Справа №613/1166/15-ц Провадження № 2/613/8/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі: головуючого-судді Кузіної Н.П., за участю секретаря Герасимюк Л.А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех», реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «БКЗ-Інвест», Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та повернення у володіння земельної ділянки, та за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БКЗ - Інвест» про визнання угоди про розірвання договору оренди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення змісту і розміру позовних вимог просить визнати недійсним договір оренди землі № 15 від 20.02.2014 р. з ТОВ «НВДЦ «Агротех»; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки згідно із договором оренди землі № 15 від 20.02.2014 р. з ТОВ «НВДЦ «Агротех» та повернути йому у володіння земельну ділянку площею 3,7579 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка є об'єктом оренди за даним договором.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 3,7579 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка розташована на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, та яку він передав в оренду ТОВ «БКЗ-Інвест» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років на підставі договору оренди землі № 28-39 від 30.07.2012 р. З 2013 р. ТОВ «БКЗ-Інвест» припинило виконання договору, земельну ділянку не обробляло, внаслідок чого вона була забур'янена, орендну плату не сплачує. У зв'язку із цими обставинами та після звернень позивача в січні - лютому 2015 р. з претензією на адресу ТОВ «БКЗ - Інвест» щодо невиконання договору до Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, Державної екологічної інспекції у Харківській області з проханням здійснити перевірку ТОВ «БКЗ - Інвест» на предмет дотримання законодавства при здійснені оренди землі, ним було встановлено, що указаний договір оренди землі був припинений на підставі угоди з ТОВ «БКЗ-Інвест» від 26.12.2013 р., а право оренди на земельну ділянку строком на 5 років набуло ТОВ «НВДЦ «Агротех» згідно із договором оренди землі № 15 від 20.02.2014 р.

Позивач указує, що не мав дійсних орендно-договірних відносин з ТОВ «НВДЦ «Агротех», договір учинений без його реального волевиявлення на передачу в оренду земельної ділянки даному товариству, у зв'язку з чим за наведених обставин спірним договором відповідачем порушені його права власника земельної ділянки, а тому за їх захистом звернувся до суду із цим позовом.

ТОВ «БКЗ-Інвест» пред'явило позов із самостійними вимогами, в обґрунтування якого зазначає, що 30.07.2012 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «БКЗ - Інвест» було укладено договір оренди землі № 28-39, згідно із яким ТОВ «БКЗ-Інвест» набуло в оренду спірну земельну ділянку позивача строком на 5 років. 26.12.2013 р. директором ТОВ «БКЗ-Інвест» було підписано угоду про розірвання договору оренди землі № 28-39 від 30.07.2012 р. в добровільному порядку за згодою сторін. Вказана угода була передана уповноваженій особі для підписання з боку орендодавця - ОСОБА_1 З основного позову ТОВ «БКЗ-Інвест» стало відомо, що ОСОБА_1 угоду від 26.12.2013 р. про розірвання договору оренди землі з товариством не підписував, а тому посилаючись на відсутність у ОСОБА_1 волі на розірвання договору оренди землі № 28-39 від 30.07.2012 р. за даною угодою та згідно із ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України просить суд визнати недійсною угоду від 26.12.2013 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «БКЗ-Інвест» про розірвання договору оренди землі № 28-39 від 30.07.2012 р

Позивач ОСОБА_1 та його представник надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. При цьому у своїх письмових поясненнях просили задовольнити позовні вимоги та посилаючись на обставини справи, викладені в позові, пояснили що підпис у договорі не свідчить про усвідомлене волевиявлення на укладання спірного договору і реальну передачу в орендне користування земельної ділянки ТОВ «НВДЦ «Агротех». За цих же обставин недійсність договору випливає із факту одночасної наявності на момент його учинення не припиненої оренди земельної ділянки з ТОВ «БКЗ-Інвест» за договором оренди землі № 28-39 від 30.07.2012 р., що є порушенням норм законодавства і підставою для недійсності оспорюваного договору у відповідністю із положеннями ст.ст. 203 і 215 ЦК України. Одночасно із цим представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «БКЗ - Інвест» за їх незаконністю та необґрунтованістю, оскільки як слідує із положень норми ч. 3 ст. 203 ЦК України, на підставі якої заявлена вимога ТОВ «БКЗ-Інвест» про визнання недійсною угоди від 26.12.2013 р. про розірвання договору оренди землі № 28-39 від 30.07.2012 р., та відповідно до ст.ст. 3, 15 ЦК України, ст.ст. 3, 11 ЦПК України, з вимогою про визнання недійсним правочину з указаної підстави може звернутися тільки та сторона правочину, у якої не було волевиявлення на її учинення, але ОСОБА_1 вимога про визнання цієї угоди недійсною не пред'являлася.

Представники відповідачів - ТОВ «НВДЦ «Агротех», реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися неодноразово належним чином, письмових заперечень або пояснень на позовні вимоги ОСОБА_1 та ТОВ «БКЗ-Інвест» суду не надали. Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 02.07.2016 р. за № 03-14/03-11/3998 24.05.2016 р. до ЄДРЮОФОП внесено запис про припинення Богодухівського районного управління юстиції Харківської області та його структурних підрозділів шляхом ліквідації без правонаступництва.

Представник третьої особи - ТОВ «БКЗ-Інвест» у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив позов ТОВ «БКЗ-Інвест» із самостійними вимогами розглянути і задовольнити, позовні вимоги ОСОБА_1 за основним позовом ТОВ «БКЗ-Інвест» визнані не були.

Представник третьої особи - Державної інспекції сільського господарства в Харківській області в судове засідання не з'явився, але листом від 08.10.2015 р. за № 10-27/3548 повідомив суд про те, що інспекція знаходиться в стадії припинення (ліквідації) і за відсутності кваліфікованого спеціаліста для представництва інспекції у суді просив суд розглянути справу без участі їхнього представника.

Суд, дослідивши і оцінивши докази у справі, приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки 3,7579 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка розташована на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 27.04.2004 р., записом про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 3628416 від 27.11.2013 р.

30.07.2012 р. позивачем ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «БКЗ - Інвест» (орендар) було укладено договір оренди землі № 28-39, згідно із яким товариство набуло в оренду указану земельну ділянку позивача строком на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який 17.08.2012 р. був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00734.

Листом-повідомленням від 05.01.2015 р. «Про невиконання умов договору оренди землі № 28-39 від 30.07.2012 р. з пропозицією про його розірвання за взаємною згодою сторін» ОСОБА_1 пред'явив ТОВ «БКЗ-Інвест» претензію про невиконання ним як орендарем своїх зобов'язань з оренди земельної ділянки, які визначені п.п. 9-11, 14-16, 28, 32 договору та ст.ст. 24, 25 Законом України «Про оренду землі»: невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; не здійснення обробки земельної ділянки з часу укладання договору у відповідні сільськогосподарські роки для ведення сільськогосподарського виробництва та інше, а також запропонував ТОВ «БКЗ-Інвест» розірвати даний договір оренди землі за взаємною згодою сторін з 25.01.2015 р.

31.01.2015 р. позивач разом із іншими громадянами - власниками земельних ділянок, які передали в оренду свої земельні ділянки ТОВ «БКЗ-Інвест», звернувся до Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо проведення перевірки дотримання ТОВ «БКЗ - Інвест» вимог законодавства при здійсненні господарської діяльності відносно орендованої земельної ділянки з тих самих підстав, які складали зміст претензії позивача на адресу ТОВ «БКЗ-Інвест».

Розпорядженням Кленівського сільського голови від 10.02.2015 р. № 3 створено комісію щодо розгляду зазначеного колективного звернення, за результатами якого було складено акт обстеження земельних ділянок від 20.03.2015 р., у якому комісією встановлено нецільове використання земельних ділянок, зокрема: тривалий час земельні ділянки не оброблялися, поросли бур'янами.

Із матеріалів справи встановлено, що згідно із угодою від 26.12.2013 р. ТОВ «БКЗ-Інвест» і ОСОБА_1 розірвано договір оренди землі № 28-39 від 30.07.2012 р., а право оренди за цим договором припинено на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції № 12893280 від 07.05.2014 р., номер реєстраційного запису - 5578686.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 12902994 від 07.05.2014 р. здійснено державну реєстрацію права оренди ТОВ «НВДЦ «Агротех» на земельну ділянку позивача на підставі договору оренди № 15 від 20.02.2014 р. між ТОВ «НВДЦ «Агротех» і ОСОБА_1 строком на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (номер реєстраційного запису - 5582830).

Як встановлено із дослідженого судом тексту спірного договору № 15 від 20.02.2014 р. між ОСОБА_1 і ТОВ «НВДЦ «Агротех», позивач, як орендодавець, надає, а ТОВ «НВДЦ «Агротех», як орендар, приймає в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років земельну ділянку площею 3,7579, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка знаходиться на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області (п.п. 1, 2, 3, 14, 15 договору).

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України. Правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 202 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 125, 126 ЗК України (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин) право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що визначено у ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Аналогічні приписи щодо державної реєстрації прав на нерухомість містить ч. 1 ст. 182 ЦК України.

Згідно із п. 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 р. № 868 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на об'єкти нерухомого майна, а саме на земельну ділянку, підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом цих норм закону слідує, що будь-які дії осіб, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно - обтяжене чинним зобов'язальним правовідношенням (правочини - договори), що підлягають державній реєстрації, можуть бути укладені з іншим набувачем цих прав, якщо попередньо відбулася державна реєстрація їх припинення з попереднім набувачем.

До виконання цих дій та вимог закону передача в оренду земельної ділянки третій особі і учинення з нею для цього договору, у даному випадку такою стало ТОВ «НВДЦ «Агротех», не може вважатися правомірним правочином.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підставою недійсності правочину передбаченою ч. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частинами 1,2 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено, що на момент учинення спірного договору оренди землі між позивачем ОСОБА_1 і ТОВ «НВДЦ «Агротех» право оренди на земельну ділянку за ТОВ «БКЗ-Інвест» припинено не було.

Виходячи із того, що правомірність і дійсність правочину визначається саме на момент його укладання сторонами, обставина подальшого здійснення державної реєстрації припинення права оренди за попереднім договором, тобто з ТОВ «БКЗ-Інвест», не скасовує правову невідповідність договору оренди з ТОВ «НВДЦ «Агротех» указаним вимогам закону, що відбулася в минулому часі як юридичний факт, і означає недійсність спірного договору для реального і законного набуття сторонами зобов'язань з оренди землі.

Положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України визначено: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів того, що на підставі даного договору між сторонами виникли та існували зобов'язально - договірні відносини щодо оренди земельної ділянки, які б відповідали їх взаємним правам та обов'язкам, спільному волевиявленню і вимогам законодавства, та які б спростовували доводи сторони позивача про недійсність договору, відповідачем суду не надано.

Нормами ч. 2 ст. 90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають захисту і відновленню в порядку і у спосіб, встановленому законом і відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, п. «в», «д» ч. 3 ст. 152 ЗК України такими є визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов в частині визнання недійсним договору оренди землі № 15 від 20.02.2014 р., укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «НВДЦ «Агротех», - підлягає задоволенню.

Відповідно із цим та згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч. 1 ст. 216 ЦК України суд скасовує рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 12902994 від 07.05.2014 р. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ТОВ «НВДЦ «Агротех», а земельна ділянка підлягає поверненню у володіння власника - позивача ОСОБА_1

Щодо позовних вимог ТОВ «БКЗ-Інвест» судом встановлено.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» надано роз'яснення про те, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів (ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, на підставі якої заявлені вимоги ТОВ «БКЗ-Інвест», та у відповідності до вимог ст.ст. 3, 15 ЦК України, ст.ст. 3, 11 ЦПК України, що з вимогою про визнання недійсним правочину з зазначених підстав може звернутися тільки та сторона правочину, у якої власне й були відсутні воля і волевиявлення на її учинення.

ОСОБА_1 вимога про визнання угоди про розірвання договору оренди землі недійсною не пред'являлася, а ТОВ «БКЗ-Інвест» не доведено яким чином ОСОБА_1 порушив законні права та інтереси товариства або вимоги закону, та які конкретні цивільні права та інтереси особистого майнового та/чи немайнового характеру товариства порушені, невизнані чи оспорені і необхідність їх судового захисту.

За таких обставин суд вважає необхідним відмовити ТОВ «БКЗ-Інвест» у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 11, 12, 13, 15, 16, 203, 215, 216, ч. 2 ст. 792 ЦК України, ч. 2 ст. 90, ст. ст. 125, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 6, 16, 17 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 18, 20, 26, 27 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі № 15 від 20.02.2014 р., укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «НВДЦ «Агротех», про передачу в оренду земельної ділянки площею 3,7579 га, кадастровий номер: НОМЕР_1.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області № 12902994 від 07.05.2014 р. про державну реєстрацію права оренди ТОВ «НВДЦ «Агротех» земельної ділянки площею 3,7579 га, кадастровий номер: НОМЕР_1.

Повернути ОСОБА_1 у володіння земельну ділянку площею 3,7579 га, кадастровий номер: НОМЕР_1.

У задоволені позову ТОВ «БКЗ - Інвест» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ -