АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3646/17 Справа № 191/3346/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

01.07.2016р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до ОСОБА_3 з позовом про стягнення кредитної заборгованості станом на 12.06.2016р. у сумі 41019грн.46коп., у тому числі,4232грн.85коп. заборгованості за кредитом, 31207грн.11коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3150 грн. заборгованість за комісією та пенею, 500грн. та 1929грн.50коп. штрафів.

Рішенням Синельниківського міськрайсуду Дніпропетровської області від 13.02.2017р. у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено. В апеляційній скарзі банк просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції посилався на те, що банком не надано доказів щодо укладення з ОСОБА_3 вказаного кредитного договору.

Вказані висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

Згідно письмової заяви від 23.10.2007р. ОСОБА_4 до ПРИВАТБАНК просила надати їй кредитну картку з кредитним лімітом 250грн., базовою процентною ставкою 22,80% річних. Зазначена заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та відповідними тарифами послуг складає кредитний договір та підтверджує отримання ОСОБА_4 кредитної картки №816443 (а.с.13).

За наданою банком випискою з банківського рахунку ОСОБА_3 з 02.11.2007р. користувалась кредитною карткою №816443 до 24.08.2013р. включно, здійснюючи нею оплату товарів та послуг та, відповідно, поповнюючи рахунок. Після цього користування карткою припинено, а з 01.10.2013р. банк почав нараховувати штрафні санкції (а.с.91-112). За відомостями банку (а.с.4-12) за вказаним договором за ОСОБА_3 обліковується заборгованість, яка станом на 12.06.2016р. складала 41019грн.46коп. та складалась з 4232грн.85коп. заборгованості за кредитом, 31207грн.11коп. заборгованості за відсотками за користуванням кредитом, 3150грн.23коп. пені та комісії, 500грн. штрафу (фіксована частина) та 1929грн.50коп. штраф (процентна складова).

ОСОБА_3 на стадії розгляду справи судом першої інстанції просила застосувати позовну давність (а.с.33).

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Загальна позовна давність для захисту права та інтересу особи згідно ст.ст.256-258 ЦК України встановлена законодавцем тривалістю у три роки, а спеціальна для стягнення неустойки (штрафу, пені) в один рік. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, за ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Враховуючи встановлені обставини з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі вимог ст.ст.1048,1054,1066 ЦК України на погашення заборгованості станом на 12.06.2016р. слід стягнути 4232грн.85коп. заборгованості за кредитом, 2 900грн. відсотків за користування кредитом, 856грн.75коп. штрафу та 2893грн.80коп. на повернення судових витрат.

Ухвалюючи рішення про стягнення вказаних сум апеляційний суд виходить з того, що у звязку з припиненням з 24.08.2013р. ОСОБА_3 користування та поповнення рахунку звернення банку з даним позовом до суду 01.07.2016р. здійснено у період трирічного строку позовної давності. За таких обставин з ОСОБА_3 підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розрахованій банком сумі 4232грн.85коп. Доказів тому, що вказаний розмір заборгованості має бути іншим відповідачем не надано. Відсотки за користування кредитом за трирічний строк перед зверненням банку до суду з 01.07.2013р. по 12.06.2006р. з урахуванням ст.267 ЦК України та передбаченою у договорі процентною ставкою 22,80% річних складають 2895грн.12коп. Нараховані банком за прострочення виконання грошових зобовязань відсотки у вказаний період за підвищеними, штрафними ставками 30%, 34.80%, 43.20% на загальну суму 30 615грн.53коп. мають характер неустойки та на підставі ч.3 ст.551 ЦПК України підлягають зменшенню, оскільки майже у чотири рази перевищують заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитом. Загальна сума відсотків за користування кредитом у звязку з цим підлягає стягненню з ОСОБА_3 у сумі 2 900грн. Сума штрафу з урахуванням п.8.6. Умов підлягає стягненню з ОСОБА_3 у сумі 856грн.75коп. Оскільки сплата вказаного штрафу передбачена за порушення строку платежу по будь-якому з грошових зобовязань нарахована банком сума 3150грн. у якості пені та комісії стягненню не підлягає. Відповідно вимог ст.549 ЦК України штраф та пеня є різними видами відповідальності боржника за порушення ним своїх зобовязань. Подвійна відповідальність за одне і теж саме порушення законодавцем забороняється. Положення договору, яким передбачена комісія за кредитне обслуговування у розмірі 1% від суми заборгованості фактично є нікчемним з урахуванням ч.4 ст.11Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та апеляційної скарги банку.

Відповідно до вимог ч.1,5 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь банку 2893грн.80коп. на повернення понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст.307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» на погашення заборгованості за договором від 01.10.2007р. 4232грн.85коп. заборгованості за кредитом, 2 900грн. відсотків за користування кредитом, 856грн.75коп. штрафу та 2893грн.80коп. на повернення судових витрат.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.