Справа №162/840/16-ц
Номер провадження 2-з/162/1/2017
УХВАЛА

11 січня 2017 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, державний нотаріус Любешівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на земельну ділянку для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, для обслуговування незавершеного будівництвом обєкту „Любешівський молокозавод, площею 2,0585 га, яка розташована в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1-а Волинської області.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області про визнання недійсними рішення Любешівської селищної ради Волинської області, яке було підставою для продажу ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, для обслуговування незавершеного будівництвом обєкту «Любешівський молокозавод», площею 2.0585 гектара, яка розташована в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1-а, Волинської області; договору, купівлі-продажу № 337 від 01.06.2016 року цієї земельної ділянки, укладений між Любешівською селищною радою та ОСОБА_2; скасування державної реєстрації права власності на цю земельну ділянку, проведену за ОСОБА_2, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки на цій ділянці розміщене належне йому на праві приватної власності приміщення незавершеного будівництвом трансформаторної підстанції, придбане ним на підставі договору купівлі-продажу.

Вважає, що в порядку забезпечення позову на спірну ділянку повинно бути накладено арешт з метою недопущення її відчуження та наступних перереєстрацій права власності на неї, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, подані сторонами письмові докази, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову з наступних міркувань.

Згідно ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним.

Як убачається з письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, частина нерухомого майна, яка належить позивачеві на праві власності, розташована на земельній ділянці, яка згідно договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачами ОСОБА_2 та Любешівської селищною радою Любешівського району від 01.06.2016 року, на праві приватної власності належить відповідачеві ОСОБА_2.

Встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташоване і інше нерухоме майно, власником якого є третя особа ОСОБА_4

Наведене підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, технічною документацією та договорами купівлі-продажу.

Таким чином, на думку суду є достатні підстави вважати, що оскільки будівля незавершеного будівництвом виробничого будинку трансформаторної підстанції належить позивачеві ОСОБА_1, а земельна ділянка, на якій розташована вона, та інші будівлі, які належать відповідачеві ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_4, перебувають у власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, ОСОБА_2 має можливість відчужити це майно без відома ОСОБА_1 та третьої особи, тому суд вважає за необхідне вжити заходів щодо забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно.

Такий захід забезпечення позову не обмежить і не порушить інтересів і прав ОСОБА_2 та третіх осіб.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 2,0585 га, розташовану за адресою: Волинська область, Любешівський район, смт. Любешів, вул. Магістральна, 1-а, яка належить ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а особою, яка не брала участі у справі - з дня отримання нею копії ухвали.

Головуючий: