Єдиний унікальний номер 236/380/16-ц Номер провадження 22-ц/775/10/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року м. Бахмут Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді: Будулуци М.С.

суддів: Курило В.П., Санікової О.С.

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна М.А., на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 вересня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк», Банк) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково, стягнуто з відповідача на користь Банку загальну заборгованість в сумі 24 376 грн. 08 коп., витрати за публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача в розмірі 93 грн. 07 коп. та стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись рішенням суду в частині відмови в задоволенні позову, ПАТ «ВіЕйБі Банк», в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку Славкіна М.А., подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінки доказів та невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач просив скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні пені за несвоєчасне виконання зобов'язання та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_3 пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 85 639 грн. 47 коп.

В обґрунтування доводів скарги позивач зазначив, що пунктом 4.3. кредитного договору BL_ЖГ00060706 від 10 серпня 2011 року (далі - кредитний договір, договір), який був підписаний між позивачем та відповідачем, Банк має право вимагати у позичальника сплату пені у випадку прострочення графіку платежів. Однак суд не прийняв до уваги положення кредитного договору та незаконно відмовив у стягненні штрафу (пені), що призведе до штучного зменшення ліквідаційної маси, що порушить права Держави, в особі Фонду, інших кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», спричинить невиправдані видатки з Державного бюджету України, а також збитки для держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу (пені) в рішенні від 01 вересня 2016 року суд мотивував тим, що згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» заборонено нараховувати пеню та штрафи на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики, починаючи з 14 квітня 2014 року громадянами України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. Проте, відповідач не з'явився в судові засідання та не надав підтвердження того, що на території, де він проживає, проводилася антитерористична операція.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог сторонами не оскаржується.

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, але про час та дату розгляду справи вони повідомлені судовими повістками, телефонограмою та розміщенням оголошення на офіційному сайті Апеляційного суду Донецької області (а.с. 199 - 201, 202, 203, 204).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга позивача задоволенню не підлягає, а рішення суду слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як зазначено в ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як обумовлено статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні бути виконані належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

За приписами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалась, та сплати процентів, належних йому відповідно до укладеного між ними договору.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Судом встановлено, що 10 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір BL_ЖГ00060706, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 13 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % на рік з терміном погашення не пізніше 10 серпня 2014 року (а.с.4-15).

Відповідно до укладеного договору, ОСОБА_3 отримав кредит та зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кошти у визначений договором строк, а також сплатити кошти за користування кредитом.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 11 037 грн. 16 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 7 133 грн. 55 коп. та заборгованості з комісії - 6 205 грн. 37 коп. (а.с. 20, 34 - 35).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1, про свідчить штамп реєстрації в його паспорті (а.с. 21 -23).

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено населений пункт м. Донецьк.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, штраф (пеня) нарахована Банком за період з 11 квітня 2015 року по 04 серпня 2015 року в загальний сумі 85 639 грн. 47 коп. за прострочення виконання зобов'язань (а.с. 20, 34 - 35).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо стягнення штрафу (пені) за прострочення виконання зобов'язань, нарахованих Банком відповідачу за період з 11 квітня 2015 року по 04 серпня 2015 року в розмірі 85 639 грн. 47 коп., суд виходив з того, що вказані вимоги позивача не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають, оскільки статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами особам, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, до якого включено населений пункт м. Донецьк.

Апеляційний суд вважає, що зазначені висновки суду першої інстанції є правильні, вони відповідають встановленим обставинам справи та вимогам діючого законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, суд вірно встановив правовідносини, які виникли між сторонами, дав їм належну оцінку і обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо стягнення штрафу (пені) за несвоєчасне виконання зобов'язання.

Апеляційна скарга позивача підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Довід апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги положення кредитного договору в частині нарахування та стягненні пені, апеляційний суд відхиляє, оскільки, відповідно до положень ст. 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Оскільки спірні правовідносини в частині нарахування та відшкодування пені з фізичних осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, регулюються спеціальним законом, яким є Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», то суд, відповідно до вимог п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, повинен використовувати саме цей закон при вирішенні справи.

Доводи скарги про те, що відповідач не з'явився в судове засідання та не надав підтвердження того, що на території, де він проживає, проводилася антитерористична операція, апеляційний суд відхиляє, як безпідставні, оскільки м. Донецьк, де зареєстрований відповідач, входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р.

Позивач долучив до позовної заяви ксерокопію паспорта ОСОБА_3 та копію укладеного між сторонами кредитного договору, з яких вбачається, що місцем реєстрації відповідача є АДРЕСА_1 (а.с. 4 - 11, 22 - 23).

Згідно відомостей адресно - довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області від 07 вересня 2015 року, надісланого на запит суду, ОСОБА_3 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться (а.с. 38).

Доказів на підтвердження іншого позивач суду не надав та будь-яких клопотань з цього приводу до суду не заявляв.

Всупереч тверджень апелянта, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив надані докази, встановив фактичні обставини справи та правильно вирішив справу, правові висновки щодо відмови в задоволенні вимог щодо стягнення штрафу (пені) належно мотивував та виклав у рішенні.

При цьому, будь-яких порушень процесуальних прав позивача, які є підставою для скасування рішення суду, суд не допустив.

Отже, наведений в апеляційній скарзі довід не дає підстав для висновку, що неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального закону призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Враховуючи, що апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та скасування судового рішення - не має.

Оскільки ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 27 грудня 2016 року на підставі ч.1 ст. 82 ЦПК України позивачу відстрочено оплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення по справі в розмірі 1 413 грн. 05 коп., то з заявника слід стягнути судовий збір в зазначеному розмірі в дохід держави (а.с. 168 - 169, 194).

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л ИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна М.А., відхилити.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 вересня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в дохід держави судовий збір в розмірі 1 413 грн. 05 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: