Провадження №2-з/760/26/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про забезпечення позову/

12 січня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Бугайчука О.Р.

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Грицаєнко Василь Васильович, Вишгородська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності, визнання договорів недійсними, суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договорів дарування квартир за адресою: АДРЕСА_1 від 25 червня 2009 року та квартири за адресою: АДРЕСА_2 від 07 грудня 2012 року недійсними, визнання за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 права власності на зазначені квартири.

Одночасно з позовною заявою подана заява про забезпечення позову, якою позивач просить накласти арешт на спірні квартири.

Посилається на те, що він є спадкоємцем четвертої черги за законом всього майна ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Він позбавлений можливості прийняти спадщину, оскільки спадкове майно було незаконно відчужене третіми особами.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив йому у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Зазначає, що існують реальні підстави вважати, що нові власники спірних квартир можуть провести їх відчуження, в зв'язку з чим розгляд справи буде затягнутий з метою залучення до справи інших співвідповідачів, а у випадку такої зміни після можливого задоволення позову у даній справі виконання відповідного рішення суду буде суттєво ускладнено або взагалі неможливо.

Виходячи з цього просить накласти арешт на спірне спадкове майно - квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних причин.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, однією з причин, в зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.2 ст.151 ЦПК України.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 152 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно наданого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за №77949100 квартира АДРЕСА_1, загальною площею 40,2 кв.м., жилою площею 19,9 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грицаєнко В.В. 25 червня 2006 року індексний номер №1470. Номер запису про власність 17976476.

Квартира АДРЕСА_4, загальною площею 43,9 кв.м., жилою площею 31,1 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування №2-2737, посвідченого державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Фоєю Л.А. 07 грудня 2012 року. Номер запису про власність 17975873.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз»яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Оскільки факт належності зазначених квартир достовірно встановлений, а невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи викладене вище, характер спору, що виник, а також те, що вказані дії можуть привести до неможливості виконання можливого рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення заявни.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на:

-однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 40,2 кв. м., жилою площею 19,9 кв. м., належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грицаєнко В.В. 25 червня 2006 року індексний номер №1470. Номер запису про власність 17976476.

-однокімнатну квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 43,9 кв. м., жилою площею 31,1 кв. м., належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування №2-2737, посвідченого державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Фоєю Л.А. 07 грудня 2012 року. Номер запису про власність 17975873.

Повивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_6

Відповідач 1: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, адреса: 07301, АДРЕСА_5.

Третя особа 1: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Грицаєнко Василь Васильович, адреса: АДРЕСА_7

Третя особа 2: Вишгородська державна нотаріальна контора Київської області, адреса: 07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Кургузова, 13.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя