Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 323/1554/16-ц Головуючий у 1 інстанції Фісун Н.В.
Номер провадження 22-ц/778/710/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді: Кухаря С.В.,

ОСОБА_2,

суддів: Полякова О.З.,

при секретарі Буримі В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани» на заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани», третя особа Запорізьке міськрайонне управління юстиції Запорізької області про визнання недійсним договору оренди, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним, посилаючись на те, що є власником земельної ділянки площею 7,2502 га, яка розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки: :03:002:0227. Право власності на землю підтверджується свідоцтвом про право власності за заповітом №1447 від 25.12.2015 р.

До нього власником вищезазначеної земельної ділянки була громадянка ОСОБА_4, яка за життя й заповіла її позивачу.

13 березня 2015 року спадкодавець померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №319177 від 13.03.2015 р.

Оформивши в належний Законом строк право на спадщину, позивач дізнався, що на даний час відповідна земельна ділянка перебуває в оренді у TOB «Запорізькі лани».

Відповідний договір оренди підписано та зареєстровано вже після смерті орендодавця.

Ця обставина йому стала відома наприкінці 2015 року після отримання від нотаріуса витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №51245131 від 30.12.2015р.

Так, відповідно до інформації із Витягу, договір оренди землі укладено 23.04.2015 року, а зареєстровано Запорізьким міськрайонним управлінням юстиції (на той час - Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції) 15.05.2015 р.

Оскаржуваний договір не тільки завдає йому проблем у володінні, користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, але й вкрай обурює, з причин зневажливого ставлення керівництва ТОВ «Запорізькі лани» не тільки до норм Закону, а й до норм людської моралі.

Вважає, що оскільки громадянка ОСОБА_4 фізично не могла підписати договір оренди землі від 23.04.2015 р., який зареєстрований третьою особою 15.05.2015 року, а також не підписувала акт визначення меж земельної ділянки, який є невід'ємним додатком до договору, він є недійсним.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, розміром 7,2502 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району від 23.04.2015 року укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Запорізькі лани» зареєстрований 15.05.2015 року Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції, про що в державному реєстрі вчинено запис №9682721. Стягнути з ТОВ «Запорізькі лани» на користь позивача сплачені: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 551,20 грн., судовий збір за заяву про забезпечення доказів у розмірі 275,60 грн.

Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, розміром 7,2502 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району від 23.04.2015 року укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Запорізькі лани», зареєстрований 15.05.2015 року Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції, про що в державному реєстрі вчинено запис №9682721. Стягнуто з ТОВ «Запорізькі лани» на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 551,20 грн. та судовий збір за заяву про забезпечення доказів у розмірі 275,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ТОВ «Запорізькі лани» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до матеріалів справи вбачається що 13 березня 2015 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №319177 від 13.03.2015 р. (а.с.8), після смерті якої залишилася земельна ділянка площею 7,2502га, яка розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки: :03:002:0227.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 грудня 2015 року право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_3

На даний час відповідна земельна ділянка перебуває в оренді у TOB «Запорізькі лани» відповідно договору оренди земельної ділянки, розміром 7,2502 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району від 23 квітня 2015 року.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Як вірно зазначив суд попередньої інстанції, зазначена норма відповідає принципу свободи договору, передбаченому у ст. 6 та ст. 627 ЦК України. Крім того, вказані норми кореспондуються із ч. 3 ст. 203 ЦК України, що передбачає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, у зв'язку з чим волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про оренду землі» - обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов.

Вказана правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року у справі № 6-162ц13, яка є обов'язковою для судів при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214 ЦПК України).

Відповідний договір оренди підписано та зареєстровано вже після смерті орендодавця, так, як зазначено, сторона за договором померла 13 березня 2015 року, а договір підписано від її імені 23 квітня 2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що вказаний правочин не відповідав і не міг відповідати волевиявленню ОСОБА_4, оскільки на момент його підписання ОСОБА_4, як сторона за договором вже померла.

Суд також вірно зазначив, що належних і допустимих доказів на підтвердження в запереченнях відповідача, і цей довід також міститься і в апеляційній скарзі, доводів про те, що сторони договору оренди землі дійшли згоди щодо усіх суттєвих умов договору ще за життя ОСОБА_4 матеріали справи не містять, окрім цього вказаний факт не має в цьому випадку жодного правового значення.

Посилання у скарзі, на те, що фактично в частині дати укладення договору є описка, також є безпідставним оскільки, жодних доказів в цій частині не надано, як і доказів дійсної, на думку відповідача, дати підписання договору. Аналогічне посилання в сказі на підписання договору без дати теж є безпідставним, оскільки дата договору є суттєвою умовою, без узгодження якої сторонами він не може бути укладеним.

Інші доводи апеляційної скарги, що саме померла за життя підписала договір, що позивач знав про укладення цього договору, та отримував орендну плату за договором, про введення позивачем суд в оману, про те, що при зміні власника землі договір є чинним, зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався відповідач в суді першої інстанції, як на підстави своїх заперечень проти позову, вони фактично оцінені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні і його висновків не спростовують.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани» відхилити.

Заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2016 року у цій справі залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: