Справа № 309/4318/16-ц
У Х В А Л А
Іменем України
28 лютого 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.,
секретарі Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Хустського районного суду від 26 грудня 2016 року про відмову у відкритті провадження по справі за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Антитерористичного центру при СБУ, Державної служби у справах ветеранів війни та учасників АТО, Хустського об`єднаного міського комісаріату та Управління праці та соціального захисту населення Хустської міської ради про встановлення фактів,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Антитерористичного центру при СБУ, Державної служби у справах ветеранів війни та учасників АТО, Хустського об`єднаного міського комісаріату та Управління праці та соціального захисту населення Хустської міської ради про встановлення фактів.

Ухвалою Хустського районного суду від 26.12.2016 року відмовлено у відкритті провадження по справі за вказаним позовом.

Не погодившись із вказаною ухвалою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що з висновками суду першої інстанції не погоджується, оскаржувана ухвала судом прийнята з порушенням норм процесуального права, так як позов підлягає розгляду в порядку позовного провадження а не окремого, оскільки в такому існує спір. Просить ухвалу Хустського районного суду від 26.12.2016 року скасувати та матеріали справи направити до суду першої інстанції для відкриття провадження про справі.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча повідомлялися своєчасно та належним чином про розгляд справи, однак їх неявка, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції вказує, що позовна заява ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту добровільного забезпечення та добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, встановлення факту участі в бойових діях під час проведення антитерористичної операції, встановлення факту загибелі під час бойових дій, встановлення факту проживання однією сім`єю та факту знаходження на утриманні підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Ч. 3 ст. 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Ч. 1 ст. 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить встановити факт добровільного забезпечення та добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції ОСОБА_3 , встановити факт участі ОСОБА_3 в бойових діях під час проведення антитерористичної операції, встановити факт загибелі ОСОБА_3 під час бойових дій, встановити факт проживання однією сім`єю з внуком ОСОБА_3 та факт знаходження її на утриманні ОСОБА_3 .

З наданих суду апеляційної інстанції заперечень АТЦ при СБ України слідує, що надання особі статусу на яку поширюється Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» деяким категоріям осіб віднесено до компетенції місцевих державних адміністрацій, а тому такі питання не можуть вирішуватися в порядку окремого провадження.

Тобто, з наведеного слідує, що існує спір про право.

Не з`ясувавши та не перевіривши наявність чи відсутність у даному випадку спору про право, у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі на стадії відкриття провадження, оскільки вимоги зазначені ОСОБА_1 в позовній заяві підлягають розгляду саме в порядку позовного провадження.

За таких обставин, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, що свідчить про порушення порядку, встановленого для вирішення питання про відкриття провадження у справі, а тому ухвалу суду слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, ст.311, п.3 ч.1 ст.312, 315, 317,319 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду від 26 грудня 2016 року скасувати, матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді :