Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Закропивного О.В., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - УДППЗ «Укрпошта») про стягнення коштів, посилаючись на те, що 06 листопада 2015 року він уклав із відповідачем договір про надання послуг безадресної доставки рекламної продукції, за умовами якого УДППЗ «Укрпошта» зобов'язалося здійснити у строк до 13 листопада 2015 року безадресну доставку рекламної продукції у кількості 30 тис. одиниць, а він як замовник - вчасно та у повному обсязі передати рекламу виконавцю послуг, сплатити вартість надання послуг. 09 листопада 2015 року він сплатив обумовлену суму передоплати за надання послуг у розмірі 30 240 грн, разом з тим УДППЗ «Укрпошта» відповідних обов'язків за договором не виконано.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути із УДППЗ «Укрпошта» сплачену ним у якості передоплати послуг суму з урахуванням 3 % річних за ст. 625 ЦК України у розмірі 30 317 грн 05 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто із УДППЗ «Укрпошта» на користь ОСОБА_6 30 317 грн 05 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь УДППЗ «Укрпошта» 606 грн 33 коп. судових витрат зі сплати судового збору у суді апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 06 листопада 2015 року між ОСОБА_6 (замовник) та УДППЗ «Укрпошта» (виконавець) був укладений договір про надання послуг безадресної доставки рекламної та/або інформаційної продукції, за умовами якого УДППЗ «Укрпошта» зобов'язалося здійснити у строк до 13 листопада 2015 року безадресну доставку рекламної продукції у кількості 30 тис. одиниць до абонентських поштових скриньок користувачів послуг поштового зв'язку в м. Запоріжжі.

У п. 2.7. договору визначено, що послуги надаються виконавцем після повної оплати послуг та за умови передачі встановленої пунктами 1.3.-1.4. цього договору кількості примірників реклами замовником виконавцю.

Ціна договору складає 30 240 грн. Замовник здійснює попередню оплату у розмірі 100 % до початку кожного етапу надання послуг (п. п. 3.1., 3.2. договору).

Пунктом 4.3.2. договору замовника зобов'язано вчасно та у повному обсязі передати рекламу виконавцю в порядку, встановленому цим договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Правильно встановивши характер спірних правовідносин, норму права, яка їх регулює, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено за вимогами ст. 212 ЦПК України, зокрема дослідивши копію рознарядки щодо розподілу листівок між відділеннями поштового зв'язку, копію поштограми від 09 листопада 2015 року № 322 до виробничих підрозділів, копії відгуків громадян про отримання реклами до поштової скриньки, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 не довів обставини про неотримання відповідачем листівок політичної реклами та невиконання ним у зв'язку з цим умов договору про розповсюдження реклами серед виборців міста. Підстав повернення УДППЗ «Укрпошта» отриманої попередньо суми вартості наданих послуг безадресної доставки рекламної продукції не встановлено.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення апеляційного суду залишається без змін у частині вирішення справи по суті за ст. 337 ЦПК України.

Разом з тим, апеляційний суд ухвалив стягнути із ОСОБА_6 на користь УДППЗ «Укрпошта» судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 606 грн 33 коп.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві- пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на дату звернення заявника до суду із апеляційною скаргою), за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При поданні позовної заяви ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позову у справі) мав сплатити 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 487 грн 20 коп (1218 грн*0,4), оскільки 1 % від ціни позову (30 317 грн 05 коп / 100=303 грн 17 коп) є меншим від встановленої мінімальної межі сплати судового збору за подання позовної заяви фізичною особою.

Відповідно за подання апеляційної скарги заявнику необхідно було сплатити 535 грн 92 коп. (487 грн 20 коп*1,10%). Таким чином, сплата УДППЗ «Укрпошта» за подання апеляційної скарги 606 грн 33 коп не становить підставу стягнення цієї суми із ОСОБА_6 у розмірі, що перевищує 535 грн 92 коп. Переплачена УДППЗ «Укрпошта» при поданні апеляційної скарги сума судового збору повертається на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», а не шляхом її присудження із ОСОБА_6 за ст. 88 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню у частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року скасувати у частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик