Справа № 311/3620/16-ц
Провадження № 2/311/98/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Яблонській Я.Л.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, Заводський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

23 грудня 2016 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_3, Заводський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя, про зменшення розміру аліментів. На обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_4 зазначає, що з відповідачкою ОСОБА_5 він перебував в шлюбі, який було зареєстровано 11 вересня 2015 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 480. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачкою. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2016 року з нього на користь відповідачки ОСОБА_5 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вказаним рішенням з нього на користь відповідачки стягнуті кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення неповнолітньою дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 29 листопада 2018 року.

Також, рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 вересні 2016 року визнано його батьківство щодо дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнуто з нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, як зазначено позивачем на обґрунтування позову, на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 і коштів на утримання її матері - ОСОБА_5, позивач сплачую більше, ніж 1/2 частину свого заробітку. Зокрема, в листопаді 2016 року з його заробітної плати на користь відповідача ОСОБА_5 стягнуто аліменти в сумі 3713,62 гри. Крім того, в листопаді 2016 року із його заробітної плати на користь третьої особи ОСОБА_3 стягнуті аліменти в сумі 1481,91 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «Запоріжсталь» від 07.12.2016 pоку. Таким чином, в листопаді 2016 року на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_3 із його заробітної плати стягнуто аліментів на загальну суму 5277,22 грн., що складає 7/12 частин його заробітку, а на руки він отримав лише 3488,05 грн., що складає 3/12 частин його заробітку.

У звязку з викладеним, як зазначає позивач у позові, його матеріальне становище погіршилось. Він працює в ПАТ «Запоріжсталь» в агломераційному цеху машиністом шихто подачі в три зміни. Його робота відповідальна, потребує сконцентрованої уваги та нервового напруження. Для відновлення працездатного стану та нормальної життєдіяльності організму йому необхідне повноцінне харчування та відпочинок, щоб він міг продовжувати працювати на заводі, а не втратити роботу через погіршення стану здоров'я, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, стягнених з нього на користь відповідачки ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засідання позивач ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі за викладеними у ньому підставами.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі заявлені позивачем ОСОБА_4 позовні вимоги та просить позов задовольнити за підставами, викладеними у ньому, при цьому наголошує, що із заробітної плати позивача на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_3 рішеннями суду на даний час відраховуються аліменти, загальний розмір яких у частковому виразі складає 7/12 частин заробітку позивача, тому вважає, що з урахуванням наявності двох судових рішень при одночасному стягненні з позивача аліментів на коштів на утримання у загальному вираженні 7/12 частин його заробітної плати, матеріальне становище позивача значно змінилося та останній не взмозі в подальшому сплачувати аліменти на користь відповідачки ОСОБА_5 у визначеному в судовому рішенні розмірі ? частини, тому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються рішенням Василівського районного суду від 22.07.2016 року з позивача на користь відповідачки ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_5 не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, під час судового розгляду приймав участь її представник ОСОБА_2

В судовому засіданні представник відповідача адвокат ОСОБА_2, яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_5, заявлені ОСОБА_4 позовні вимоги визнають частково, не заперечують проти зменшення стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною ОСОБА_6 повноліття. В іншій частині заявлені позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачем не доведено зміну матеріального чи сімейного становища позивача.

В судовому засіданні третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Просить позов задовольнити, при цьому зазначає про те, що неповнолітні діти повинні знаходитися у рівному положенні та на утримання дітей повинно бути визначено до стягнення однаковий розмір аліментів.

В судове засідання представник третьої особи: Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, що підтверджується розпискою в отриманні судової повістки, про причини неявки суду не повідомлено, заперечень на позов не подано, самостійних щодо предмета спору не заявлено.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача ОСОБА_4, представників сторін, третьої особи ОСОБА_3, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.ст.58,59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1,2 ст.12 ЦК України кожна особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2015 року позивач ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_10, який було зареєстровано Ленінськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 480. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Вьюжаніна» Д.А., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-ЖС №158479, яка міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ЖС №288162, виданого 10 грудня 2015 року виконавчим комітетом Камянської сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.8).

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2016 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, відповідача по даній справі, стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 14 липня 2016 року та до досягнення неповнолітньою дитиною ОСОБА_6 трьох років, тобто до 29 листопада 2018 року.

Дане рішення суду сторонами не оскаржено та набрало законної сили - 02 серпня 2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9-10).

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15 вересня 2016 року, по якому було виправлено описку ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 30 жовтня 2016 року, та було визнано батьківство ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття..

Дане рішення суду сторонами не оскаржено та набрало законної сили - 27 вересня 2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.11-12).

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однаковувідповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, вусіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Згідно ч.2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до положень ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров?я та матеріальне становище дитини; стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до приписів ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено за рішенням суду за заявою платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров»я.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при змінні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я когось із них.

На теперішній час відповідач ОСОБА_4 працює у ПАТ «Запоріжсталь» машиністом шихто подачі в агломераційному цеху, має постійне джерело прибутку та стабільний дохід, з якого вираховуються вищезазначені аліменти, що підтверджується відповідними довідками ПАТ «ЗЗРК, оригінали яких є в матеріалах справи.

При цьому, судом встановлено, що з часу ухвалення судового рішення 22.07.2016 року, з часу постановлення якого минув незначний час, сімейне та матеріальне становище позивача жодним чином не змінилося. Крім вищезазначені судові рішення про стягнення з ОСОБА_4 аліментів та коштів на утримання, сторонами не оскаржені, сторони були з судовими рішення із визначеними у них частками повністю згодні.

Та враховуючи ті обставини, що відповідачем ОСОБА_5 позовні вимоги про зменшення стягнення з ОСОБА_4 на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів до 1/5 частини визнані у повному обсязі, тому відповідно до положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги задовольнити частково та зменшити розмір аліментів, які стягуються ОСОБА_4 на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2016 року на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною ОСОБА_5 повноліття. В іншій частині заявлених позовних вимог суд вважає необхідним відмовити з тих підстав, що позивач ОСОБА_4 є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку у вигляді заробітної плати, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, на утриманні непрацездатних батьків немає, хронічними хворобами не страждає, інвалідом не являється, інших утриманців немає та з урахуванням його матеріального становища, на теперішній час має достатній розмір доходів у вигляді заробітної плати за основним місцем його роботи. Та в судовому засіданні позивачем, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які зобовязують його на засадах змагальності доводити свої вимоги переконливими, належними та допустимими доказами, не надав доказів та не довів наявності обставин, передбачених ст. 192 СК України, про те, що у позивача на теперішній час відбулися будь-які зміни у матеріальному та/або сімейному становищі та на підтвердження даних обставин належні докази позивачем не надано та в судовому засіданні не доведено, тому в цій частині суд вважає необхідним в задоволенні заявлених ОСОБА_4 позовних вимог відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.150,180-183,191,192 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст.ст.7,10, 11, 60, 209,212-215., 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2016 року з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною ОСОБА_5 повноліття.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Після набрання даним рішенням законної сили, відізвати виконавчий лист № 311/1998/16-ц, виданий 02.08.2016 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_11