Справа № 2-2348/11
У Х В А Л А

11 серпня 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді Казака С.Ю.

при секретарі Булеці А.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення із зняттям з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

В судовому засіданні представником відповідача було подано заяву про відвід головуючого по справі судді Казака С.Ю. на підставі п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України. В обґрунтування поданої заяви посилався на безпідставну, всупереч нормам ЦПК України, відмову суду в прийнятті зустрічного позову та залучення у справі в якості співвідповідача майнового поручителя за кредитним договором; а також відхилення судом клопотання про витребування доказів. З огляду на це, посилаючись на явну корумповану спрямованість цивільної справи та замовний характер, заявник вважав, що дії суду свідчать про упередженість, що є підставою для відводу.

Перевіривши викладені в заяві доводи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України. на яку представник відповідача посилався як на підставу відводу судді, встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Статтею 23 ЦПК України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у ст.20 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід. На підставах, зазначених у ст.20 цього Кодексу, судді, може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини визначається, що при вирішенні питання про неупередженість суду навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «ОСОБА_3 проти Бельгії» від 26.10.1984 року, п.26), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «ОСОБА_4 проти Іспанії» від 28.10.1998 року, п.45). Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об'єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Відповідно до практики тлумачення права на справедливий суд згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейським Судом з прав людини в рішеннях у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України» безсторонність суду визначається за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Беручи до уваги особисті переконання окремого судді, його безсторонність у справі за суб'єктивним критерієм презюмується. За об'єктивним критерієм у кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки таку природу та ступень, що б свідчити про упередженість суду, та, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Перевіряючи доводи поданої представником відповідача заяви про відвід суд враховує, що ухвала про відмову в прийняття зустрічного позову приймалась судом шляхом винесення відповідної письмової ухвали з наведенням процесуальних норм, якими суд керувався при прийнятті цього рішення та відповідних мотивів.

Також судом було розглянуто клопотання представника відповідачки щодо залучення її до участі у справі в якості співвідповідача, в задоволенні якого було відмовлено з урахуванням вимог ст.33 ЦПК України, відповідно до якої процесуальним правом на заявлення відповідних клопотань наділений лише позивач.

Заявлене представником відповідача клопотання про витребування доказів фактично вирішено судом не було, в звязку з повідомленням представника відповідача про бажання заявити відвід головуючому. В звязку з чим, судом оголошувалась перерва для підготовки останнім відповідної заяви.

З огляду на зазначене, суд приходять до висновку, що доводи заяви про відвід фактично зводяться до незгоди представника відповідача з прийнятими судом процесуальними рішеннями, яка ґрунтується на власному тлумаченні представником процесуальних норм та субєктивному ставленні останнього до прийнятих рішень, що само по собі не є передбаченою п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України підставою для відводу судді.

В звязку з чим, суд вважає, що заява представника відповідача про відвід судді є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.20,23,24 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючого у справі судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Казака С.Ю. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ю.Казак