Справа № 204/878/17-ц
Провадження № 2/204/744/17
УХВАЛА

іменем України

28 лютого 2017 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Книш А.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Ознайомившись із зазначеною позовною заявою встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 8 липня 2011 року судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачем разом з позовною заявою подано квитанцію № 0.0.706595434.2 від 15 лютого 2017 року про сплату судового збору у розмірі 640 грн., роздрукованої за допомогою терміналу самообслуговування «ПриватБанк», проте відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», перевіривши зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судом не знайдено підтвердження даного платежу з Казначейства.

Пленум Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримінальних справ у своїй постанові № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у пункті 26 зазначає, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22 (зі змінами)). Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно з ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, позивачу потрібно подати до суду письмове підтвердження з УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра щодо зарахування суми судового збору відповідно до наданої квитанції до спеціального фонду Державного бюджету України або ж сплатити судовий збір за подання саме цього позову, який відповідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 8 липня 2011 року за подання позовної заяви про розірвання шлюбу складає 640 грн., та який необхідно сплатити на р/р 0008, код отримувача (МФО) 805012, Банк отримувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ, код отримувача (ЄДРПОУ) 37989253, отримувач коштів УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра, про що надати суду належним чином оформлене платіжне доручення.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ч.1 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів залишити без руху для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, на строк який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду і не усунення недоліків в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Книш