У Х В А Л А

іменем України

11 січня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Сидоренко А.О.

За участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третіх осіб ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про розяснення та відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, про поділ житлового будинку між співвласниками в натурі та вселення,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 просить розяснити в частині того, які саме вимоги необхідно виконати шляхом цитування за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, про поділ житлового будинку між співвласниками в натурі та вселення. Заява обґрунтовується тим, що рішення суду є не зовсім зрозумілим в резолютивній частині стосовно того, які саме вимоги необхідно усунути. Також державний виконавець просить суд відстрочити виконання рішення до одного місяця з дати розяснення для уникнення неправильного виконання та виконання його у відповідний термін.

Відповідач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 та треті особи ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви державного виконавця, оскільки підстави для розяснення судового рішення відсутні.

Заявник ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_6 і третя особа ОСОБА_7, належним чином та завчасно повідомлені про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не проінформували. На підставі ч. 3 ст. 221 ЦПК України заява державного виконавця розглянута за їх відсутності.

Судом досліджені надані матеріали цивільної справи, на підставі яких встановлені наступні фактичні обставини:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, про поділ житлового будинку між співвласниками в натурі та вселення було частково задоволено позовні вимоги і суд вирішив вселити ОСОБА_6 в житловий будинок літ. В, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Манкевича, 32.

Зазначене рішення набрало законної сили 07 квітня 2016 року.

29 квітня 2016 року на примусове виконання зазначеного рішення позивачці ОСОБА_6 був виданий виконавчий лист, який остання звернула для примусового виконання до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливо тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення. В силу зазначеної норми процесуального права, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Як вбачається з резолютивної частини вищезазначеного рішення, воно викладено чітко та зрозуміло, ухвалено в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Доводи заявника про те, що рішення є не зовсім зрозумілим в резолютивній частині стосовно того, які саме вимоги необхідно усунути, ґрунтуються на довільному тлумаченні резолютивної частини рішення, котра не містить посилання на усунення будь яких вимог.

На підставі викладеного, в роз'ясненні рішення слід відмовити.

Вирішуючи заяву в частині відстрочення виконання судового рішення, суд виходить з того, що згідно ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку виконання рішення в судовому засіданні і у виняткових випадках може відстрочити виконання рішення.

Суд також враховує розяснення, викладені в абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26 грудня 2003 року, за якими при вирішенні заяв сторони про відстрочку виконання судового рішення, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутності у нього майна яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Суд виходить з того, зазначені ОСОБА_5 фактичні обставини, за якими, на її думку, слід відстрочити виконання рішення суду, не є винятковими випадками, на підставі яких закон передбачає можливість такого відстрочення.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви в частині відстрочення виконання судового рішення також слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 221, 373 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про розяснення та відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, про поділ житлового будинку між співвласниками в натурі та вселення відмовити в повному обсязі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий :

11.01.2017