Провадження № 2-р/359/5/2017
Справа № 359/2594/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі та розяснення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користування житлом та вселення задовольнити частково, вселено ОСОБА_2 у житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Вишеньки, вул.Гоголя, 1. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2.М. відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами задоволено повністю, встановлено порядок користування житловим будинком із надвірними будівлями та спорудами №1 по вул.Гоголя в с.Вишеньки, Бориспільського району Київської області, який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині кожному на праві спільної часткової власності наступним чином:

- виділено у користування ОСОБА_1 наступні приміщення: кімнату на першому поверсі житловою площею 12,7 кв.м., позначену на плані цифрами 1-3; котельню, загальною площею 6,9 кв.м., позначену на плані цифрами 1-5; веранду площею 5,8 кв.м., позначену на плані цифрами 1-І; приміщення другого поверху: сходинкова площею 17,9 кв.м., позначену на плані цифрами 1-9; санвузол, площею 12,7 кв.м.; позначений на плані цифрами 1-10; кладова площею 3,3 кв.м, позначена на плані цифрами 1-11, кладова площею 5,1 кв.м, позначена на плані цифрами 1-13; кімната житловою площею 13,2 кв.м, позначена на плані цифрами 1-12; кімната житловою площею 20,6 кв.м.; позначена на плані цифрами 1-14; кімната житловою площею 18,9 кв.м, позначена на плані цифрами 1-15;

- виділено у користування ОСОБА_2 наступні приміщення: кімнату на першому поверсі житловою площею 13,2 кв.м., позначену на плані цифрами 1-6; кімнату на першому поверсі, житловою площею 43,1 кв.м. із верандою, площею 12,74 кв.м, позначену на плані цифрами 1-7; кухня площею 8,5 кв.м, позначену на плані цифрами 1-8; санвузол площею 5,6 кв.м., позначений на плані цифрами 1-4.

- коридор, позначений на плані цифрами 1-1 загальною площею 15.1 кв.м розділено у відповідності до заключного малюнку із поділом його на зони користування з можливістю доступу сторін до виділених їм приміщень (а.с.87-92).

15.01.2017 відповідач ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду із заявою про розяснення способу виконання судового рішення в частині вселення та порядку користування ОСОБА_2 будинком №1 по вул.Гоголя, або виправлення помилки у виконавчому листі Бориспільського міськрайонного суду, у якому зазначити, в які саме приміщення житлового будинку №1 по вул.Гоголя вселити ОСОБА_2.

Свою заяву відповідач ОСОБА_1 мотивує тим, що він у добровільному порядку виконав судове рішення, та повторно передав ключі від калитки та забезпечив вільний доступ ОСОБА_2 до приміщень, виділених їй у користування, однак ОСОБА_2 отримала в суді виконавчий лист, у якому зазначено тільки вселення її у весь будинок, а не тільки в ті приміщення, які судовим рішенням було визначено її місця користування. На підставі виконавчого листа державний виконавець Сергієнко О.М. відкрив виконавче провадження з метою вселення ОСОБА_2 у весь будинок, навіть у ті площі, які судом визначені у користування ОСОБА_1

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заяву підтримав, пояснив, що відповідно до рішення суду, яким визначено порядок користування будинком, він надав позивачу доступ до виділених їй у користування приміщень, вважає, що у виконавчому листі мають бути зазначені приміщення, в які підлягає вселенню позивач, або надано розяснення порядку виконання рішення суду щодо вселення позивача.

Позивач та її представник в судове засідання не зявились. Від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшли письмові заперечення на заяву відповідача, відповідно до якої просив розглядати заяву ОСОБА_1 без його участі та без участі позивачки ОСОБА_2, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення просить відмовити та зазначає, що рішенням Бориспільського міськраойнного суду вирішено вселити ОСОБА_2 у житловий будинок №1 по вул.Гоголя в с.Вишеньки Бориспільського району Київської області, а також визначено порядок користування сторонами спору вказаним будинком, а також, що на теперішній час частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у будинку в натурі не виділені. За таких обставин вважає, що резолютивна частина рішення суду про вселення ОСОБА_2 у будинок є цілком правильною, конкретною і зрозумілою, виконання якої не передбачає будь-яких складнощів, оскільки вселення позивачки у будинок жодним чином не перешкоджає сторонам у користуванні ним в порядку, встановленому судом.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заява про розяснення рішення суду та виправлення помилки у виконавчому листі задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, рішення Бориспільського міськраойнного суду Київської області від 30 вересня 2016 року у даній справі в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

За заявою позивача ОСОБА_2 від 21.10.2016 року (а.с.93) в порядку, визначеному ст.368 ЦПК України Бориспільським мійськрайонним судом був виданий виконавчий лист №2/359/1184/2016 від 10 листопада 2016 року, відповідно якого зазначено: позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користування житлом та вселення задовольнити частково. Вселити ОСОБА_2 у житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Вишеньки, вул.Гоголя, 1 (а.с.97).

Тобто, зміст виконавчого листа повністю відповідає резолютивній частині рішення суду в частині задоволеного позову ОСОБА_2

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України встановлено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому свого змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлено до примусового виконання.

За змістом вказаної норми процесуального закону, в заяві про роз'яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення та, як це впливає на його виконання.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Відповідно до розяснень, наведених в пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку коли судове рішення не підлягає роз'ясненню, крім того відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'ясненню підлягають лише ті судові рішення, які мають виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово.

Так, резолютивна частина рішення в частині вселення ОСОБА_2 викладена чітко та зрозуміло, містить лаконічний виклад задоволених позовних вимог первісного позивача ОСОБА_2, який не містить варіантів різного тлумачення, а тому не потребує конкретизації, і порядок виконання рішення суду про вселення визначений ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом ч.2 якої примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Слід дійти висновку, що у такий самий спосіб здійснюється виконання рішення в добровільному порядку.

Суд зазначає, що внесення нових даних в рішення суду, про які просить відповідач, фактично призведене до зміни рішення.

Таким чином, зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що йому незрозуміла резолютивна частина рішення стосовно способу, місця вселення ОСОБА_2 Отже, заява стосується роз'яснення порядку та способу виконання рішення суду, а не роз'яснення його змісту.

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що подана заява задоволенню не підлягає, оскільки передбачені чинним законодавством підстави для розяснення судового рішення та внесення виправлень у виконавчий лист, відсутні.

При цьому суд звертає увагу, що відповідач також не позбавлений можливості в порядку, визначеному ст.368 ЦПК України отримати виконавчий лист в частині задоволеного зустрічного позову та предявити його до примусового виконання.

Суд також вважає необхідним зауважити сторонам, що за змістом ч.2 та 3 ст.13 ЦУК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Недотримання цих вимог може мати наслідки, передбачені ч.6 с.13 ЦК України, якою передбачено, що у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.221,269,293 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі №2-359/1184/2016, виданому Бориспільським міськрайонним судом київської області від 10 листопада 2016 року та розяснення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами -відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів