Провадження №2/748/310/17
Єдиний унікальний № 748/473/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2017 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Хоменко Л.В.

при секретарі: Грибановській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади села Левковичі в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади села Левковичі в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, у якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що померла 21 червня 1990 року ОСОБА_2 є матір'ю померлого 17 березня 2011 року ОСОБА_3 та визнати за позивачем право власності на ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Левковичі Чернігівського району Чернігівської області, вул. Зелена, 39, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 17 березня 2011 року та на ? частину зазначеного домоволодіння, як за членом колишнього колгоспного двору. Вимоги мотивує тим, що 17 березня 2011 року помер його батько ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Зазначив, що виконав вимоги ст. 1269, 1270 ЦК України та звернувся до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оскільки свідоцтво про право власності на будинок було видано на імя померлої ОСОБА_4, яка є бабусею позивача, як голові колгоспного двору, не зазначена інформація про інших членів колгоспного двору та у зв'язку з втратою свідоцтва про народження батька, як підтверджуючого документу родинних зв'язків між ним та померлою матір'ю ОСОБА_4, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому виникла необхідність звернення до суду, оскільки в позасудовому порядку це встановити неможливо.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник Територіальної громади села Левковичі в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи - Чернігівської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у відсутність їх представника, про задоволення заявлених вимог не заперечує.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла 21 червня 1990 року, про що Левковицькою сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 11 (а.с.12).

Згідно довідок виконкому ОСОБА_5 селищної ради Чернігівського району та області від 08 лютого 2017 року (а.с.13, 26) на день смерті 21 червня 1990 року ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та області, вул. Зелена, 39. Разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_3, невістка ОСОБА_6 та онук ОСОБА_1. Господарство відносилось до категорії «колгоспний двір» де ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності (а.с.24), була його головою, а ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 членами колгоспного двору, які мали рівне право на майно колгоспного двору, а отже і на житловий будинок з господарськими спорудами.

Колгоспний двір за Цивільним кодексом Української РСР (1963 року) визначався, як сімейно - трудове об'єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України '' Про власність ''.

Відповідно до нормативно - правових актів, які були чинними на час існування колгоспного двору, зокрема, '' Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах'', такі книжки були основними документами по визначенню суспільної групи господарства. Суспільна група господарства встановлювалась в залежності від роду занять голови господарства ( сім'ї).

Закон "Про власність", прийнятий Верховною Радою УРСР 07.02.1991 р., набрав чинності 15 квітня 1991 р. Виходячи з положень ст. 15 Закону "Про власність" та роз'яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", майном колгоспного двору є майно, яке придбане до 15 квітня 1991 р., і право на нього в рівних частках мають всі члени двору, які на вказану дату не втратили такого права.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказано, що положення ст.ст. 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, що виникли після введення в дію цього закону. До правовідносин, які виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, а отже спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватись за нормами, які регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку у його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Тобто, станом на 01 липня 1990 року та 15 квітня 1991 року господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір, де ОСОБА_4 була головою господарства, а ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, його членами, кожен з яких мав право по 1/4 частині у майні колгоспоного двору.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину у розмірі ? частини спадкового майна, у відповідності до приписів 529, 548, 549 ЦК УРСР , фактично прийняв за законом батько позивача, син померлої - ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги та такий, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

21 квітня 2001 року померла мати позивача - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЕЛ № 108281, виданим 23 квітня 2001 року Левковицькою сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 13 (а.с.14).

Відповідно довідки виконкому ОСОБА_5 селищної ради Чернігівського району та області від 08 лютого 2017 року (а.с.15), на день смерті, 21 квітня 2001 року, ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 та області по вул. Зелена, 39. Разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований та проживав її чоловік - ОСОБА_3, який як спадкоємець першої черги фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом з нею за однією адресою, відтак ОСОБА_3 стало належати 2/4 частини спірного домоволодіння, як спадкоємцю за законом після смерті матері ОСОБА_8 та дружини ОСОБА_6 та ? частина спірного домоволодіння як члена колгоспного двору.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ 155655 17 березня 2011 року помер батько позивача - ОСОБА_3, про що виконкомом Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено відповідний запис про смерть № 04 (а.с.).

Після його смерті відкрилась спадщина на ? частини спірного домоволодіння та земельну ділянку площею 0,60 га, що розташовані в с. Левковиці Чернігівського району та області по вул. Зелена, 39. Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на землю серії ІІІ-ЧН № 043942 від 17 червня 2002 року (а.с.32).

Відповідно довідки виконкому ОСОБА_5 селищної ради Чернігівського району та області від 08 лютого 2017 року (а.с.17), на день смерті, 17 березня 2011 року, ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав один в ІНФОРМАЦІЯ_1 та області по вул. Зелена, 39.

Згідно записів у свідоцтві про народження батьком позивача ОСОБА_1. є ОСОБА_3 (а.с.18).

З матеріалів справи вбачається, що у Чернігівській державній районній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа після померлого 17 березня 2011 року батька ОСОБА_3. З заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся син спадкодавця ОСОБА_1, який прийняв спадщину за заповітом.

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 01 жовтня 1990 року, ОСОБА_9 вцілому належить житловий будинок в с. Левковичі Чернігівського району та області по вул. Зелена, 39, як голові колгоспного двору. (а.с.24).

Відповідно технічного паспорту від 24 листопада 2016 року та інформаційної довідки, дійсна вартість житлового будинку за адресою: вул. Зелена, буд. 39, с. Левковичі Чернігівського району Чернігівської області становить 132 899 грн (а.с.27-30).

Згідно з положеннями ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились до його смерті. Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 01 жовтня 1990 року видано ОСОБА_4 Ігнатьєвні, як голові колгоспного двору.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, виходячи з наведеного, оскільки позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку та отримати свідоцтво про право власності на будинок, бо відсутній правовстановлюючий документ, у якому була б визначена частка кожного на даний будинок, так як дане домоволодіння відносилося до господарства колгоспний двір, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на спірне домоволодіння.

Суд вважає, що позивач у відповідності з вимогами ст. 328, 1233, 1268 ЦК України має право на визнання за ним права власності на спірний будинок.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як вбачається з Державного архіву Чернігівської області від 20 жовтня 2016 року, книги реєстрації актових записів про народження за 1931 рік по с. Левковичі Чернігівського району та області на зберігання до архіву не надходили, тому надати відомості про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, не є можливим.

Згідно довідки ОСОБА_5 селищної ради від 08 лютого 2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).

Факт родинних відносин між померлим 17 березня 2011 року ОСОБА_3 та його померлою 21 червня 1990 року матір'ю ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, зокрема допитані свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стверджували, що ОСОБА_4 є матір"ю ОСОБА_3

Таким чином, судом встановлено, що померла ОСОБА_2 є матір'ю померлого ОСОБА_3.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 3/4 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Левковичі Чернігівського району та області, вул. Зелена, 39, як за спадкоємцем за законом після померлого 17 березня 2011 року батька ОСОБА_3 та на 1/4 частину зазначеного житлового будинку з господарськими спорудами, як за колишнім членом колгоспного двору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 14, 60, 88, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1233, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт, що померла 21 червня 1990 року ОСОБА_2 є матір'ю померлого 17 березня 2011 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою с. Левковичі Чернігівського району, Чернігівської області, вул. Зелена, буд. 39, як за спадкоємцем за заповітом після померлого 17 березня 2011 року батька ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою с. Левковичі Чернігівського району, Чернігівської області, вул. Зелена, буд. 39, як за колишнім членом колгоспного двору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_13