АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1818/17 Справа № 434/143/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою комунального закладу «Централізована бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» на ухвалу Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року по справі за скаргою комунального закладу «Централізована бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» на дії державного виконавця Пятихатського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року Комунальний заклад «Централізована бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» звернулись до суду зі скаргою на дії державного виконавця Пятихатського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2, вказуючи, що з 20.06.2013 року на виконанні Пятихатського районного відділу ДВС Пятихатського РУЮ знаходиться виконавчий лист № 434/143/12, виданий 23.04.2013 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2013 року про стягнення з КЗ «ЦБС» на користь ОСОБА_3 31165,25 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На виконання рішення суду 17.10.2013 року КЗ «ЦБС» на імя ОСОБА_3 було нараховано 31165,25 грн. та в той же день копії платіжних доручень, копія наказу № 85 були передані державному виконавцю. Одночасно з нарахуванням середнього заробітку ОСОБА_3 за час вимушеного прогулу в розмірі 31165,25 грн. комунальний заклад провів розрахунок єдиного соціального внеску (3,6%) в розмірі 1121,95 грн. та податку на доходи фізичних осіб (15%) в розмірі 4506,50 грн., які утримав та перерахував на відповідні бюджетні розрахунки. Фактично ОСОБА_3 отримала різницю між нарахованою їй сумою заробітку утриманих податків у розмірі 25536,80 грн. Таким чином, вважають, що, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2013 року виконано в повному обсязі. Не зважаючи на це, державний виконавець не закрила виконавче провадження та продовжує вчиняти протиправні дії, направлені на стягнення зайвих грошових сум.

Просять визнати дії державного виконавця Пятихатського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 направлені на стягнення з комунального закладу «Централізована бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області коштів, які були утримані боржником, а саме єдиного соціального внеску (3,6%) в розмірі 1121,95 грн. та податку на доходи фізичних осіб (15%) в розмірі 4506,50 грн.; зобовязати державного виконавця закрити виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 рокуу задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунальний заклад «Централізована бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення скарги, посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ст.386 ЦПК суб'єктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа ДВС, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Згідно ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є, зокрема, державний виконавець, сторони, а відповідно до ст.8 цього Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Крім того в пунктах 7, 13, 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до ст.ст.28, 41, 89 Закону України «Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74-77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд;

Згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Так, судом встановлено, що 20 серпня 2012 року рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області у задоволені позову ОСОБА_3 до комунального закладу «Центральна бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» про визнання незаконним звільнення з посади бібліотекаря відділу обслуговування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2013 року рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2012 року скасовано, ухвалено нове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_3 до комунального закладу «Центральна бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» про визнання незаконним звільнення з посади бібліотекаря відділу обслуговування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку задоволені, ОСОБА_3 на роботі на посаді бібліотекаря комунального закладу «Центральна бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» поновлено, стягнуто з комунального закладу «Центральна бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» на користь ОСОБА_3 її середній заробіток за час вимушеного прогулу на загальну суму 31165,25 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.09.2013 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2013 року залишено без змін.

Пятихатським районним судом Дніпропетровської області на виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2013 року видано виконавчий лист № 434/143/12 та 20.06.2013 року державним виконавцем ВДВС Пятихатського РУЮ відкрито виконавче провадження по вказаному виконавчому листу.

07.10.2013 року директором комунального закладу «Центральна бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» видано наказ № 85 про виплату ОСОБА_3 31165,25 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_3 були перераховані кошти в розмірі 25536,80 грн., утримано єдиний соціальний внесок (3,6%) в розмірі 1121,95 грн. та податок на доходи фізичних осіб (15%) в розмірі 4506,50 грн., що визнано сторонами в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з того, що згідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2013 року стягнуто з КЗ «ЦБС» на користь ОСОБА_3 31165,25 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та боржником на виконання рішення суду сплачено лише 25536,80 грн., тому суд приходить до висновку, що дії державного виконавця, спрямовані на стягнення коштів в розмірі 5628,45 грн. є правомірними, у звязку з чим скарга є необґрунтованою та відповідно задоволенню не підлягає.

Однак, такі висновки зроблено судом без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін та з порушенням норм матеріального права.

Так, при розгляді скарги КЗ «ЦБС» суд не взяв до уваги наступне.

За правилами ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як видно із справи, боржник КЗ «ЦБС» у визначений державним виконавцем строк, а саме 17 жовтня 2013 року, виконало рішення суду та надало державному виконавцю документальне підтвердження.

Однак, при розгляді скарги щодо визнання дій державного виконавця Пятихатського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 протиправними, суд не взяв до уваги зазначені обставини та прийшов до помилкового висновку про наявність у державного виконавця підстав, передбачених ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», розпочинати відносно ДП «Придніпровська залізниця» примусове виконання рішення суду.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.164.1. ст.164 Податкового Кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід-будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до положень п/п.14.1.180. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобовязані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктом 18.1. ст.18 Податкового Кодексу України визначено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обовязок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються(виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

За положеннями п/п.168.1.1. п.168.1 ст.168 Податкового Кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 цього Кодексу.

Згідно з п.168.3., п/п.168.4.1. п.168.4. ст.168 Податкового Кодексу України розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом(у тому числі роботодавцем). Податок, утриманий з доходів резедентів та нерезедентів, зараховується до бюджету згідно з Бюджетним Кодексом України.

Таким чином, за змістом вказаних норм Податкового Кодексу України Державне КЗ «ЦБС» виступило податковим агентом щодо нарахування, утримання і перерахування до відповідного бюджету податку на доходи фізичних осіб від імені та за рахунок коштів платника податків ОСОБА_3 з доходу, отриманого нею у середнього заробітку за час вимушеного прогулу на загальну суму 31165,25 грн.

Суд не взяв до уваги, що п.164.1, п.«а» п/п.164.2.14. ст.164 Податкового Кодексу України, на які суд послався в ухвалі, та ст.165 Податкового Кодексу України, в якій наведено перелік доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, не містять положень про звільнення від оподаткування платника податків ОСОБА_3

Отже, сума середнього заробітку, яка підлягала стягненню на користь ОСОБА_3 на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2013 року є доходом фізичної особи та підлягає оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, а відтак, висновок суду про те, що визначений судовим рішенням розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_3 не оподатковується та що КЗ «ЦБС» тільки частково виконало судове рішення та помилково перерахувало на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області податок у розмірі 4506,50 грн., протирічить вказаним нормам Податкового Кодексу України.

Таким чином, розглядаючи скаргу КЗ «ЦБС» суд, як видно із справи, не взяв до уваги положення діючого законодавства, що регулюють правовідносини щодо виконання судових рішень, недостатньо з'ясував дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, не перевірив чи є за наведених у скарзі обставин невиконання КЗ «ЦБС» рішення у визначений державним виконавцем строк та наявність підстав для вчинення дій щодо арешту майна боржника та підстав розпочинати відносно КЗ «ЦБС» примусове виконання рішення суду, в той час як з'ясування зазначених обставин має значення для справи.

Визнавши правомірними дії державного виконавця Пятихатського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, суд не взяв до уваги наведені в зазначеній Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року роз'яснення відносно розмежування юрисдикції оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби та не з'ясував, які із зазначених в скарзі дії(бездіяльність, постанови) підлягають розгляду за правилами ЦПК України, а які з них належать до компетенції адміністративних судів, в той час як з'ясування зазначених обставин має значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що при розгляді скарги КЗ «ЦБС» суд порушив порядок, встановлений для його вирішення, а тому ухвала суду на підставі п.3 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню, з передачею зазначеного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу комунального закладу «Централізована бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» задовольнити частково.

Ухвалу Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_4