АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2016 у справі за позовом ОСОБА_2 до Товаристава з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів, -

Справа № 756/4016/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2170/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з в казаним позовом, в якому просила визнати недійсним договір фінансового лізингу від 23.05.2016 та стягнути з відповідача на свою користь 43710 гривень сплачені на виконання цього договору.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 23.05.2016 між нею та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» було укладено Договір № 004451 фінансового лізингу, згідно якого вона виступала в якості лізингоодержувача, а відповідач лізингодавець. Предмет лізингу - транспортний засіб «Toyota Corolla». Вважає, що вказаний договір був укладений з численними порушеннями чинного законодавства, які регулюють їі права та охоронювані законом інтересів, містить положення, що суттєво порушують її права як споживача за вказаним договором. Зокрема, на думку позивача, договір фінансового лізингу від 23.05.2016 р. № 004451 є недійсним, з наступних підстав: як він нотаріально не посвідчений; у ньому відсутнє чітке визначення предмету лізингу; місятьтся несправедливі умови щодо особи споживача; на момент його укладення у лізингодавця відсутня ліцензія на здійснення фінансових послуг.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2016 позов ОСОБА_2 до Товаристава з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів - задоволено.

Визнаний недійсним договір № 004451 фінансового лізингу від 23.05.2016, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто».

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь ОСОБА_2 47908,20 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» до суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій зазначав про незаконність рішення суду у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи. Зокрема, відповідач вказує на те, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Так, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що відповідач надає фінансові послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, що потребує обов'язкового ліцензування, ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» займається виключним видом господарської діяльності по наданню окремої фінансової послуги з фінансового лізингу без набуття спеціального статусу фінансової установи та отримання ліцензії, оскільки така процедура на момент укладення правочину не була передбачена нормами чинного законодавства України. Суд першої інстанції взагалі не дослідив два різні види діяльності, адміністрування залучених фінансових активів для придбання товарів у групах та фінансовий лізинг, яким безпосередньо займається відповідач, та не дослідив його регулювання, що є суттєвим порушенням при розгляді даної справи. Натомість ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» виконало всі вимоги, які ставляться чинним законодавством та отримало необхідну Довідку ФЛ № 551 від 11.06.2015 видану Національною комісією, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг України з якої вбачається, що ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» взято на облік як установу з правом надавати послуги з фінансового лізингу. Також звертається увага суду на те, що лише 07.12.2016 була прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 913 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг ( крім професійної діяльності на ринку цінних паперів )», яка передбачає ліцензування послуг з фінансового лізингу. Проте, заначається, що ці положення застосовуються до осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, через шість місяців з дня набрання чинності цієюпостановою.

При цьому, представники ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» погоджуються з висновками Суду першої інстанції, щодо безпідставності посилання позивача та її представника на недійсність договору в зв'язку з відсутністю його нотаріального посвідчення, та включення в правочин умов, що є несправедливими та такими, які порушують Закон України «Про захист прав споживачів».

На підставі викладеного, представник відповідача просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2016, постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору недійсним.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Представник позивача в листі від 23.02.2017 просив розглянути справу без участі позивача. Відповідач причини неявки свого представника суду не повідомив. Тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.4, 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та вважав, що відповідачем укладено договір фінансового лізингу без відповідної ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а тому спірний договір підлягає визнанню недійсним.

Разом з цим, судом встановлено відсутність підстав вважати умови договору фінансового лізингу несправедливими, оскільки сторони врегулювали свої відносини на власний розсуд, умови договору фінансового лізингу не суперечать вимогам Цивільного кодексу України, іншим актів цивільного законодавства, звичаям ділового обороту, вимогам розумності та справедливості.

А вимоги про нікчемність з підстав відсутності нотаріального посвідчення договору відхилені з огляду на відсутність таких норм в спеціальному законодавстві, що регулює правовідносини з фінансового лізингу.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не вважає за можливе.

Перевіряючи обставини справи апеляційним судом встановлено, що 23.05.2016 між сторонами укладено договір фінансового лізингу № 004451, відповідно до якого предметом фінансового лізингу є транспортний засіб, а саме «Toyota Corolla», комплектація - Style, об'єм двигуна -1.6 (бензин), тип КПП-AT, ціною 17141,18 доларів США. Відповідач бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність та передати предмет лізингу у користування позивачу.

За статтею 2 спірного договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 78 календарних місяців, але у будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань сторонами. Строк лізингу починається з моменту передачі предмета лізингу та підписання акту прийому-передачі предмета лізингу, та закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання акту прийому-передачі предмету лізингу та - останньому місяці сплати лізингового платежу за додатком №3 до цього договору.

Додатками до спірного договору фінансового лізингу є №1 - графік сплати авансового внеску, № 2 - специфікація, № 3 - графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (передається у момент підписання акту приймання/передачі предмету лізингу).

Таким чином, додатки № 1 і № 2 підписані сторонами, а предмет лізингу не переданий позивачу, а тому відповідно відсутні додаток № 3 та акт приймання/передачі предмету лізингу /а.с.24-31/.

На виконання умов договору позивачем були внесені кошти в розмірі 43710 грн. на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто», що підтверджується квитанцією № 123 від 23.05.2016/а.с.32/.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (п.11-1 ст.4 цього Закону).

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про здійснення відповідачем адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, укладений між стронами договір є договором фінансового лізингу, в якому відсутні умови щодо придбання товару у групах та/або за рахунок інших осіб, наявні умови щодо прибання предмету лізингу лізингодавцем та здійснення лізингових платежів лізингоодержувачем, що характерно для договору лізингу.

Частина 4 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачає можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами. Вказана норма має відсилочний характер на закони та нормативно-правові акти державних органів, що здійснюють регулювання дільності фінансових установ та ринків фінансових послуг.

Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг № 21 від 22.01.2004 затверджено Положення про надання послуг з фінансового лізингу юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.04.2004 за № 492/9091.

Згідно п. 2.1. цього Положення юридична особа має можливість надавати послугу з фінансового лізингу, якщо у предметі діяльності, визначеному установчими (засновницькими) документами, передбачено здійснення діяльності з надання послуг з фінансового лізингу та враховано вимоги законодавства щодо можливості суміщення фінансових послуг, а також за наявності:

1) внутрішніх правил з надання послуги з фінансового лізингу, затверджених уповноваженим органом юридичної особи, згідно установчих документів;

2) кваліфікованих працівників, які безпосередньо здійснюють діяльність з фінансового лізингу (укладання, супроводження та виконання відповідних договорів), які мають вищу освіту за фінансовим, економічним або юридичним напрямами, та не мають

непогашеної або незнятої судимості за корисливі злочини;

3) довідки про взяття на облік юридичної особи (далі - Довідка), виданої Держфінпослуг та/або Нацкомфінпослуг (додаток 1);

4) керівників (засновників), які не мають непогашеної або незнятої судимості за корисливі злочини;

5) документа, що підтверджує право власності або користування приміщенням за місцезнаходженням юридичної особи.

Як вбачається, з Довідки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) № 551 від 11.06.2015 ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» взято на облік як установу з правом надавати послуги з фінансового лізингу. Так, вказана довідка була надана відповідачем лише на стадії апеляційного розгляду в порушення вимог ст. 131,303 ЦПК України, проте вона не може бути залишена поза увагою суду з огляду на обов'язок повного і всебічного розгляду справи.

А отже висновок суду першої інстанції про відсутність ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб є передчасним, оскільки суд не здійснив перевірки вказаних обставин.

Також слід звернути увагу на посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів України № 913 від 07.12.2016 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)», якою затверджені ліцензійні умови, зокрема, передбачається отримання ліцензії на послуги з фінансового лізингу

Відповідно до п. 2 цієї Постанови, ліцензійні умови у частині, що стосується суб'єктів господарювання, які провадять діяльність з надання послуг з фінансового лізингу… та внесені до дня набрання чинності цією постановою до Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, застосовуються через шість місяців з дня набрання чинності цією постановою.

Таким чином, відповідно до даної постанови, лізингові компанії, що здійснюють свою діяльність на підставі отриманої раніше Довідки з Нацкомфінпослуг, зобов'язані привести свою діяльність у відповідність до нових ліцензійних умов, протягом але не пізніше шести місяців з моменту набрання чинності даної постанови. Наведні вище норми чинного законодавства, в свою чергу свідчать , що на час укладення спірного правочину відповідач мав право надавати послуги з фінансового лізингу, хоча за своїм правовим статусом не є фінансовою установою, на підставі Довідки Нацкомфінпослуг, яка при її видачі здійснює перевірку інших умов законодавства.

Також слід звернути увагу, що даною постановою та затвердженими ліцензійними умовами, законодавець розграничує два види діяльності з адміністрування фінансових активів від фізичних осіб для придбання товарів у групах та фінансовий лізинг. А отже ці види діяльності не можуть бути ототожнені.

З вищевикладеного вбачається, що висновок суду першої інстанції про недійсність правочину у зв'язку з його укладеням відповідачем без відповідного дозволу (ліцензії) є таким, що не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, чинного на час виникнення правовідносин.

Рішення суду в частині відхилення доводів позивача про нікчемність в зв'язку з відсутністю його нотаріального посвідчення, а також доводів щодо недійсності договору з підстав наявності несправедливих умов та умов, які порушують Закон України «Про захист прав споживачів» відповідачем не оскаржується. Разом з тим, в силу ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Верховний Суд України у правових позиціях у справах: №6-2766цс15 від 16.12.2015, № 6-1551цс16від 19.10.2016, № 6-648цс16, здійючи аналіз норм чинного законодавства, вказував на необхідність додержання нотаріальної форми при укладенні договору фінансового лізингу.

Згідно з ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду Україн, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, відповідно до ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

За своєю правовою природоює змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Судом встановлено, що договір фінансового лізингу № 004451від 23.05.2016, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто», нотаріально посвідчено не було, а тому вказаний договір, в силу ч. 2 ст. 215 ЦК України, є нікчемним, і в цьому разі, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Разом з тим, оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. В даному випадку строною відповідача категорично заперечується нікчемність правочину, укладеного з позивачем, а тому він є оспорюваним та може бути визнаний недійсним судом.

Висновок суду першої інстанції про відсутність норм щодо нотаріальної форми договору в спеціальному законодавстві, що регулює правовідносини з фінансового лізингу не може бути визнаний законним і обґрунтованим з огляду на ієрархію нормативно-правових актів. Кодифікований акт передбачає нотаріальне посвідчення договору найму транспортного засобу за участю фізичної особи, при цьому не містить посилання на норми іншого законодавства. А в силу ч. 2 ст 628 ЦК України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких місяться у змішаному договрі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Судом першої інстанції відхилені позовні вимоги щодо несправедливих умов договору, хоча вказані висновки є суперечливими з огляду на правові позиції Верховного Суду України у справах: № 6-3020цс15 від 11.05.2016, № 6-65цс15 від 11.05.2016; № 6-2766цс15 від 16.12.2015; № 6-1551цс16 від 19.10.2016 щодо несправедливих умов.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Так, за змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.

Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону).

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону).

Судом встановлено, що аналіз змісту спірного договору фінансового лізингу від 23.05.2016, укладеного між сторонами дає підстави прийти до висновку, що в договорі виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом (розділ 12 договору), звужені обов'язки лізингодавця, які передбачені в Законі України «Про фінансовий лізинг», положеннях ЦК України, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми 43710 грн., які були сплачені позивачем на виконання умов нікчемного правочину.

Наведене вище не враховано судом першої інстанції, в зв'язку з чим і в порядку ст. ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду позивачем було сплечено 551,21 грн. судового збору за вимоги майнового характеру та 551,21 грн. за вимоги немайнового характеру, тобто загальна сума становить 1102,42 грн. /а.с.3,4/.

Згідно квитанції від 27.05.2016 позивачем було сплачено 2500 грн. на оплату послуг за надання правової допомоги /а.с.42/. Додатково позивачем були понесені витрати на правову домогу в розмірі 300,00 грн., які сплачені нею згідно квитанцій від 18.08.2016 та 16.11.2016 /а.с.88,89/. В матеріалах справи наявні розрахунки витрат часу, з визначенням їх вартості, яка відповідає вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» /а.с.41,87/. А отже загальний розмір витрат на правову допомогу становить 2800,00 грн..

Оскільки позовні вимоги майнового і немайнового характеру задоволені, то і наявні підстави для стягнення цих сум з відповідача на користь позивача, їх загальний розмір становить 3902,42 грн..

Витрати відповідача понесені при зверненні з апеляційною скаргою компенсації не підлягають, оскільки доводи апеляційної скарги в переважній більшості є необгрунтованими, знайшли своє підтвердження його посилання на порушення норм матеріального права, але в іншій частині рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16.11.2016 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Визнати договір фінансового лізингу №004451 від 23.05.2016, який укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», недійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 43710, 00 грн. та судові витрати в розмірі 3902, 42 грн.. Всього стягнути 47612, 42 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: