печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретарів Сторожук Є.Ю., Кравченко Х.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного теритоірального управліня юстиції у м. Києві про стягнення заборгованості по аліментам, нарахування та стягнення пені, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від заборгованості по аліментам,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогами до ОСОБА_2 і просить з урахуванням зменшення позовних вимог стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 91 145,62грн., а також неустойку(пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 18 684,40грн. Позовні вимоги обґрунтовані тривалою несплатою аліментів на утримання дитини.

Відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов і просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, вказуючи на те, що ним своєчасно сплачувались аліменти у визначеному розмірі, при цьому самою позивачкою створювались умови для накопичення заборгованості, оскільки аліменти нею не отримувались свідомо. Крім того, відповідач категорично заперечував проти того, що виконавчий лист взагалі знаходився на виконанні у виконавчій службі.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали вимоги, просили їх задовольнити, вказуючи обставини викладені у позовній заяві та додаткових в задоволенні зустрічного позову просили відмовити за його безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити у його задоволенні, свої зустрічні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач наполягав на тому, що виконавчий лист ніколи не знаходився на виконанні, при цьому він сплачував належні кошти на утримання дитини.

Третя особа Печерський районний відділ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на вимогу суду надала копії матеріалів виконавчого провадження, які були вивчені під час дослідження доказів. Під час судового розгляду представник ОСОБА_3 зазначила про те, що дійсно виконавчою службою здійснюється виконавче провадження, у зв'язку з наявною заборгованістю складено довідку-розрахунок.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, предстанвика третьої особи, вививши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2008 року з ОСОБА_2 1958 року народження, стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі на користь позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500 гривень щомісячно починаючи з 28 грудня 2006 року до повноліття ОСОБА_5.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми за один місяць - 1500 гривень.

12 вересня 2008 року судом було видано виконавчий лист № 2-700-1/08 на виконання вищезазначеного рішення суду в частині негайного виконання.

10 лютого 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-700 від 04 лютого 2011 року виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1.на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1500грн. щомісячно.

06. 12. 2016 року державним виконавцем Печерського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві позивачу було надано Розрахунок заборгованості по аліментах, згідно якого заборгованість станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 становить 91 145 грн.

Згідно ст. 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно ст. 195 цього ж Кодексу розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно ст. 196 цього ж Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно ст. 197 цього ж Кодексу з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач має заборгованість за аліментами у розмірі 91 145,62грн. у зв'язку з несвоєчасною та не у повному обсязі сплатою грошових коштів за рішенням суду.

Розрахунок складений державним виконавцем 06.12.2016р., та затверджений начальником Печерського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві не спростований відповідачем, а тому приймається судом до уваги.

Позивачем розраховано неустойку(пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, яка складає 18 684,40грн. Даний розрахунок наведений позивачем у заяві про зменшення позовних вимог, не спростований відповідачем, а тому не викликає сумнівів у його достовірності та приймається судом.

Заперечення та зустрічні вимоги відповідача суд відхиляє, оскільки підстав для звільнення відповідача від заборгованості не встановлено.

Суд виходить з відсутності належних та допустимих доказів існування істотних обставин, які б давали суду підстави повністю або частково звільнити боржника від сплати заборгованості по аліментам. Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів було відкрито, у ньому здійснювались виконавчі дії, відповідачем не у повному обсязі сплачувались аліменти, що призвело до утворення заборгованості.

Отже слід дійти висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1, та безпідставності зустрічних вимог ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 195,196 Сімейного кодексу України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 91 145,62грн. та неустойку (пеню) у розмірі 18 684,40грн.

В задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від заборгованості по аліментам, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Цокол Л.І.