АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/869/17 Головуючий 1 інст. Губська Я.В.
Справа № 640/3716/16-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Гуцал Л.В.,

ОСОБА_1,

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 21 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування майнових збитків та моральної (немайнової) шкоди,-

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду міста Харкова з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 18 472, 00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та сплачений ним судовий збір.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.10.2015 року сталася дорожня - транспортна пригода. Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2015 року винним у ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 Автомобіль позивача в ДТП був пошкоджений, розмір відновлювального ремонту склав 32450 грн., а страховою компанією відповідача відшкодовано лише частину витрат. Також йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у порушенні нормального укладу життя, неможливістю користуватись своїм автомобілем тривалий час, у втраті роботи торгівельним представником, у погіршенні самопочуття, неспокої та роздратованості.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 листопада 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача на відшкодування майнової шкоди суму в розмірі 18472 грн., моральної шкоди в розмірі 2000 грн., понесених судових витрат пропорційно від задоволеної частини в розмірі 396,86 грн., всього 20868, 86 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обгрунтування скарги посилається на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач 03.04.2015 року уклав договір з ПрАТ «СК «ВУСО», сплатив відповідний страховий платіж та отримав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7783975. Згідно договору ПрАТ «СК «ВУСО» взяла на себе зобовязання третім особам виплатити за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50 000 грн., під час ДТП, яка сталася за участю страхувальника і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом.

Матеріальні збитки позивача значно менше ніж 50 000 грн, тому відповідачем у справі повинно бути ПрАТ «СК «ВУСО».

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 пошкоджено. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. В результаті неправомірних дій та порушення ПДР України відповідачем під час ДТП позивачу завдано моральних та душевних страждань.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 01 жовтня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП по факту ДТП 01.10.2015 року та йому призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. Зазначена постанова набула чинності, даних про її скасування у справі немає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль НОМЕР_1 (а.с. 6), який був пошкоджений внаслідок ДТП 01.10.2015 року.

Згідно акту виконаних робіт від 15.01.2015 року, квитанції про оплату від 15.01.2016 року (а.с. 8-9, 49) вартість понесених позивачем витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого від ДТП автомобіля НОМЕР_1 складає 32 450 грн.. Заперечень або доказів неправомірності проведених робіт по ремонту пошкодженого автомобіля або доказів на спростування розміру визначеного відшкодування суду під час розгляду справи відповідачем не надано.

Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АI/7783975 відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «СК «ВУСО» (а.с. 28). Строк дії даного полісу з 27.04.2015 року по 26.04.2016 року, ліміт відшкодування за шкоду, завдану майну 50000 грн., франшиза 0 грн.

Позивачу було виплачено страхове відшкодування ПАТ «СК «ВУСО» у розмірі 13978 грн., що не оспорюється відповідачем та не спростовано належними та допустимими доказами. Невиплаченою залишилася сума витрат позивача, понесених ним на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля у розмірі 18472 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача, як з особи, яка завдала шкоди.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, така шкода відшкодовується власником джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його, при цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному, а тому він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, суд першої інстанції вірно врахував, що власник пошкодженого транспортного засобу має право звернутися з позовом про відшкодування шкоди (матеріальної та моральної) як до страхової компанії винної у ДТП особи, так і безпосередньо до самого винуватця, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним.

При цьому, заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Висновок суду про те, що ушкодженням автомобіля позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що він був позбавлений можливості користуватися автомобілем, протягом тривалого часу, нервував, змушений вирішувати питання про відшкодування спричиненої шкоди у звязку з чим змінився його життєвий уклад, є обґрунтованим і відповідає встановленим обставинам справи. Сума стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування цієї шкоди визначена судом з урахуванням розяснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди і на думку судової колегії є співмірною з характером і обємом моральних страждань позивача.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 21 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Л.В. Гуцал

ОСОБА_1