Справа № 182/7943/15-ц
Провадження № 2/0182/272/2017
У Х В А Л А

Іменем України

02.03.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми боргу зі спадкоємців, суд-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення суми боргу зі спадкоємців.

28 лютого 2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій, в порядку ст.151-153 ЦПК України, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на стоматологічний кабінет та на обладнання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Верховний Суд України в п.1, п.4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначає, що за змістом п.1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Так, клопотання про забезпечення позову має бути мотивоване і обґрунтоване доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідністю предмету позовної вимоги позивача. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, вищевикладене суд дійшов висновку, що заявником не надано доказів на підтвердження наміру відповідачів навмисно ухилитися від виконання рішення суду та окрім того, зі змісту клопотання вбачається, що воно не обґрунтоване доказами, щодо наявності реальних загроз чи утруднень виконання рішення суду, що є необхідною умовою для застосування обраного заявником виду забезпечення позову. Разом з тим, позивачем в заяві про забезпечення позову не зазначено повні відомості про те, на яке саме майно він просить накласти арешт; за ким на час звернення до суду зареєстроване вказане майно. Доказів про відмову в наданні даної інформації позивачем також не надано.

Таким чином, оскільки такі відомості необхідні для вирішення питання про забезпечення позову, але позивачем вони надані не були, у звязку з чим суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми боргу зі спадкоємців - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_6