КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1445/16-ц
Провадження №2/319/27/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2017 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Костенко А.В.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 39537,64 грн., -

В С Т А Н О В И В :

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 11 листопада 2016 року звернулося ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому зазначено, що сторони уклали договір б/н від 16.05.2014 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складають між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, тобто не виконав зобов'язання належним чином. У зв'язку з цим, відповідач станом на 30.09.2014 року має заборгованість в сумі 39537,64 гривень. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». У поданому позові, ПАТ КБ «Приватбанк», на підставі ст.ст. 526,527,530,1050,1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 39537,64 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача, за якою він позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

16 травня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та фізична особа - ОСОБА_1 уклали договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складають між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд приходить до висновку, що між сторонами укладений кредитний договір від 16.05.2014 року, який по своїй суті є договором приєднання, відповідно до ст.634 ЦК України.

Відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами згідно з умовами договору, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором.

Відповідач порушив вимоги договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобов'язання, передбачене договором, а тому станом на 30.09.2016 року має заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 39537,64 грн., яка складається з сум:

- заборгованості за кредитом - 6065,29 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 28613,41 грн.;

- заборгованості по комісії та пені за користування кредитом - 2500,00 грн.;

- штрафу - 500,00 грн. (фіксована частина);

- штрафу - 1858,93 грн. (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач уклав кредитний договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобов'язання, яке належним чином не виконав та прострочив зобов'язання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором.

Позов доказано: анкетою-заявою клієнта про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, довідкою про умови кредитування, Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року.

Дослідивши матеріали позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення штрафів: 500 гривень (фіксована частина) та 1858,93 гривень (процентна складова) відповідно до наступного:

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 1.1.5.21 Умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (п.1.1.5.22 та п.1.1.5.23) по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з п.1.1.5.20 Умов передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів необхідно відмовити з зазначених підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню в сумі 37178,70 гривень.

Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк»» щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1295,79 гривень (1378 грн. * 37178,70 гривень / 39537,64 грн.).

Керуючись ст.ст.526,530,546,549,554,610,612,625,1054 ЦК України, ст.ст.79,88,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (розрахунковий рахунок №3111, МФО 305299, , адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість за договором від 16.05.2014 року в загальній сумі 37178,70 гривень, яка складається з сум: заборгованості за кредитом - 6065,29 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 28613,41 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 2500,00 грн., а також судові витрати в сумі 1295,79 гривень, а всього 38474,49 гривень (тридцять вісім тисяч чотириста сімдесят чотири грн. 49 коп.).

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього

Суддя: Р.С.Солодовніков