Справа №278/105/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

10 березня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Дубовік О.М.

за участю секретаря судового засідання Поліщук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

19.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути витрати на правову допомогу в сумі 250 гривень.

У своїх доводах позивач посилається на те, що разом з відповідачем мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу не надає; він здоровий, працездатний чоловік. Через відсутність матеріальної підтримки з боку відповідача вона з дитиною перебуває у скрутному матеріальному становищі. Тому просить суд задовольнити позов.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність; позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 20).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився. У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання (а.с. 15), зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 18, 23). З письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд, на підставі наявних доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані докази по справі, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами розірвано 07.08.2014 року рішенням Житомирського районного суду Житомирської області (а.с. 2).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17.07.2007 року Виконавчим комітетом Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської вбачається, що відповідач є батьком ОСОБА_3, яка народилася 24.06.2007 року (а.с. 3).

Із довідки № 109, виданої 12.01.2017 року Виконавчим комітетом Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, вбачається, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з матірю ОСОБА_1 за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Станишівка, вул. 1-го Травня, буд. 10 (а.с. 6).

Позивач ОСОБА_1 працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Перший охоронний альянс» на посаді диспетчера, що підтверджується відповідною довідкою №ФП-00000002 від 12.01.2017 року (а.с. 7).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, також враховуючи стан здоровя дитини, суд вважає необхідним призначити стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.01.2017 року.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача чи перебування на його утриманні інших осіб, суду надано не було.

Ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 250 грн. на її користь та надані відповідні докази (а.с. 8, 9, 10, 11).

Відповідно до статті 79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 158, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податку не відомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.01.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податку не відомий, судовій збір у спеціальний фонд Державного бюджету України у розмірі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податку не відомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1, судові витрати у сумі 250 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його отримання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О. М. Дубовік