Дата документу 12.10.2017 Справа № 554/5539/17
Справа № 554/5539/17
Провадження № 2/554/2865/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Поливяної О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

14.07.2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому прохала: визначити ідеальні частки у праві спільної сумісної власності квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 по ? частині кожному із співвласників: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_6, який помер 19 вересня 2005 року, на час відкриття спадщини, а саме на 19.09.2005 року.

Визнати в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер 19.09.2005 року, за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 37,2 кв. м., загальною площею 62,3 кв. м., яка складається в цілому з: 1-а кімната (2) площею 11,7 кв. м., 2-а кімната (4) площею 9,0 кв. м., 3-тя їдальня (5) площею 16,5 кв. м., коридору (1) площею 8,3 кв. м., санвузла (3) площею 3,9 кв. м., кухні (6) площею 9,9 кв. м., шафи (7) площею 0,2 кв. м., крім того, квартира обладнана лоджією (з к=0,5) площею 1,9 кв. м. та балконом (з к=0,3) площею 0,9 кв. м.

В судове засідання заявилися позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4, приватний нотаріус ОСОБА_5 надала до суду листа про розгляд справи без її присутності та у вирішенні спору покладалася на розсуд суду.

Позивач, ОСОБА_1 та її представник заявлені позовні вимоги підтримали та прохала їх задовольнити, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечували щодо їх задоволення.

Заслухавши сторін по справі та свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав:

10 червня 1993 року Відділом приватизації житла було видано свідоцтво про право власності на житло, яке посвідчує, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. Зазначена квартира житловою площею 37,2 кв. м., загальною площею 62,3 кв. м., складається в цілому з: 1-а кімната (2) площею 11,7 кв. м., 2-а кімната (4) площею 9,0 кв. м., 3-тя їдальня (5) площею 16,5 кв. м., коридору (1) площею 8,3 кв. м., санвузла (3) площею 3,9 кв. м., кухні (6) площею 9,9 кв. м., шафи (7) площею 0,2 кв. м., крім того, квартира обладнана лоджією (з к=0,5) площею 1,9 кв. м. та балконом (з к=0,3) площею 0,9 кв. м.

Розпорядженням голови Полтавської ОДА № 207 від 20.05.2016 року, бульвар М. Конєва було перейменовано на бульвар ОСОБА_9.

До цього часу частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності визначені не були.

19 вересня 2005 року помер ОСОБА_6, про що 21 вересня 2005 року було складено відповідний актовий запис № 3001, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, яке повторно видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, 01 липня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, а саме його частка у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Для оформлення прав на спадкування ОСОБА_1 звернулася з заявою про відкриття спадщини та з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5, однак отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 434/02-31 від 22.11.2016 року. Підставою для відмови у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину стало відсутність доказів постійного проживання із спадкодавцем на день смерті.

На запит нотаріуса КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» МПР надала довідку, № 2207 від 13.10.2016 року, згідно якої ОСОБА_6 05.12.1997 року був знятий з реєстраційного обліку у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

06 грудня 1991 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 було розірвано шлюб, про що було здійснено відповідний запис за № 782, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-КЕ № 447388, яке видане Відділом РАГС Октябрського райвиконкому 06.12.1991 року.

ОСОБА_10 (після одруження ОСОБА_4) ОСОБА_11 на день смерті її батька вже в даній квартирі не проживала, хоч і була там зареєстрована.

Окрім позивача, ніхто зі спадкоємців з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру № 44488103 від 18.07.2016 року.

На підтвердження факту проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в судовому засіданні надали свідчення свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (до заміжжя) ОСОБА_8 проживала разом з померлим ОСОБА_6 на день його смерті. Таким чином, вона являється такою, що фактично прийняла спадщину, в силу ч. 3 ст.. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ст. 370 ЦК України, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або рішенням суду.

Відповідно до ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Суду не було надано доказів існування домовленості між співвласниками про зміну розміру часток, тому частки у спільній сумісній власності кожного зі співвласників є рівними.

Таким чином ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 належить до виділу по ? частині квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за час життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення

факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття

спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Ураховуючи вищевикладене позов підлягає задоволенню.

Керуючись 370, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визначити ідеальні частки у праві спільної сумісної власності квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 по ? частині кожному із співвласників: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_6, який помер 19 вересня 2005 року, на час відкриття спадщини, а саме на 19.09.2005 року.

Визнати в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер 19.09.2005 року, за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 37,2 кв. м., загальною площею 62,3 кв. м., яка складається в цілому з: 1-а кімната (2) площею 11,7 кв. м., 2-а кімната (4) площею 9,0 кв. м., 3-тя їдальня (5) площею 16,5 кв. м., коридору (1) площею 8,3 кв. м., санвузла (3) площею 3,9 кв. м., кухні (6) площею 9,9 кв. м., шафи (7) площею 0,2 кв. м., крім того, квартира обладнана лоджією (з к=0,5) площею 1,9 кв. м. та балконом (з к=0,3) площею 0,9 кв. м.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н. В. Тімошенко