Справа № 758/5541/15-ц
Провадження № 2/761/401/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді: Волошина В.О.
при секретарі: Гончар Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення донарахованих процентів за користування кредитом; курсової різниці; пені; трьох відсотків річних, -
В березні 2015р. ПАТ «АБ «Експрес-Банк» звернулось з позовом, з послідуючими уточненнями, до відповідачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення донарахованих процентів за користування кредитом та курсової різниці на загальну суму 23380242,50 грн.
Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2015р. цивільну справу за позовом ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення донарахованих процентів за користування кредитом та курсової різниці передано до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 вересня 2006р. між АБ «Експрес-банк» (правонаступником якого є ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №22-06/п (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до якого останньому було надано кредит на споживчі потреби в розмірі 100000,0 дол. США строком на 6 років з 14 вересня 2006р. по 14 вересня 2012р. зі сплатою 13% річних.
14 вересня 2006р. між АК «Експрес-Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 22-06/пр. (далі по тексту - договір поруки), відповідно до якого останній, зобов'язався відповідати солідарно з ОСОБА_1 за виконання зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі.
В послідуючому, між АБ «Експрес-банк» та ОСОБА_1 було укладено ряд договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору: 05 жовтня 2006р. договір № 1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору; 18 жовтня 2006р. договір № 2 про внесення змін та доповнень до кредитного договору; 13 листопада 2006р. договір № 3 про внесення змін та доповнень до кредитного договору; 30 листопада 2006р. договір № 4 про внесення змін та доповнень до кредитного договору; 08 грудня 2006р. договір № 5 про внесення змін та доповнень до кредитного договору; 18 січня 2007р. договір № 6 про внесення змін та доповнень до кредитного договору; 28 серпня 2007р. договір № 7 про внесення змін та доповнень до кредитного договору. Також, між АБ «Експрес-банк» та ОСОБА_2 були укладені договори про внесення змін та доповнень до договору поруки: 18 жовтня 2006р. договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору поруки; договір № 2 про внесення змін та доповнень до договору поруки.
Відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконували, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами договору, а тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 серпня 2014р., позов ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, постановлено: стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заборгованість в загальній сумі 6480913,82 грн.; стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» витрати по сплаті судового збору з кожного в розмірі по 1720,5 грн.

На виконання вищезазначеного рішення суду, Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист.

На час розгляду судом справи по суті вищезазначене рішення суду не виконано; заборгованість відповідачами у добровільному порядку чи примусовому не погашена; не виконання своїх зобов'язань не свідчить про припинення договірних правовідносин між сторонами.

Вказані обставини свідчать про неналежне виконання з боку відповідачів взятих на себе зобов'язань, а тому, позивач просить суд, стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь: донараховані проценти, передбачені п. 4.3. кредитного договору, за період часу з 17 грудня 2012р. по 22 березня 2015р. в сумі 313561,16 дол. США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 23 березня 2015р. складає 7258 901,03 грн.; пеню, передбачену п.6.2. кредитного договору за період часу з 17 грудня 2012р. по 22 березня 2015р. в сумі 347782,29 грн.; 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України за період часу з 17 грудня 2012р. по 22 березня 2015р. в сумі в сумі 293893,04 грн.; донараховані проценти, передбачені п. 4.3. кредитного договору за період часу з 23 березня 2015р. по 08 лютого 2016р. в сумі 120142,66 дол. США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 09 лютого 2016р. складає 3108979,31 грн.; пеню, передбачену п.6.2. кредитного договору за період часу з 23 березня 2015р. по 08 лютого 2016р. в сумі 608813,19 грн.; курсову різницю по кредиту в сумі 11275461,25 грн.; курсову різницю по нарахованим процентам в сумі 486412,39 грн.

До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримує в повному обсязі; не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з'явились; про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку; про поважність причин неявки суду не повідомили та не просили розглядати справу за їх відсутності; заперечення проти позову не надіслали.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ( ч.1, 2 ст.554 ЦК України ).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 14 вересня 2006р. між АБ «Експрес-банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до п.1.1. якого, останньому було надано кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на споживчі потреби в сумі 100000,0 дол. США строком на 6 років з 14 вересня 2006р. по 14 вересня 2012р. зі сплатою 13 % річних (а.с. 10-11).

В подальшому між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, було укладено ряд договорів № 1-7 про внесення змін та доповнень до кредитного договору, а саме: 05, 18 жовтня, 13, 30 листопада, 08 грудня 2006р., 18 січня, 28 серпня 2007р., якими були внесені відповідні зміни та доповнення до основного кредитного договору. Відповідно до зазначених договорів щодо внесення змін та доповнень до кредитного договору, розмір отриманої ОСОБА_1 суми кредиту збільшилася до 994000,0 дол. США ( а.с.13-15, 17-20).

ОСОБА_2, відповідно до договору поруки від 14 вересня 2006р., зобов'язався відповідати перед кредитором (АБ «Експрес-Банк») за виконання боржником (ОСОБА_1.) своїх зобов'язань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі, включаючи повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, платежі за надані кредитодавцем (АБ «Експрес-Банк») послуги по обслуговуванню кредиту, неустойку (пеня, штраф) та відшкодування збитків у випадках, передбачених кредитним договором (а.с.21-22).

В подальшому 18 жовтня, 13 листопада 2006р. між АБ «Експрес-Банк» та ОСОБА_2 були укладені договори № № 1, 2 про внесення змін та доповнень до договору поруки, якими були внесені відповідні зміни та доповнення до основного договору поруки (а.с.23, 24).

В судовому засіданні встановлено, що взяті не себе зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором та договором поруки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином не виконували у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 17 грудня 2012р. склала 6480913,82 грн., що встановлено рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014р. по цивільній справі за позовом ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.28-30). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 лютого 2015р. зазначене рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014р. залишено без змін (а.с.31-33).

На виконання вищезазначеного рішення суду, Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист. Однак, станом на час звернення до суду з вищезазначеною позовною заявою кредитна заборгованість не погашена.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі не виконують належним чином вищезазначене рішення суду та не проводять погашення стягнутої за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014р. заборгованості.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України).

Відповідно до п.4.3. кредитного договору, проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п.1.1. договору та 5 процентів річних.

За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 донараховані проценти: за період часу з 17 грудня 2012р. по 22 березня 2015р. в сумі 313561,16 дол. США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 23 березня 2015р. складає 7258901,03 грн. та за період часу з 23 березня 2015р. по 08 лютого 2016р. в сумі 120142,66 дол. США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 09 лютого 2016р. складає 3108979,31 грн.

Відповідно до п. 6.2. кредитного договору за прострочення позивальником визначеного договором строку сплати процентів за користування кредитом, в розмірі визначеному п.1.1 договору, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня, від сум простроченого виконання зобов'язання за кожний день прострочення.

А тому суд також вважає за можливе стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пеню: за період часу з 17 грудня 2012р. по 22 березня 2015р. в сумі 347782,29 грн. та за період часу з 23 березня 2015р. по 08 лютого 2016р. в сумі 608813,19 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.611 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 Постанови від 30 березня 2012р. за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних, відповідно до ст. 625 ЦК України є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому, суд, вважає за можливе стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3% річних: за період часу з 17 грудня 2012р. по 22 березня 2015р. в сумі в сумі 293893,04 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення курсової різниці у розмірі 11761873,64 грн., яка випливає з суми заборгованості, що стягнута в гривневому еквіваленті по відношенню до кредитної заборгованості в доларах США, із застосуванням офіційного курсу валют НБУ станом на час ухвалення рішення Подільським районним судом м. Києва 05 серпня 2014р., який складав 799,30 грн. за 100 дол. США, то вони також підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.1, 2 ст. 533 ЦК України).

Станом на 23 березня 2015р. офіційний курс дол.. США складає 2314,9873 грн. за 100 дол. США, що свідчить про значний зріст ніж по відношенню до офіційного курсу долара США станом на 17 грудня 2012р. - 799,3 грн. за 100 дол. США (день, відповідно до якого було проведено розрахунок заборгованості по тілу кредиту та по відсоткам з урахування курсу гривні по відношенню до курсу долара США).

Як вбачається із матеріалів справи та наданої копії рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014р. заборгованість по тілу кредиту станом на 17 грудня 2012р. складала - 743917,38 дол. США, що згідно офіційного курсу валют НБУ становить - 5946131,62 грн., заборгованість за процентами - 32091,87 дол. США., що згідно офіційного курсу валют НБУ становить - 256510,32 грн., тоді як, станом на 23 березня 2015р. сума 743917,38 дол. США складає - 17221592,8653 грн., відповідно курсова різниця становить 11275461,25 грн. (743917,38 дол. США х 23,149873 грн.=17221592,8653 грн. - 5946131,62 грн. (сума заборгованості по тілу кредиту, яка стягнута по рішенню суду) = 11272461,25 грн. - курсова різниця); сума 32091,87 дол. США складає - 742922,71 грн., відповідно курсова різниця становить 486412,39 грн. (32091,87 дол. США х 23,149873 грн. = 742922,71 грн. - 256510,32 грн.( сума заборгованості за процентами, яка стягнута по рішенню суду) = 486412,39 грн. - курсова різниця), всього - 11761873,64 грн.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшло підтвердження неналежного виконання з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014р., а тому вважає за необхідне стягнути солідарно з останніх: донараховані проценти, передбачені п.4.3. кредитного договору, за період часу з 17 грудня 2012р. по 22 березня 2015р. в сумі 313561,16 дол. США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 23 березня 2015р. складає 7258901,03 грн.; пеню, передбачену п. 6.2. кредитного договору за період часу з 17 грудня 2012р. по 22 березня 2015р. в сумі 347782,29 грн.; 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України за період часу з 17 грудня 2012р. по 22 березня 2015р. в сумі в сумі 293893,04 грн.; донараховані проценти, передбачені п.4.3. кредитного договору за період часу з 23 березня 2015р. по 08 лютого 2016р. в сумі 120142,66 дол. США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 09 лютого 2016р. складає 3108979,31 грн.; пеню, передбачену п. 6.2. кредитного договору за період часу з 23 березня 2015р. по 08 лютого 2016р. в сумі 608813,19 грн.; курсову різницю по кредиту в сумі 11275461, 25 грн., з урахуванням офіційного курсу валют НБУ станом на 23 березня 2015р.; курсову різницю по нарахованим процентам в сумі 486412,39 грн., з урахуванням офіційного курсу валют НБУ станом на 23 березня 2015р., а всього підлягає стягненню - 23380242,50 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1827,0 грн., з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1827,0 грн., а також витрати пов'язані з публікацією оголошення про виклик останнього до суду у розмірі 1408,8 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-228, 232, 294, 360-7 ЦПК; ст.ст. 509, 525, 526, 536, 554, 598, 611, 625, 1054 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012р. за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення донарахованих процентів за користування кредитом; курсової різниці; пені; трьох відсотків річних - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» суму заборгованості у розмірі 23380242 /двадцять три мільйони триста вісімдесят тисяч двісті сорок дві/ грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» судовий збір у розмірі 1827,0 /одна тисяча вісімсот двадцять сім/ грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» судовий збір у розмірі 1827,0 /одна тисяча вісімсот двадцять сім/ грн.; витрати пов'язані з публікацією оголошення про виклик останнього до суду у розмірі 1408 /одна тисяча чотириста вісім/ грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: