У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Вінницької міської ради до Вінницької районної державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Держземагентство у Вінницькому районі Вінницької області, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Євстратова Олена Олексіївна, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки, за касаційною скаргою Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Вінницька міська рада звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області (далі - Вінницька РДА) від 5 липня 2012 року № 789 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту», передано громадянам у власність земельні ділянки загальною площею 2,0000 га, з них, 2,0000 га рілля для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які надані у власність та користування (землі запасу) на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за межами населеного пункту. На підставі вищезазначеного розпорядження 13 липня 2012 року управлінням Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, цільове призначення для індивідуального садівництва, площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2. Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна (наведеної вище земельної ділянки) ОСОБА_3 28 жовтня 2013 року продала земельну ділянку ОСОБА_4, про що укладено договір купівлі продажу земельної ділянки від 28 жовтня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Євстратовою О.О. Даний договір купівлі - продажу земельної ділянки від 28 жовтня 2013 року зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 28 жовтня 2013 року нотаріусом Євстратовою О.О.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2014 року по справі № 127/27702/13-а задоволено адміністративний позов Вінницької міської ради до Вінницької районної державної адміністрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, якою визнано протиправним та скасовано розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 5 липня 2012 року № 789 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 3 грудня 2014 року постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2014 року по справі № 127/27702/13-а залишено без змін.

Також постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 3 грудня 2014 року, встановлено, що територія якою розпорядилась Вінницька районна державна адміністрація межує з м. Вінниця. Відповідно до Генерального плану розвитку м. Вінниці, затвердженого Постановою Міністрів Української РСР від 25 липня 1987 року № 259 та Генерального плану 2007 року, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 23 листопада 2007 року № 1498, зі змінами від 1 лютого 2013 року № 1140, та Плану зонування міста Вінниці, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 4 липня 2008 року № 2012 територія, на якій знаходиться земельна ділянка, запроектована під розширення міських територій, а саме: для розміщення багатоквартирної та громадської забудови Х мікрорайону м. Вінниці.

13 травня 2015 року на 2 сесії VІІІ скликання Верховною Радою України прийнято Постанову «Про зміну і встановлення меж міста Вінниці і Вінницького району Вінницької області» за № 401 VІІІ, згідно із якою передбачається зміна межі м. Вінниці та Вінницького району Вінницької області, збільшення території міста на 4448,97 гектара земель. До складу земель за рахунок яких здійснюється збільшення меж міста входить і земельна ділянка, надана на підставі скасованого зазначеного вище розпорядження Вінницької районної державної адміністрації.

Зважаючи на те, що підставою для видачі оскаржуваного державного акту на право власності на земельну ділянку було розпорядження від 5 липня 2012 року № 789, що скасоване Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2014 року, тому підлягає визнанню недійсним зазначений державний акт від 13 липня 2012 року. Також підлягає визнанню недійсним і договір купівлі продажу вказаної земельної ділянки від 28 жовтня 2013 року, що укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки первісна підстава для виникнення права власності на земельну ділянку скасована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, просив позов задовольнити.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15 березня 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, площею 0,1000 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, кадастровий номер НОМЕР_2, що виданий 13.07.2012 року на ім'я ОСОБА_3

У задоволенні позову в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки для індивідуального садівництва, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що укладений 28 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Євстратовою О.О., зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстровий №1084) відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Арешт, накладений на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення для індивідуального садівництва, що належить ОСОБА_4, на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки (серія та номер 1084, від 28 жовтня 2013 року) на праві приватної власності, що накладений відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 6 липня 2015 року, скасовано.

У поданій касаційній скарзі Вінницька міська рада просить скасувати судові рішення в частині відмови у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Судові рішення в частині визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку не оскаржуються, а тому у касаційному порядку не переглядається.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково позовні вимог, виходив із того, що Вінницька районна державна адміністрація не мала права передавати землю в приватну власність, тому правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 слід визнати недійсним. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі - продажу земельної ділянки недійсним, суд зазначив, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, договір укладався на законних підставах, будь - яких обтяжень земельної ділянки не було, на час укладання державний акт був дійсним, а тому підстави для визнання угоди недійсною відсутні.

Колегія суддів вважає, що такі висновки є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Судами установлено, що на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 5 липня 2012 року № 789 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської Ради за межами населеного пункту» на ім'я ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, цільове призначення для індивідуального садівництва, площею 0, 1 га.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2014 року, по справі № 127/27702/13, визнано протиправним та скасовано розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 5 липня 2012 року № 789 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради за межами населеного пункту».

Оскільки визнано протиправним та скасовано зазначене вище розпорядження Вінницької районної державної адміністрації, суди дійшли висновку щодо недійсності державного акту серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0, 1000 га, що видано на ім'я ОСОБА_3

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 жовтня 2013 року, який зареєстрований у реєстрі за № 1084, ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_6 купила спірну земельну ділянку, між сторонами проведено відповідні розрахунки. Право власності ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку зареєстровано 28 жовтня 2013 року.

Відповідно до закріпленого в ст. 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом ст. 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Норма ст. 388 ЦК України може застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Судом апеляційної інстанції правильно зазначено, що позивач не був стороною оскаржуваного договору купівлі-продажу земельної ділянки, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки якщо майно вибуло поза волею власника, то власник має право на застосування такого способу судового захисту як витребування майна із чужого незаконного володіння на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України, проте такі вимоги не заявлялися.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законні й обґрунтовані рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Вінницької міської ради відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 березня 2016 року в частині позовних вимог Вінницької міської ради до Вінницької районної державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Держземагентство у Вінницькому районі Вінницької області, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Євстратова Олена Олексіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик