Справа № 415/569/17
Провадження № 2/415/556/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.17 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Данько Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей. Подружні стосунки між сторонами були припинені більше року тому через втрату почуттів, прихильності, поваги і довіри. На примирення не згодна. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю не має. Неповнолітні діти залишається проживати із позивачем. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачем розірвати.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 07.02.2017 року заяву відповідача ОСОБА_2 про надання строку на примирення - задоволено. Надано сторонам по справі строк для примирення тривалістю один місяць до 07.03.2017 року.

Після закінчення строку для примирення позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб І-ЕД № 107613 від 17 липня 2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 17 липня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис №238, після укладення шлюб присвоєні прізвища: чоловіку Булатов, дружині ОСОБА_2 (а.с. 4).

Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 189617, ОСОБА_4 народилась 11 листопада 2011 року, батьком якої вказано ОСОБА_2, мати ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІV-АИ № 621603, ОСОБА_5 (російською) народився 16 квітня 2015 року, батьком якого вказано ОСОБА_6 (російською), мати ОСОБА_7 (російською) (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність почуттів, поваги, довіри. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2016 року, з цього часу спільне господарство сторони не ведуть.

Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини.

Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.

Неповнолітні діти залишаються проживати з позивачем.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач позов визнав.

Згідно приписів ч.ч.1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи . У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З наданої до суду заяви відповідача про визнання позову вбачається, що визнання позову не суперечить закону чи порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, також беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач, як особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, у поданій суду позовній заяві просила суд залишити їй після розірвання шлюбу прізвище ''Булатова''.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ''Булатова ''.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір. Проте, оскільки позивач не зазначила про стягнення з відповідача на її користь судового збору, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст. 24, 110-115 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 17 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 238 (Серія 1-ЕД № 107613) - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити ''Булатова''.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Коваленко