Справа № 336/622/17
Пр. № 2/336/928/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «ГВІДОН» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про визнання договору про надання безповоротної фінансової допомоги дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «ГВІДОН», в особі ліквідатора ОСОБА_3 звернулось до суду з позовом про визнання договору № 1-ФД/17/01/17 про надання безповоротної фінансової допомоги від 17.01.2017 року, укладеного між нею та відповідачем дійсним, посилаючись на те, що вони уклали договір в простій письмовій формі та повністю його виконали, проте ОСОБА_1 ухилився від нотаріального посвідчення цього договору.

Оскільки договір безповоротної фінансової допомоги на суму, що перевищує пятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, є за своєю природою договором дарування валютних цінностей, просить визнати його дійсним.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, а також пояснення в обґрунтування позову, звернувся до суду відповідач.

Зазначені обставини в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для вирішення справи у відсутність сторін, на підставі наявних фактичних даних про їхні права та взаємовідносини.

Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце вирішення справи, до суду не зявилася, надавши заяву про судовий розгляд без її участі та письмові пояснення щодо спору.

За згаданих обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі третьої особи.

Письмові пояснення відповідача містять посилання на те, що, передаючи товариству «ГВІДОН» грошові кошти в якості безповоротної фінансової допомоги в сумі 1 557770 грн. 53 коп., не мав можливості нотаріального посвідчення цього правочину через відсутність в м. Запоріжжі його дружини третьої особи в справі, - а нотаріальне посвідчення договору, який виходить за межі дрібного побутового, без згоди другого подружжя є неможливим.

Третя особа в письмових поясненнях підтвердила, що була відсутня в місті Запоріжжі під час укладання договору № 1-ФД/17/01/17 про надання безповоротної фінансової допомоги між відповідачем та позивачем, та не заперечує проти визнання цього договору дійсним.

Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що 17 січня 2017 року між ОСОБА_1 та товариством з додатковою відповідальністю «ГВІДОН» в особі ліквідатора ОСОБА_3, яка діє на підставі постанови господарського суду Запорізької області від 17.02.2014 року, укладено договір № 1-ФД/17/01/17 безповоротної фінансової допомоги у розмірі 1 557 770,35 грн. (а. с. 5)

На виконання зазначеного договору допомоги відповідач 18 січня 2017 року передав грошові кошти у розмірі 1 557 770,35 грн. ОСОБА_3, про що свідчать прибуткові касові ордери № 1, № 2 та № 3 від 18.01.2016 року, які були зараховані на рахунок товариства «ГВІДОН» у ПАТ «ОСОБА_4 ДНІПРО» відповідно банківських квитанцій № 5 та № 11 від 18.01.2017 р., а також № 11 від 19.01.2017 року (а. с. 9-11).

Договір № 1-ФД/17/01/17 про надання безповоротної фінансової допомоги від 17.01.2017 року є безоплатним, одностороннім, не породжує зобовязань для товариства з додатковою відповідальністю«ГВІДОН» та за своєю правовою природою є договором дарування валютних цінностей. За вказаним договором ОСОБА_1 фактично надав у дар (безоплатно передав) товариству з додатковою відповідальністю«ГВІДОН» грошові кошти, тому до нього необхідно застосовувати вимоги глави 55 Цивільного кодексу (ЦК) України.

Згідно з ч. 5 статті 719 Цивільного кодексу України, договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично уклонився від нотаріального посвідчення договору безповоротної фінансової допомоги, через відсутність своєї дружини ОСОБА_2 у місті Запоріжжя в день вчинення правочину.

Недотримання передбаченої законом форми правочину, яка є обовязковою, тягне за собою нікчемність цього договору, в силу ч.1 ст. 220 ЦК України.

Статтею 216 ЦК України встановлені правові наслідки недійсності правочину, а саме: недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, ТДВ «ГВІДОН» зобовязано повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 557 770,35 грн., отримані за договором № 1-ФД/17/01/17 безповоротної фінансової допомоги.

Проте товариство з обмеженою відповідальністю «ГВІДОН» з 17 лютого 2014 року визнано банкрутом та введено процедуру ліквідації (а. с. 12-13), тому відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з зазначеної дати у банкрута не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів)), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Законодавство не передбачає можливості нотаріального посвідчення подій, які відбулися раніше, тому лише суд може визнати договір дійсним відповідно до вимог частини 2 статті 220 Цивільного кодексу України.

Судом за письмовими документами встановлено факт домовленості сторін щодо усіх істотних умов договору безповоротної фінансової допомоги і та обставина, що відбулося повне виконання договору, але відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, що дає підстави для застосування положень ч. 2 ст. 220 ЦК України і задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 212-215, 292-294 ЦПК України, ст. ст. 216, 220, 719 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним договір № 1-ФД/17/01/17 про надання безповоротної фінансової допомоги від 17.01.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з додатковою відповідальністю «ГВІДОН».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в Шевченківський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Щаслива