Справа № 301/383/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" березня 2017 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.
Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Іршавського районного суду від 16.11.2016 року. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу діти проживають із позивачкою. Сторони проживають окремо з літа 2016 року і відтоді відповідач не надає дітям жодної допомоги, не бере участі в їх утриманні, хоча позивачка неодноразово зверталася до нього з відповідними проханнями. На даний час дочка навчається в першому класі, однак, відповідач категорично відмовився надавати будь-яку допомогу на утримання дочки для забезпечення її необхідним одягом, шкільним приладдям тощо. Відповідач отримує нерегулярний і мінливий дохід, оскільки не має постійного місця роботи, але регулярно виїжджає на заробітки по території України, а влітку минулого року працював в Республіці Білорусь. Відповідач займається будівельними та ремонтними роботами, отримує хороший дохід із неофіційних джерел. Інших утриманців, крім своїх дітей, він не має. Також відповідач має нормальний стан здоровя, що дозволяє йому працювати та отримувати заробіток. Матеріальний стан позивачки є незадовільний, вона не має ніякого рухомого чи нерухомого майна, живе з дітьми в будинку батьків, які вже є непрацездатними. Відсутність постійної роботи позбавляє позивачку можливості отримувати регулярний дохід, а її випадкових заробітків не вистачає для повноцінного щоденного забезпечення дітям необхідного харчування, одягу, духовного та інтелектуального розвитку, дрібних витрат тощо. Просила суд зобовязати відповідача до сплати аліментів на її користь на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, справу просила розглянути в її відсутність (а.с. 34)
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав письмове заперечення, в якому позов визнав частково, згідний сплачувати щомісяця аліменти на утримання дітей по 500 грн. щомісяця, справу просив розглядути в його відсутнсть (а.с. 26, 33).
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалася як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.
Сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4), та дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5). Рішенням Іршавського районного суду від 16 листопада 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Діти проживають із позивачкою, що підтверджується довідкою Осійської сільської ради №354 від 09.02.2017 року (а.с. 7).
Позивачка разом з дітьми проживає у будинку батьків, власного будинку та земельних ділянок не має, в підтвердження чого надала довідку Осійської сільської ради №355 від 09.02.2017 року (а.с. 8).
Відповідно до ч. 3 ст.181 та ст. 184 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як зазначив у письмовому запереченні відповідач ОСОБА_2, він не має постійного місця роботи, його дохід є нерегулярним та мінливим, тому суд вважає визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що відповідач не має постійного місця роботи, однак, є працездатним, тому має можливість працювати і отримувати дохід, на його утриманні немає інших осіб.
Суд також враховує, що розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на день розгляду справи становить 1689 грн., а також положення ст.141 СК України про рівність обовязків матері і батька дитини, у тому числі, щодо утримання дітей.
Посилаючись на незадовільний стан здоровя, відповідач подав до суду виписки з історії хвороби №8380, №3058 від 07.03.2013 року та №3058 від 11.10.2013 року. Доказів необхідності проходження подальшого лікування, що потребує значних матеріальних витрат та унеможливлює працевлаштування, відповідач суду не надав.
Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково та визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, у сумі по 850 грн. щомісяця на утримання кожної дитини, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 13.02.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.
Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору, суд вважає, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 640 грн.
Керуючись ст. ст. 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 15, 57-60, 88 ч.3, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 292, 294, 367 ч. 1 п.1 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, до сплати аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі по 850 (вісімсот) грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 13.02.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.
Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча : М. О. Пітерських