Справа №573/1750/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/120/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 18 листопада 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду з позовом і свої вимоги мотивувала тим, що починаючи з 1984 року мешкала разом із відповідачем однією сімєю, а шлюб був ними зареєстрований 20 січня 1994 року. За договором купівлі-продажу від 2 вересня 1991 року відповідачем було придбано домоволодіння розташоване за адресою Білопільський район с.Котенки, вул.Вишнева (колишня Кірова), буд № 58. За період з 1995 року по 2009 рік ними було здійснено реконструкцію житлового будинку та будівництво надвірних господарських будівель. Після розірвання шлюбу відповідач не визнає її право на спільно нажите майно, а саме на вищезазначене домоволодіння, а тому просила визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 садибу, розташовану за адресою с. Котелки, вул. Кірова (Вишнева), 58 Білопільського району та виділити в натурі 1/2 частину майна, встановивши порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 18 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 садибу, що розташована за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Котенки, вул. Вишнева (колишня Кірова), будинок № 58.

Встановлено порядок користування між співвласниками спільної сумісної власності подружжя: садибою, що розташована за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Котенки, вул. Вишнева (колишня Кірова), будинок № 58 в рівних частках згідно варіанту № 1 порядку користування житловим будинком та надвірними будівлями і спорудами.

Виділено у користування із спільної сумісної власності подружжя співвласнику ОСОБА_4 : у житловому будинку літ. «№А-1» з прибудовою літ. «а»:

- житлову кімнату «1-2» площею 16,0 кв.м.; веранду «1-1» площею 10,0 кв.м.;

- коридор «1-11» площею 3,9 кв. м. залишено у загальному користуванні.

Всього на 1/2 частину в житловому будинку літ. «А -1» з прибудовою літ. «а» виділено загальну площу 28,26 кв.м. (16,0 +10,0 + (3,9 х 26,0) / 16,0 +10,0 +14,4 + 4,5), що на 3,86 кв. м. (28,26 24,4) більше, ніж необхідно.

По надвірних будовах:

- сарай літ. «Е» вартістю 13 327 грн.;

- погріб літ. «п/д» вартістю 11 326 грн.,

- навіс літ. «В» вартістю 7032 грн.,

- теплицю літ. «Б» вартістю 19 436 грн. залишено у загальному користуванні,

- літню кухню літ. «Д» вартістю 46 847 грн. залишено у загальному користуванні,

- вбиральню літ. «У» вартістю 2085 грн. залишено у загальному користуванні,

- ворота «№1» вартістю 3 595 грн. залишено у загальному користуванні,

- огорожу «№2» вартістю 29 444 грн. залишено у загальному користуванні,

- огорожу «№3» вартістю 3960 грн. залишено у загальному користуванні,

Всього на 1/2 частину виділено надвірних будівель і споруд вартістю 84 368 грн. 50 коп., що на 2 369 грн. 50 коп. більше ніж необхідно.

Співвласнику ОСОБА_3 на його 1/2 частку виділено у користування:

у житловому будинку літ. «А -1» з прибудовою літ. «а»:

- кухню «1-1» площею 14, 4 кв. м. (використовується як житлова),

- кладову«1-111» площею 4,5 кв. м.,

- коридор «1 -11» площею 3,9 кв. м. залишено у загальному користуванні.

Всього на 1/2 частину в житловому будинку літ. «А -1» з прибудовою літ. «а» виділено загальну площу 20,54 кв. м., що на 3, 86 кв. м. менше, ніж необхідно.

по надвірних будовах:

- гараж літ. «Г» вартістю 26 946 грн.,

- теплицю літ «Б» вартістю 19 436 грн. залишено у загальному користуванні,

- літню кухню літ. «Д» вартістю 46 847 грн. залишено в загальному користуванні,

- вбиральню літ. «У» вартістю 2085 грн. залишено в загальному користуванні,

- ворота «№1» вартістю 3 595 грн. залишено у загальному користуванні,

- огорожу «№2» вартістю 29 444 грн. залишено у загальному користуванні,

- огорожу «№3» вартістю 3960 грн. залишено у загальному користуванні,

Всього на 1/2 частину виділено надвірних будівель і споруд вартістю 79 629 грн. 50 коп., що на 2 369 грн. 50 коп. менше, ніж необхідно.

Вказано, які для цього необхідно в будинку виконати переобладнання:

1)демонтувати дверний блок і закласти дверний отвір між приміщеннями кухні 1 1» та житлової кімнати «1 -2».

2) Пробити дверний отвір між приміщеннями житлової кімнати «1-2» та веранди «1-1» з установкою дверного блоку.

Покладено на позивачку ОСОБА_4 виконання робіт по переобладнанню будинку.

Горище приміщення залишено в загальному користуванні.

Згідно 1 варіанту порядку користування земельною ділянкою (Додаток № 5) у користування ОСОБА_4Д виділено земельну ділянку загальною площею 1 763,0 кв. м. (3526х1/2) заштрихована жовтим кольором, що відповідає 1/2 частині, а саме: - 1/2 площі земельної ділянки загального користування 598 кв. м.; - земельну ділянку індивідуального користування 1165,0 кв. м.

У користування ОСОБА_3 виділено земельну ділянку загальною площею 1763,0 кв. м. (3526х1/2) заштрихованого зеленим кольором, що відповідає 1/2 частині, а саме - 1/2 площі земельної ділянки загального користування 598,0 кв. м.; - земельну ділянку індивідуального користування - 1165,0 кв. м.

Межа визначення порядку користування земельною ділянкою проходить: - від точки А на межі з ділянкою № 57 по вул. Кірова ( Вишнева) на відстань 10,07 м до т. Б; - від т. Б прямі до т. В, розташованій на межі з ділянкою № 59 по вул. Кірова ( Вишнева); -від т.Б під кутом на відстань 116,07 м до т. Г, розташованій на тильній межі земельної ділянки.

Точки А-Б-В-А визначають ділянку загального користування. Точка А ділить бічну межу з ділянкою № 57 по вул. Кірова (Вишнева) на дві частини: 41,47 м. та 115,33 м. Точка В ділить бічну межу з ділянкою № 59 по вул. Кірова (Вишнева) на дві частини: ламана лінія 46,92 м. (4,55 + 37,19 + 4,28) та 116,80м. Точка А ділить тильну межу земельної ділянки на дві частини: 10,04 м. і 10,04 м. Даний варіант порядку користування земельною ділянкою представлений в додатку № 5.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 588 грн. 79 коп. згідно квитанції № 75 від 31 серпня 2016 року.

Скасовано ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 16 вересня 2016 року про заборону ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії по розпорядженню спільним майном- садибою, що розташована за адресою: с.Котенки, вул. Вишнева (колишня Кірова), буд. № 58, Білопільського району, Сумської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Білопільського районного суду Сумської області від 18 листопада 2016 року та закрити провадження у справі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що спірне нерухоме майно було придбане ним ще до реєстрації шлюбу з позивачем і усі роботи по покращенню цього майна були ним здійснені до 1994 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника апелянта, вивчивши матеріали даної справи та матеріали справи № 591/6966/15-ц, № 573/913/14-ц, матеріали інвентарної справи на будинок і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що під час перебування у шлюбі сторонами спільно реконструйовано будинок та побудовані надвірні будівлі, розташовані за адресою: с.Котенки, вул.Вишнева (Кірова), 58 Білопільського району Сумської області, а тому цей будинок разом із земельною ділянкою на якій він розташований є спільним майном подружжя а тому підлягає розподілу.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, так як суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 20 січня 1994 року уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського міськвиконкому, актовий запис № 74 (а.с.107 зв.). Дітей від шлюбу у сторін не має.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 02 вересня 1991 року ОСОБА_3 купив у колгоспу ім. Кірова під дачу житловий будинок з сараєм, що розташований за адресою: с. Котенки, вул. Кірова (Вишнева), буд. № 58, Білопільського району, Сумської області. Балансова вартість житлового будинку з надвірними будівлями 200 карбованців (а.с.103). З копії технічного паспорту вбачається, що будинок № 58 в с. Котенки Г-Вирівської сільської ради зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Г-Вирівською сільською радою 02 вересня 1991 року № 47 (а.с.105-107).

На день укладення договору купівлі-продажу житлового будинку відповідач перебував у шлюбі з ОСОБА_5 і дана обставина підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 18 січня 1993 року (а.с.189).

Відповідач ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 3226 га на підставі рішення Г-Вирівської сільської ОСОБА_4 народних депутатів від 16 вересня 2000 року і дана обставина підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю (а.с.12).

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено та розірвано шлюб між ним та ОСОБА_4

Між сторонами виник спір з приводу спільного майна набутого ними під час шлюбу і рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2014 року визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2014 року вселено ОСОБА_4 до зазначеної квартири (а.с.104).

Як вбачається з повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 23.06.2014 року та декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК у Сумській області 08.07.2014 року по вул. Вишнева, буд. 58 в с.Котенки Білопільського району Сумської області було здійснено реконструкцію житлового будинку та будівництво господарських будівель (а.с.202-204).

Згідно із частиною першою статті 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них (аналогічні положення містять пункти 1, 2 частини першої статті 57 СК України).

Статтею 25 КпШС України передбачено, що якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя (аналогічні положення містить і ст.62 СК України).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкта в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначена на час розгляду справи ринкова вартість будинку не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкта.

Як вбачається з висновку № 39/14 судової будівельнотехнічної експертизи виконаної судовим експертом ОСОБА_6, при встановленні вартості спірного домоволодіння було використано метод аналогів продажу (а.с.108-122).

Позивачем не було надано суду належних доказів того, що за рахунок саме її грошових та трудових затрат істотно збільшилась вартість спірного будинку. Також позивач ОСОБА_4 не надала суду належних доказів, що за рахунок її коштів проводився саме реконструкція та капітальний ремонт будинку, а не проводився поточний ремонт будинку, яким сторони досить довгий час користувались.

Таким чином, позивачем не доведено, що будинок істотно збільшився у своїй вартості саме внаслідок здійснених за період шлюбу поліпшень, проведення переобладнання та ремонтних робіт у будинку, а не тенденцій до загального подорожчання об'єктів нерухомості.

Позивач, звертаючись з позовом до суду свої вимоги обґрунтовувала тим, що, починаючи з 1984 року проживала з відповідачем однією сімєю і вела спільне господарство і тому спірне майно, а саме домоволодіння, яке придбане відповідачем за договором купівлі-продажу від 02 вересня 1991 року і вподальшому реконструйоване за період з 1995 року по 2004 року є спільним майном подружжя.

В той же час, колегією суддів встановлено, що відповідач на час набуття права власності на спірне домоволодіння перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою ОСОБА_5 і шлюб між ними розірвано лише 18 січня 1993 року, а тому відсутні підставі стверджувати, що дане майно є спільним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Також колегія суддів вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що реконструкція та капітальний ремонт житлового будинку було проведено саме в період з 1995 року по 2004 рік, оскільки з повідомленням про початок виконання будівельних робіт відповідач звернувся вже після розірвання шлюбу з позивачем - 23.06.2014 року, а декларація про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК у Сумській області 08.07.2014 року.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу послання позивача, як на підтвердження періоду виконання робіт по реконструкції житлового будинку на постанову Зарічного районного суду від 10 липня 2014 року про скасування постанови про притягнення до адмінвідповільності за ч.1 ст.96 Кодексу про адміністративні правопорушення України та накладення штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. на ОСОБА_4,(а.с.101) оскільки відповідач не був стороною у даній справі, а відомості у протоколі про адмінправопорушення про виконання реконструкції спірного житлового будинку та будівництво господарських споруд без затвердженого проекту та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт саме за період з 1995 року по 2004 рік зазначені зі слів самої позивачки.

Таким чином колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, що будинок істотно збільшився у своїй вартості саме внаслідок здійснених за період шлюбу поліпшень, а за відсутності доказів такої суттєвої ознаки як істотність збільшення вартості будинку не має підстав для визнання такого майна спільною сумісною власністю, відповідно і для задоволення позову.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо доведення позивачем належними доказами своїх позовних вимог прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п. 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 18 листопада 2016 у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -