Провадження № 2/761/3027/2017
У Х В А Л А

Іменем України

03 січня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Муніципальна іпотечна компанія» про визнання бездіяльності протиправною, визнання договору купівлі-продажу паркомісця дійсним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

30.12.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Муніципальна іпотечна компанія» про визнання бездіяльності протиправною, визнання договору купівлі-продажу паркомісця дійсним та зобов'язання вчинити дії.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.п. 41, 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, у відповідності до роз'яснень, як містяться у п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року за №5, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Як вбачається зі змісту даної позовної заяви, позивачем, серед іншого, заявлено вимоги, що виникають з приводу нерухомого майна, а саме вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання передати парко місце, що знаходиться за адресою: м.Суми, вул. Новомістенська, 8, що територіально знаходиться поза межами дислокації Шевченківського району міста Києва.

Водночас, згідно вимог п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках коли справа не підсудна цьому суду.

З огляду на наведене, суддя прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Муніципальна іпотечна компанія» про визнання бездіяльності протиправною, визнання договору купівлі-продажу паркомісця дійсним та зобов'язання вчинити дії не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, а саме - за місцезнаходженням нерухомого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 114, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Муніципальна іпотечна компанія» про визнання бездіяльності протиправною, визнання договору купівлі-продажу паркомісця дійсним та зобов'язання вчинити дії - повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: