Справа № 477/2218/16-ц
Провадження № 2/477/197/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого району суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та до Калинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті громадянки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті ОСОБА_4 залишилася в спадок земельна ділянка, площею 3,15 га, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Калинівскої сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яка була заповідана йому спадкодавицею ОСОБА_4, але яку він не вмозі оформити в нотаріальному порядку, через пропуск строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що він пропустив строк для прийняття спадщини через свою необізнаність був впевнений, що наявність заповіту не потребує необхідності вчинення інших дій, тому просив надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Під час розгляду справи за ухвалою суду до участі в ній були залучені в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які проживали на час смерті спадкодавця ОСОБА_5, прийнявшого спадщину після смерті ОСОБА_4

В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від позивача на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглядати без його участі, а позов задовольнити.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Калинівка Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області померла громадянка ОСОБА_4 і після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, площею 3,15 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яка їй належала відповідно до державного акту серії НОМЕР_1, виданого Калинівською сільською радою Жовтневого район Миколаївської області 20 травня 2002 року.

За свого життя нею був складений заповіт, посвідчений 17 вересня 2004 року секретарем виконавчого комітету Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області.

Відповідно до заповіту ОСОБА_4 заповіла на випадок своєї смерті належне її на праві власності майно у виді земельних ділянок сільськогосподарського призначення громадянину ОСОБА_1, тобто позивачу в справі.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Норми Цивільного кодексу України вирізняють два види спадкування: за законом та за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1233-1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом повинен був на протязі шести місяців прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом подачі заяви до нотаріальної контори (або нотаріусу), однак не вчинив цього, оскільки через свою правову необізнаність не знав чіткого порядку дій по прийняттю спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи з цього суд вважає, що строк він пропустив з поважних причин і приходить до висновку про необхідність визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщин строком у три місяці.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Надати ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном у три місяця з дня набрання законної сили цього рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.В. Козаченко