Справа №173/212/17
Провадження №2-о/173/37/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту , що має юридичне значення - ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася заявник ОСОБА_1, з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, згідно якої просить встановити факт, що вона по національності є полькою та її мати також є полька та зобов'язати Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни до актового запису про народження її народження, вказавши в графі національність -«полька», та в графі «національність» мати - полька

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступне: вона народилась 24.10.1978 року в м. Первомайськ Миколаївської області.

Її мати по національності є полькою. Мати її матері, а її бабця Стефанова ( дівоче прізвище Реут) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 була уродженою полькою, сповідувала римсько-католицьку віру, дотримуючись традицій цієї національності . Ї прадід та прабабка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 теж були уродженими поляками. З кінця 19 століття та на початку 20 століття проживали на території Вітебської області, переслідувались радянською владою за свою національність та віросповідання.

Її дід ОСОБА_3 був репресований радянською владою і розстріляний в 1930 році трійкою за антирадянську пропаганду. Його старший син ОСОБА_5, за національністю поляк, був репресований та висланий до Сибіру в «ИТЛ» на 10 років, дана інформація підтверджується у відкритому списку жертв політичних репресій СРСР. Помер ОСОБА_5 в 1959 році.

Її прабабуся, ОСОБА_4, та її діти в тому числі і бабуся ОСОБА_6, після розстрілу свого чоловіка були вислані до Сибіру і приховували належність до польської національності з метою уникнення переслідувань радянською владою.

У вихованні її матері допомагала бабуся, ОСОБА_4, яка передала їй польську культуру, традиції, навчила розмовляти та молитися польською мовою.

Вона також виховувалась мамою відповідно до польських традицій, святкувала польські свята та вважає себе полькою.

На даний час в жодному документі, в тому числі і в паспорті громадянина України, які їй видавались, не вказано її національності. Національність її матері ОСОБА_7 вказана лише в свідоцтві про її народження, а саме зазначено, що національність матері «русская», що є помилкою.

З метою підтвердження польського походження її та її матері вона та її мати неодноразово звертались до різних архівних відділів, але на свої запити отримували відповіді, що архіви до 1925 року не збереглись.

Встановлення польського походження необхідне їй для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені законодавством республіки ОСОБА_8 для громадян пострадянських республік польського походження. В іншому порядку окрім судового вона встановити даний факт не має можливості, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні заявниця вимоги про встановлення факту належності її до польської національності підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Заінтересована особа, представник Первомайського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про слухання справи у відсутність її представника. Проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності до польської національності заявниці, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 11 ЗУ «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у якій би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається.

Судом встановлено, що заявниця народилась 24.10.1978 року в м. Первомайськ Миколаївської області, дошлюбне прізвище заявниці «Соловей», що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до свідоцтва про шлюб заявниця одружилась із ОСОБА_9 та після реєстрації шлюбу заявниця перейшла на прізвище чоловіка «Дорфлер». До одруження із ОСОБА_9, заявниця була одруженою із ОСОБА_10, та після розірвання з ним шлюбу мала прізвище «Малієнко», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу та витягом із державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

В свідоцтві про народження заявниці її батьками вказані: батько ОСОБА_11. за національністю українець , мати ОСОБА_7, за національністю росіянка.

З пояснень заявниці встановлено, що її мати по національності є полькою. Мати її матері, а бабця заявниці Стефанова ( дівоче прізвище Реут) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 була уродженою полькою, сповідувала римсько-католицьку віру, дотримуючись традицій цієї національності . Прадід та прабабка заявниці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 теж були уродженими поляками. З кінця 19 століття та на початку 20 століття проживали на території Вітебської області, переслідувались радянською владою за свою національність та віросповідання.

Відповідно до повідомлень різних архівних відділів реєстрації актів цивільного стану, на запити заявниці та її матері, надані відповіді, що архіви до 1925 року не збереглись. Тому документально підтвердити свою належність до польської національності заявниця не може.

Проте факт належності заявниці, її матері, бабусі та прабабусі до польської національності підтверджується наступними доказами. Відповідно даних Білоруського « Меморіалу» «Жертви політичного терору в СРСР» встановлено, що дід заявниці ОСОБА_3 був репресований радянською владою і розстріляний в 1930 році трійкою за антирадянську пропаганду. Відповідно до анкетних даних вказується, що ОСОБА_3, за національністю є поляк. Старший син ОСОБА_3, - ОСОБА_5, також був репресований та висланий до Сибіру в «ИТЛ» на 10 років, що також підтверджується відкритим списком жертв політичних репресій СРСР. Національність ОСОБА_5,також зазначається - поляк. Помер ОСОБА_5 в 1959 році.

Прабабуся заявниці, ОСОБА_4, та її діти в тому числі і бабуся ОСОБА_6, після розстрілу свого чоловіка були вислані до Сибіру і приховували належність до польської національності з метою уникнення переслідувань радянською владою. на підтвердження даного факту в судовому засідання були оглянуті фотознімки з написами зображених на них осіб та подій та місця в якому ці події відбувались.

Відповідно до письмової нотаріально посвідченої заяви матері заявниці ОСОБА_12, в судовому засіданні встановлено, що вона підтверджує свою належність до польської національності, дані про свою родину та переселення її до Сибуру.

Відповідно до схеми родинних зв'язків, наданих заявницею, вбачається, що у її прабабці та прадіда ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було семеро дітей, з яких самою меншою було бабуся заявниці ОСОБА_6. При цьому імена інших дітей були: ОСОБА_13, Адам, Лідка, Михайло, які є характерними саме для імен польської осіб національності, а не українців чи росіян.

Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що факт належності заявниці до польської національності по материнській лінії знайшов своє підтвердження.

Встановлення факту належності до польської національності потрібно заявниці для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатись пільгами, які передбачені законодавством республіки ОСОБА_8.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Це означає, що суд не може відмовити в правосудді, якщо громадянин України, іноземець або особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації. або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвитку Української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин.

Національність національна ідентичність, належність особи до певної нації ( або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи ( мова, звичаї, традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності почуттям національної ідентичності.

Згідно пояснень заявниці вона вважає себе полькою так як виховувалась мамою відповідно до польських традицій, святкувала польські свята, сповідує католицьку релігію.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, мовної, культурної, релігійної самобутності, а також на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності заявниці до польської національності, так як її мати, бабуся, прабабуся належали до польської національності, заявниця також має право на відновлення національності своїх предків та внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «полька», як це передбачено ЗУ «Про національні меншини в Україні».

Встановлення факту національної ідентичності заявниці необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження її роду. Цей факт має юридичне значення, оскільки з 07.08.2007 року згідно із Законом «Про карту поляка» , Законом « Про репатріацію» від 09 листопада 2000 року, ухвалених Сеймом ОСОБА_8, громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація, що склалась може позбавити заявницю та її нащадків права користуватись вказаними правами.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про можливість задоволення заявлених заявницею вимог.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 256-258 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1, заінтересована особа: Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту , що має юридичне значення - задовольнити

Встановити факт, що ОСОБА_9 ( уроджена ОСОБА_12) ОСОБА_14, яка народилась 24 жовтня 1978 року в м. Первомайськ Миколаївської області полька.

Зобов'язати Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни до актового запису про народження № 1071 від 25 жовтня 1978 року ОСОБА_15, вказавши в графі національність ОСОБА_15 -«полька», в графі «національність» мати - полька

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга поданою не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.