Справа № 639/7891/16-ц
03 березня 2017 р. Жовтневий районний суд м.Харкова
у складі: головуючого- судді Єрмоленко В.Б.
при секретарі- Слюсаревій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа- Дорофєєв ОСОБА_3, Служба у справах дітей Жовтневого району управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про виселення,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, 3 особа- Дорофєєв ОСОБА_3, служба у справах дітей Жовтневого району управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про виселення разом з малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона є власником зазначеної квартири, зареєстрована разом з чоловіком ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_2- онука, зареєстрована з батьками ОСОБА_5- колишнім зятем позивача,ОСОБА_2- дочкою та малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі 7 , яка знаходиться в одному коридорі з квартирою ОСОБА_1 Позивач стверджує, що у червні 2014 р. онука попросила дозволити їй тимчасово, біля року-двох років, мешкати в кв. 8-А. Позивач з чоловіком погодилась та перейшла в кв.7, тому як дочка фактично проживає в іншій квартирі, яку їй купила позивач, зять весь час перебуває у відрядженнях. Згідно домовленості ОСОБА_2 повинна була оплачувати комунальні послуги та виселитися з квартири по першій вимозі, проте перестала пускати в квартиру ОСОБА_1 і її чоловіка, а згодом забрала і ключі, вчинила сварку, що змусило позивача звернутися до відділення поліції. З квітня 2016 р., коли ОСОБА_1 попросила звільнити квартиру, відповідач категорично відмовила, квартиру не сплачує, вимагає сплатити їй гроші.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не сповістила суд, заперечень не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
3 особа- Дорофєєв ОСОБА_3 визнав позов ОСОБА_1 і підтвердив викладені позивачем обставини.
Представник служби у справах дітей Жовтневого району управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради повідомлявся про час і місце судового засідання, інформації про згоду на участь у справі не надіслав.
Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступного.
ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання, посвідченого 17.05.2001 р. державним нотаріусом 5-ої Харківської державної нотаріальної контори, належить квартира АДРЕСА_2, що складається з жилої кімнати житловою площею 18 кв.м., загальною 30,7 кв.м. Як вбачається з довідки з місця проживання, виданої дільницею 43 КП «Жилкомсервіс» в квартирі з 2012 р. зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_1
Як пояснила позивач та ОСОБА_1, у 2014 р. вони дозволили відповідачу тимчасово пожити в їх квартирі, а самі перейшли в кв. 7. За інформацією КП «Жилкомсервіс» в кв.7 зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6- відповідач і ОСОБА_4, 2014 р. народження-дочка відповідача. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації житлового фонду виконкому Харківської міської ради власниками АДРЕСА_3 є ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_2 У 2016 р. позивач попросила відповідача звільнити належну їй квартиру, проте у неї забрали ключі, вчинили сварку, що змусило ОСОБА_1 звернутися до відділення поліції.
Відповідно до висновку Новобаварського відділення Київського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Харківській області від 22.08.2016 р., позивач звернулась до поліції 10.08.2016 р. із заявою щодо вжиття заходів до її внучки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка 04.04.2016 р. вчинила сварку і забрала ключі від квартири. Опитана ОСОБА_2 підтвердила, що бабуся за особистим бажанням впустила її до квартири, а чому звернулась до поліції їй невідомо. Оскільки між сторонами виникли цивільно-правові відносини, ОСОБА_1 розяснено право вирішувати спор у цивільному судочинстві.
За правилами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має використовувати його для промислового виробництва.
Таким чином, власник житлового приміщення має право сам вирішувати яким чином використовувати його.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимогати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки ОСОБА_2 разом з дитиною не має самостійного права користуватися квартирою 8-А, вона зареєстрована та є власником іншої квартири АДРЕСА_4, її проживання в квартирі ОСОБА_1 є перешкодою для власника у здійсненні прав, передбачених ч. 1 ст. 383 ЦК України.
За таких обставин позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ч. 1 ст. 321, ч.1 ст. 383, ст. 391 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа-Дорофєєв ОСОБА_3, Служба у справах дітей Жовтневого району управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради-задовольнити.
Виселити ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_5 без надання іншого жилого приміщення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ -