АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6202/17 Справа № 196/844/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової суми,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому посилалась на не укладення договору купівлі-продажу житлового будинку №52 по вул. Центральній у с.Могилів та просила стягнути з ОСОБА_3 2000 доларів США в екв. 49700грн. на повернення авансової суми, переданої йому при домовленості купівлі будинку 28.10.2014р.

Рішенням Царичанського райсуду Дніпропетровської області від 17.11.2016р. у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову за такими підставами.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що передана у якості авансу сума 2000 доларів США є не грошима, а рухомим майном, яке у якості завдатку перейшло у власність ОСОБА_3 та не підлягає поверненню.

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

Згідно письмової особистої розписки ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 2000 доларів США у якості завдатку за житловий будинок №52 по вул. Центральній у с.Могилів із зазначенням про оплату залишку суми при оформленні договору купівлі-продажу (а.с.7). Сторонами визнано, що вказана грошова сума передана 28.10.2014р.

27.12.2014р. ОСОБА_3 отримано відповідні свідоцтва про право власності на житловий будинок №52 по вул. Центральній у с.Могилів та на земельну ділянку за вказаною адресою. Того ж дня, 27.12.2014р., право власності ОСОБА_3 на житловий будинок та земельну ділянку зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.17-20).

Договорів купівлі-продажу житлового будинку №52 по вул. Центральній у с.Могилів та земельної ділянки за вказаною адресою між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не укладено.

Відповідно до вимог ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про те, що фактичного договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не укладено, отримана 28.10.2014р. ОСОБА_3 від ОСОБА_2 сума 2000 доларів США фактично є авансом, яка підлягає поверненню ОСОБА_2 Оскільки зазначена сума є авансом, вона підлягає поверненню саме у звязку з тим, що сторонами не відбулось укладення договору купівлі-продажу будинку. ОСОБА_2 стверджувала, що ні до передачі авансу, ні після цього документи на будинок ОСОБА_3 так і не були їй предявлені. Дійсно, станом на 28.10.2014р. право власності ОСОБА_3 на житловий будинок та земельну ділянку ще не було оформлено, а доказів тому, що про отримання ним 27.12.2014р. відповідних свідоцтв про право власності ОСОБА_2 була своєчасно повідомлена, матеріали справи не містять.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення на її користь з ОСОБА_3 2000 доларів США в еквіваленті 49700грн. на повернення авансової суми відповідно до вимог ст.192 ЦК України в національній валюті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1158грн.20коп. на повернення понесених нею судових витрат.

Керуючись ст.ст.307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 49700грн. на повернення авансу та 1158грн.20коп. на повернення судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.