Справа № 362/15/16-ц
Провадження №2/362/227/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2017 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченко Л.М.,

при секретарі Яренко Н.М.,

з участю: представника позивачів ОСОБА_1,

представник відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державного казначейства України, Прокуратури Київської області, Головного управління Національної поліції в Київській області, Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції Київської області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Державного казначейства України, Прокуратури Київської області, Головного управління Національної поліції в Київській області, Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції Київської області та просили визнати бездіяльність правоохоронних органів (прокуратури та поліції), які всупереч вимог ст.ст. 2, 9, 38 ч.4 КПК України проводили багатомісячні (106 місяців станом на час подання уточненого позову) перевірку та досудове слідство за заявою представника ОСОБА_3- адвоката ОСОБА_5 про злочин від 20.03.2008 р. укримінальному провадженні № 0000012 від 22.01.2013р., що стала наслідком завдання позивачам значної моральної шкоди; стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через державну казначейську службу України на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3 350000,00 грн., ОСОБА_4 350000,00 грн.

Позивачі зазначали, що з часу зникненя їх дочки ОСОБА_6 правоохоронні органи (прокуратура та поліція) тривалий час вчиняють бездільність по перевірці та досудовому розслідуванні в кримінальному провадженні № 0000012 від 22.01.2013 р.

В судовому засіданні представник відповідачів органів прокуратури подала до суду клопотання про закриття провадження у даній цивільній справі в частині позовних вимог про визнання бездіяльності правоохоронних органів (прокуратури та поліції), які всупереч вимог ст.ст. 2, 9, 38 ч.4 КПК України проводили багатомісячні (106 місяців станом на час подання уточненого позову) перевірки та досудове слідство за заявою представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про злочин від 20.03.2008 р. укримінальному провадженні № 0000012 від 22.01.2013 р., що стала підставою завдання позивачам значної моральної шкоди, оскількидані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а розглядаються в рамках, встановлених КПК України, в порядку кримінального судочинства.

Представник позивачів в судовому засіданні проти клопотання заперечував, посилаючись на те, що саме бездіяльністю вказаних органів і нанесена моральна шкода позивачам.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з уточнених позовних вимог, позивачі просять визнати бездіяльність правоохоронних органів (прокуратури та поліції), оскільки нею (бездіяльністю) порушені їх права як потерпілих у ході розслідування зазначеного кримінального провадження.

Стаття 303 Кримінального процесуального кодексу України визначає рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

У відповідності до статті 306 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Тобто саме кримінальним процесуальним кодексом України передбачений порядок оскарження даних дій/бездіяльності органів досудового слідства, прокуратури.

Відповідно до п. 4.2 Рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 № 6-рп/2001 зазначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб органів міліції, прокуратури має свої особливості і не належить до управлінської сфери.

За таких обставин, суд вважає, що розгляд справи в цій частині вимог відноситься до юрисдикції слідчого суді, оскільки позивачі в даному випадку є сторонами кримінального провадження, яке повинно розглядатися в порядку кримінального процесуального судочинства, і не може бути розглянуте в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, слід закрити провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання бездіяльності правоохоронних органів (прокуратури та поліції), які всупереч вимог ст.ст. 2, 9, 38 ч.4 КПК України проводили багатомісячні (106 місяців станом на час подання уточненого позову) перевірки та досудове слідство за заявою представника ОСОБА_3- адвоката ОСОБА_5 про злочин від 20.03.2008 р. укримінальному провадженні № 0000012 від 22.01.2013 р., що стало підставою завдання позивачам значної моральної шкоди, оскільки дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 205 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державного казначейства України, Прокуратури Київської області, Головного управління Національної поліції в Київській області, Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції Київської області про відшкодування моральної шкоди, завданою бездіяльністю органів досудового розслідування в частині позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання бездіяльності правоохоронних органів (прокуратури та поліції), які всупереч вимог ст. 2, 9, 38 ч.4 КПК України проводили багатомісячні (106 місяців станом на час подання уточненого позову) перевірку та досудове слідство за заявою представника ОСОБА_3- адвоката ОСОБА_5 про злочин від 20.03.2008 р. укримінальному провадженні № 0000012 від 22.01.2013 р., що стала наслідком завдання позивачам значної моральної шкоди.

Роз»яснити позивачам, що розгляд даної категорії справ відноситься до кримінального процесуального судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п'яти днів з дня її проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Кравченко Л.М.