вимоги до Договору купівлі-продажу вимоги від 254 травня 2012 року (а.с. 52), було передано та прийнято право вимоги за кредитним договором № 308/0606/71-316 від 20 червня 2006 року, укладеного з ОСОБА_2

Оригінали кредитного договору, інших матеріалів кредитної справи були оглянуті в судових засіданнях в суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» суд першої інстанції виходив з того, щоненалежне виконання відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного Кредитного договору передбачає стягнення з відповідача на користь позивача визначеної останнім суми заборгованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Згідно з ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи, 20.12.2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 308/0606/71-316, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 23 000 доларів США з розрахунку 14,5 % річних на строк з 20 червня 2006 року по 19 червня 2016 року.

25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором продавець (ПАТ «Сведбанк») погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну (а.с.20 - 26, 51).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, по лютий 2015 року відповідач ОСОБА_2 у повному обсязі виконувала зобов'язання перед ПАТ «Дельта Банк» по сплаті чергових платежів за кредитним договором № 308/0606/71-316 від 20 червня 2006 року (а.с. 61 - 62).

Таким чином, відповідачем було визнано позивача у якості нового кредитора та ним було продовжено сплати за кредитним договором № 308/0606/71-316 від 20 червня 2006 року на користь ПАТ «Дельта Банк», що підтверджує визнання ОСОБА_2 ПАТ «Дельта Банк» новим кредитором.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність позовних вимог позивача та необхідність їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачем не надано доказів проведення оплати за відступлення вимоги, та не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт набуття позивачем права вимоги за кредитним договором № 308/0606/71-316 від 20.06.2006 року колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Згідно п. 2.3. договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012 року «права вимоги переходять від продавця до покупця, та обов 'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги. Обов 'язок продавця передати права вимоги покупцю та підписати акт приймання-передачі прав вимоги залежить від отримання продавцем повної суми загальної купівельної ціни у дату підписання» (а.с. 51, зворот).

Таким чином, договором встановлений прямий причинно-наслідковий зв'язок між діями сторін - підписання акту приймання-передачі прав вимоги сторонами свідчить про отримання продавцем суми повної оплати загальної купівельної ціни у дату підписання.

З договору вбачається про отримання продавцем повної суми загальної купівельної ціни у дату підписання договору.

Також не можуть бути підставою для скасування законного рішення доводи апеляційної скарги про те, що, судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідач не була повідомлена, і до теперішнього часу не отримала повідомлення про зміну кредитора і в розумінні ч.2 ст. 517 ЦК України, має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Так, згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Крім того суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що по лютий 2015 року відповідач ОСОБА_2 у повному обсязі виконувала зобов'язання перед ПАТ «Дельта Банк» по сплаті чергових платежів за кредитним договором № 308/0606/71-316 від 20 червня 2006 року (а.с. 61 - 62), що свідчіть про її обізнаність про заміну кредитора.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, у той час як відповідно до ст. 212 ЦПК України таке право належить суду, який оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги не доведені, не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: