Справа № 458/271/17 2/458/172/2017
24 травня 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Козловської С.М., розглянувши в м. Турці Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Турківського району Львівської області, третя особа ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення ОСОБА_2 сільської ради Турківського району Львівської області та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку,
16.03.2017 року до суду із даною позовною заявою звернувся ОСОБА_1.
Просить суд:
- визнати недійсним рішення ОСОБА_2 сільської ради Турківського району Львівської області № 39 від 08.10.1998 року про передачу безоплатно у приватну власність громадянці с.Ільник, ОСОБА_3, для будівництва та обслуговування житлового будинку земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована біля житлового будинку, та для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,3268 га в урочищі "Гірка";
- визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія ЛВ-140, площею 0,5792 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в с.Ільник Турківського району Львівської області, виданий ОСОБА_3.
В судовому засіданні після ознайомлення із матеріалами адміністративної справи № 2-а-20/09 за 2009 рік, яка витребувана із архіву суду на клопотання представника третьої особи, ОСОБА_4, суддею виявлено, що 21.07.2009 року нею вже ухвалювалося за позовом Прокурора Турківського району Львівської області в інтересах ОСОБА_5 постанову про визнання неправомірним і скасування рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради Турківського району Львівської області № 39 від 08.10.1998 року про передачу безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку земельних діялянок загальною площею 0,5786 га, тобто розглянуто ідентичний позов по суті, і у своєму рішенні суддя вже висловила свою думку із приводу наявного на даний час між сторонами спору.
Враховуючи наведене вище, суддею заявлено самовідвід, який підтримали всі учасники судового розгляду.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали адміністративної справи № № 2-а-20/09 за 2009 рік та даної цивільної справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуха проти України») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
В даному випадку судом береться до уваги право учасників процесу на справедливий суд, що закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає необхідним задовольнити заявлений самовідвід судді із метою забезпечення неупередженості правосуддя.
Керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішенням Європейського суду з прав людини в справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 року, п. 4 ч. 1 ст. 20, статтями 23-25 ЦПК України, суд
Заявлений суддею Строна Т.Г. самовідвід задовольнити.
Справу передати на розгляд іншого судді Турківського районного суду Львівської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -