Справа № 390/1764/15-ц
Провадження № 2/390/4/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2017 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Квітки О.О.,

при секретарі - Шматковій А.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача 2 - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на їх користь заборгованості за кредитним договором №20.00.000084 від 31 липня 2007 року в сумі 171764,84 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначено, що між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 31 липня 2007 року укладений кредитний договір №20.00.00084. За умовами вказаного договору банк зобов'язався надати ОСОБА_3 у строкове платне користування грошові кошти у сумі 21000 доларів США, зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами, строком на 60 місяців, тобто до 30 липня 2012 року. Свої обов'язки за договором банк виконав належним чином, надавши ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 21000 доларів США. 16 червня 2009 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 укладений договір про внесення змін №1 до кредитного договору. 20 серпня 2009 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 укладений договір про внесення змін №2 до кредитного договору. 11 березня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір про внесення змін №3 до кредитного договору. Відповідно до п. 3.2. договору про внесення змін № 3 від 11.03.2011 ОСОБА_3 зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі 30 липня 2017 року або достроково у випадках, передбачених цим договором. Відповідно до п. 6.1.6. валютні ризики, які пов'язані зі зміною курсу долара США до гривні під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе позичальник. Вищезазначені Договори є невід'ємними частинами кредитного договору, проте не збільшують відповідальність позичальника, не змінюють розмір процентної ставки за користування кредитними коштами та не скорочують строк надання кредитних коштів, тощо. ОСОБА_3 не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором щодо повернення чергових щомісячних частин кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 27 травня 2015 року складає 171 764, 84 грн.. Виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки №20.00.000084, який було укладено 31 липня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_4, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором. 20 серпня 2009 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4 був укладений договір про внесення змін №1 до договору поруки. Вищезазначений договір є невід'ємною частиною договору поруки, проте не збільшує відповідальність поручителя, не скорочує строк надання кредитних коштів. У зв'язку з викладеним позивач вирішив звернутися з відповідним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 04.01.2017 дистанційно в режимі відеоконфернції надала пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за останнім відомим місцем проживання та реєстрації, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив. 18.09.2015 від нього надійшли заперечення проти позову, в яких ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні позову. Свою позицію мотивує тим, що вимоги позивача суперечать ст.ст. 3, 8 Конституції України, якими закріплено, що відповідно до принципу верховенства права людина, її права визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави, загальних засад цивільного законодавства, прописаних у ст. 3 ЦК України, щодо свободи договору, справедливості, добросовісності та розумності. Згідно з додатком № 1 до кредитного договору № 20.00.000084 від 31 липня 2007 року - сума щомісячного фіксованого платежу за повернення кредиту становить 350,00 доларів США. Відповідно до ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Зазначений дисбаланс внесено позивачем до умов договору при його укладенні, втім під час його виконання, починаючи з січня 2014 року через девальвацію гривні та підвищення у декілька разів курсу долара, починаючи з курсу 5,05 31 липня 2007 року (день укладення договору) та визначенням його курсу станом на 27.05.2015, в сумі 21,42 грн. за один долар, його витрати за вказаним кредитом зросли до непомірних розмірів. Його сім'я отримує дохід у гривнях, а тому йому дуже важко вносити щомісячні фіксовані платежі в розмірі 350,00 доларів США. Протягом дії договору, він виконував свої зобов'язання належним чином, навіть після девальвації гривні, що підтверджується квитанціями. Також, він має сім'ю, яка складається з дружини ОСОБА_4, доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6, онучок - ОСОБА_7 (5 років) та ОСОБА_8 (1 місяць). Про маленьких онуків треба постійно піклуватися, забезпечити харчуванням та одягом, на теперішній час його дружина безробітна. Крім того, його сім'я регулярно сплачує комунальні послуги, що підтверджується квитанціями, доданими до заперечень. ОСОБА_3 вважає, що вищевказане характеризує їх, як сумлінних платників. Також ОСОБА_3 зазначає, що в позові ПАТ «ВТБ банк», вказано суму заборгованості, але не приводиться формула розрахунку суми заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами та пені за несвоєчасну сплату процентів. Він не згоден з сумою заборгованості, а позивачем в позові зазначена лише сума і не приведено формули розрахунку цієї суми. Сума боргу необґрунтована і не доведена. За словами позивача період прострочення почався у грудні 2014 року, але виникає питання, чому ПАТ «ВТБ банк» звернувся до суду тільки зараз, на думку ОСОБА_3 це свідчить про те, що позивач намагається стягнути в ці нелегкі часи, коли рівень заробітної плати впав, а ціни зростають, в період кризи і війни в державі, якомога більше коштів у виді процентів та пені ( том 1, а.с. 69-72).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, за останнім відомим місцем проживання та реєстрації, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті справи, позов не визнав та просив відмовити в повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, які з'явились в призначене судове засідання, та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

31 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 20.00.000084. Предметом кредитного договору є надання банком позичальникові грошових коштів (кредит) на таких умовах: сума кредиту - 21 000 (двадцять одна тисяча) дол. США; строк кредитування - 60 місяців до 30 липня 2012 року; відсотки за користування кредитом - 13 відсотків річних, тощо (том 1, а.с.7-14).

16 червня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк») та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін №1 до кредитного договору від 31 липня 2007 року № 20.00.000084, яким внесено зміни до кредитного договору ( том 1, а.с.15-17).

20 серпня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк») та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін №2 до кредитного договору від 31 липня 2007 року № 20.00.000084, яким внесено зміни до кредитного договору, змінено строк кредитування до 30 липня 2017 року, тощо (том 1, а.с.18-21).

11 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін №3 до кредитного договору № 20.00.000084 від 31 липня 2007 року, яким викладено кредитний договір №20.00.000084 від 31 липня 2007 року в новій редакції (том 1, а.с.24-32).

Крім того, 31 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк») та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 20.00.000084, відповідно до умов якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань громадянина(ки) ОСОБА_3, надалі позичальник, щодо повернення кредиту, перерахування плати за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № 20.00.000084 від 31 липня 2007 року та будь якими додатковими угодами до нього (в т.ч. збільшуючими основне зобов'язання), надалі все разом - кредитний договір ( том 1, а.с.33).

20 серпня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк») та ОСОБА_4 укладено договір про внесення змін №1 до договору поруки від 31 липня 2007 року №20.00.000084, яким пункт 1 договору поруки № 20.00.000084 від 31 липня 2007 року викладено у наступній редакції: «1. Поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань громадянина(ки) ОСОБА_3, надалі позичальник, щодо повернення кредиту, перерахування плати за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № 20.00.000084 від 31 липня 2007 року та будь-якими додатковими угодами до нього (в т.ч. збільшуючими основне зобов'язання), надалі все разом - кредитний договір. Згідно з кредитним договором Банк надав позичальнику кредит в сумі 21 000,00 (двадцять одна тисяча) доларів США з строком повернення до 30 липня 2017 року, та з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі: на період з 20 серпня 2009 року по 19 серпня 2010 року проценти за користуванням кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі 9 (дев'ять) процентів річних; з 19 серпня 2010 року проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі 13 (тринадцять) процентів річних» (том 1, а.с.34).

Також, ОСОБА_4 надала згоду своєму чоловіку ОСОБА_3 на укладення договору про внесення змін №1 до іпотечного договору від 31 липня 2007 року №2367 з Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», що підтверджується згодою другого з подружжя на укладення договору, яка посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цимбаревич Л.Ю. 20 серпня 2009 року і зареєстрована в реєстрі за №1532 (том 1, а.с.35).

Відповідач ОСОБА_3 умови кредитного договору належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 27 травня 2015 року виникла заборгованість, на загальну суму 8017 (вісім тисяч сімнадцять) доларів США 60 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 27 травня 2015 року (21,423472 гривень за 1 долар США) становить 171 764 (сто сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят чотири) гривні 84 (вісімдесят чотири) копійки, з яких:

- борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 7402 дол. США 95 центі в (еквівалент 158596,89 грн.) в т.ч.: - поточна заборгованість за кредитом - 6239 дол. США 12 центів, (еквівалент 133663,61 грн.), - заборгованість за простроченим кредитом - 1155 дол. США 45 центів (еквівалент 24753,75 грн.), - 3 (три) відсотки річних - 8 дол. США 38 центів (еквівалент 179,52 грн.);

- борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів - 477 дол. США 65 центів (еквівалент 10233,02 грн.) в т.ч.: - сума простроченої заборгованості за процентами - 397 дол. США 35 центів ( еквівалент 8512,62 грн.), - 3 (три) відсотки річних - 2 дол. США 86 центів (еквівалент 61,37 грн.), - сума заборгованості за нарахованими процентами - 77 дол. США 44 центів (еквівалент 1659,03 грн.);

- пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, кредиту в розмірі 0,1% за кожен день прострочення платежу - 137 дол. США 00 центів (еквівалент 2934, 93 грн.).

Зазначене підтверджується розрахунками наданими позивачем (том 1, а.с.51, 52, 53, 54).

У зв'язку з порушенням умов кредитного договору, позивачем 28 липня 2015 року за вих. №6299/1-2.3 та № 6299/1-2.12 направлено на адресу відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги про дострокове повернення всієї суми заборгованості (том 1, а.с.45, 46), однак вказані листи залишились без реагування.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 1 жовтня 2014 р. у справі № 6-113цс14, від 2 вересня 2015 року № 6-369цс15).

Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.ч.1,2 ст.1050 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору .

Частина 1 ст.553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України).

Враховуючи зазначене та те, що основне зобов'язання ОСОБА_3 забезпечене порукою, відповідно поручитель ОСОБА_4 відповідає перед кредитором ПАТ «ВТБ Банк» у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає стягненню солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №20.00.000084 від 31.07.2007 в сумі 171764, 84 грн..

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду, позивачем ПАТ «ВТБ Банк» сплачено судовий збір в сумі 1717,65 грн., а тому з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір по 858,83 грн. з кожного.

На підставі ст.ст. 526, 527, 553, 554, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212- 215, 218, ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №20.00.000084 від 31.07.2007 в сумі 171764 (сто сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят чотири) грн. 84 (вісімдесят чотири) к..

Стягнути з ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» по 858 (вісімсот п'ятдесят вісім) грн. 83 (вісімдесят три) к. судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області О.О. Квітка