АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/4956/16-ц Головуючий 1 інстанції Шишкін О.В.
Провадження № 22ц/790/404/17 Доповідач: Коваленко І.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Бездітко В.М.

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Садівниче товариство «Прогрес», Харківська міська рада про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Садівниче товариство «Прогрес», Харківська міська рада про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Садівниче товариство «Прогрес», Харківська міська рада про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 20 липня 2004 року вона з ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У 2005 році її чоловіка включено до складу членів Садівничого товариства «Прогрес» з правом користування земельної ділянки №10, право власності на земельну ділянку площею 0,1071 га по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, набуто її чоловіком на підставі державного акту від 24 вересня 2012 року, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва.

У 2010 році спільною працею подружжя, вони на вказаній земельній ділянці побудували садибний (дачний) будинок, зроблено технічний звіт. Ринкова вартість майна станом на 04 грудня 2015 року склала 1 613 900 грн.

Однак, стосовно вищевказаного майна виникають непорозуміння та суперечки, домовитись про поділ майна в добровільному порядку можливості не мають.

Крім того, у шлюбі за сумісні кошти придбано також автомобіль моделі Muranno, марки - Nissan, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, а також, автомобіль моделі Q7, марки Audi, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Зазначала, що її чоловік на момент забудови постійного заробітку не мав, лише з 2011 року офіційно працевлаштований; тоді як вона з 01 жовтня 2007 року працює на посаді заступника сектора по науці та розвитку ПП «Виробничо-торгівельна фірма «Альянс». На момент будівництва вказує, що мала постійний дохід, забезпечувала сімю та вкладала кошти в будівництво будинку по пр.. Леніна,71 у місті Харкові.

У звязку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати за нею та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на садибний (дачний) будинок, розташований по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, загальною площею 0,1071 га, що складається з: житлового будинку літ. « А-2», підвалу - літ. « А-п», загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. та ганку - літ. «а», загальною площею 11,7 кв.м. Поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: садибний (дачний) будинок, розташований по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, загальною площею 0,1071 га, що складається з: житлового будинку літ. « А-2», підвалу - літ. « А-п», загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. та ганку - літ. «а», загальною площею 11,7 кв.м.; автомобіль моделі Q7, марки Audi, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2 та автомобіль моделі Muranno, марки Nissan, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Припинити право спільної сумісної власності на вищевказане майно та визнати за нею право власності на 2/3 частин садибного (дачного) будинку, що складається з: житлового будинку літ. « А-2», підвалу - літ. « А-п», загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. та ганку - літ. «а», загальною площею 11,7 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 0,1071 га по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10. Визнати за нею право власності на автомобіль моделі Q7, марки Audi, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, треті особи: Садівниче товариство «Прогрес», Харківська міська рада про поділ майна подружжя.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказував, що садибний (дачний) будинок по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, загальною площею 0,1071 га, є спільною сумісною власністю їх як подружжя, тому поділ будинку в нерівних частках, як того просить ОСОБА_1, є неправомірним, проти поділу автомобілів не заперечував.

В звязку з цим просив визнати садибний (дачний) будинок, розташований по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, загальною площею 0,1071 га, що складається з: житлового будинку літ. « А-2», підвалу - літ. « А-п», загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. та ганку - літ. «а», загальною площею 11,7 кв.м. обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Поділити майно, що є обєктом спільної сумісної власності його та ОСОБА_1. В порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на ? частин садибного (дачного) будинку, розташованого по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10. Виділити йому впорядку поділу майна подружжя в особисту приватну власність автомобіль моделі Muranno, марки Nissan, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на садибний (дачний) будинок, розташований по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, загальною площею 0,1071 га, що складається з: житлового будинку літ. « А-2», підвалу - літ. « А-п», загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. та ганку - літ. «а», загальною площею 11,7 кв.м. Поділено майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: садибний (дачний) будинок, розташований по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, загальною площею 0,1071 га, що складається з: житлового будинку літ. « А-2», підвалу - літ. « А-п», загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. та ганку - літ. «а», загальною площею 11,7 кв.м.; автомобіль моделі Q7, марки Audi, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2 та автомобіль моделі Muranno, марки Nissan, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Припинено право спільної сумісної власності на вищевказане майно.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частин садибного (дачного) будинку, що складається з: житлового будинку літ. « А-2», підвалу - літ. « А-п», загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. та ганку - літ. «а», загальною площею 11,7 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 0,1071 га по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10. Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль моделі Q7, марки Audi, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2. В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задоволено. Визнано садибний (дачний) будинок, розташований по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, загальною площею 0,1071 га, що складається з: житлового будинку літ. « А-2», підвалу - літ. « А-п», загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. та ганку - літ. «а», загальною площею 11,7 кв.м. обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Поділено майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частин садибного (дачного) будинку, розташованого по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10. Виділено ОСОБА_2 впорядку поділу майна подружжя в особисту приватну власність автомобіль моделі Muranno, марки Nissan, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6 890 грн., стягнуто з позивача на користь відповідача судовий збір у розмірі 6 890 грн.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину садибного (дачного) будинку, розташованого по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, відмовити у повному обсязі. Судові витрати покласти на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 В іншій частині рішення суду першої інстанції Харківською міською радою не оскаржується.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що предметом спору є обєкт самочинного будівництва, порядок набуття права власності на який виникає з моменту прийняття нерухомого майна до експлуатації. Крім того, судом ухвалено рішення про права та обовязки осіб, що не були залучені до справи, а саме: Інспекції державно-архітектурного контролю, оскільки відсутні у сторін дозвільні документи на право виконання будівельних робіт з будівництва обєкту та вводу його в експлуатацію.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

За загальним правилом, у відповідності з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що з 20 липня 2004 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.8), від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

У 2005 році ОСОБА_2 включено до складу членів Садівничого товариства «Прогрес» з правом користування земельної ділянки №10, право власності на земельну ділянку площею 0,1071 га по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, набуто ОСОБА_2 на підставі державного акту від 24 вересня 2012 року, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва (а.с.10-12).

У 2010 році подружжя на вищевказаній земельній ділянці побудували садибний (дачний) будинок, зроблено технічний паспорт. Ринкова вартість майна станом на 04 грудня 2015 року склала 1 613 900 грн. (а.с.15-25).

Згідно з ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Отже, самочинне збудоване нерухоме майно не може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Матеріали справи свідчать, що садибний (дачний) будинок, розташований по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, не зданий до експлуатації.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинку з юридичної точки зору, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2710цс15.

За змістом ч.1 ст.376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно з розясненнями, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування та у п.6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 „Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Вони мають право на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Визначаючи садибний (дачний) будинок, розташований по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, правом спільної сумісної власності подружжя та поділяючи його між сторонами по ? його частині, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися не судом, а відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91.

Відповідно до статті 27 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року із змінами та доповненнями вбачається, що забудова присадибних, дачних, садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, проектування такої забудови здійснюється за бажанням замовника без отримання містобудівельних умов та обмежень.

Доказів того, що позивачка зверталась до певних органів з питань оформлення права власності на об'єкт самочинного будівництва матеріали справи не містять, проектна документація на самовільне будівництво відсутня, будинок, прибудови, господарські споруди в експлуатацію не введені.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції представник Харківської міської ради пояснив, щожитловий будинок та господарські споруди побудовані на земельній ділянці, що не була відведена позивачу у встановленому законом порядку, оскільки ОСОБА_2 є власником вказаної земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення садівництва.

Виходячи з наведеного та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо того, що садибний (дачний) будинок, розташований по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10 є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позовів в цій частині.

Відповідно до ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Харківська міська рада оскаржує рішення лише в частині вимог щодо садибного (дачного) будинку, розташованого по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

З огляду на викладене, колегія судів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в частині визнання садибного (дачного) будинку, розташованого по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, загальною площею 0,1071 га, обєктом права спільної сумісної власності подружжя; поділу цього майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжяОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнання права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині садибного (дачного) будинку, розташованого по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, загальною площею 0,1071 га, що складається з: житлового будинку літ. « А-2», підвалу - літ. « А-п», загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. та ганку - літ. «а», загальною площею 11,7 кв.м.,- скасувати і в задоволенні позову та зустрічного позову в цій частині відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Матеріали справи свідчать, що при поданні апеляційної скарги Харківською міською радою сплачено судовий збір у розмірі 15 158 грн. (а.с. 121).

Отже, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь апелянта підлягає стягенню судовий збір у розмірі по 7 579 грн.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 вересня 2016 року змінити.

В частині визнання садибного (дачного) будинку, розташованого по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, загальною площею 0,1071 га, що складається з: житлового будинку літ. « А-2», підвалу - літ. « А-п», загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. та ганку - літ. «а», загальною площею 11,7 кв.м. обєктом права спільної сумісної власності подружжя; поділу цього майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжяОСОБА_1 та ОСОБА_2, та визнання права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині садибного (дачного) будинку, розташованого по пр.. Леніна,71 у місті Харкові, Садівниче товариство «Прогрес», ділянка №10, загальною площею 0,1071 га, що складається з: житлового будинку літ. « А-2», підвалу - літ. « А-п», загальною площею 234,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. та ганку - літ. «а», загальною площею 11,7 кв.м.,- скасувати і в задоволенні позову та зустрічного позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради судовий збір, який підлягав сплаті при подачі апеляційної скарги у розмірі по 7 579 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді