АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6429/17 Справа № 201/328/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 26 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 про стягнення недоплаченої стипендії, інфляційних втрат,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 з позовом про стягнення 34 404грн.94коп. стипендії з урахуванням інфляційних втрат, посилаючись на незаконність недоплати вказаної стипендії до розміру визначеного ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 26.04.2017р. з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 13256грн.64коп недоплаченої стипендії та 4976грн.43коп. інфляційних втрат. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане рішення суду першої інстанції, посилаючись на необгрунтованість часткового задоволення її позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає зміні в частині розміру присуджених до стягнення з учбового закладу на користь ОСОБА_2 грошових сум за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 01.09.2012р. зарахована Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 поза конкурсом як дитина шахтаря на підставі ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та відповідних свідоцтва про її народження, довідки №1-6/5846 від 15.06.2012р. ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» та трудової книжки її батька (а.с.5). Згідно довідок Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 від 03.10.2016р. ОСОБА_2 виплачувалась стипендія з вересня 2012 року по червень 2016 року (а.с.6-8).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку виробництві, шахтарів-інвалідів І та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини про те, що студентці ОСОБА_2, як дитині шахтаря, університетом не було нараховано та виплачено стипендію у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму, суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив рішення про стягнення недоплаченої її частини з урахуванням інфляційних втрат.

Однак при визначенні її розміру суд першої інстанції безпідставно виключив період її нарахування до з вересня 2012 року по вересень 2013 року, посилаючись на наданий університетом розрахунок заборгованості та трирічний строк давності. Так, університет, хоча і посилався на пропуск ОСОБА_2 вказаного строку позовної давності при її звернення до суду у січні 2017 року, проте своїм розрахунком заборгованості фактично погодився з її вимогами про стягнення недоплаченої стипендії і поза межами вказаного строку. Крім того, університетом не спростовано наведених ОСОБА_2 причин її звернення з позовом у січні 2017 року у звязку з необізнаністю про виплату стипендії у не у повному обсязі до березня 2016 року. Університет знав про поширення на ОСОБА_2 передбачених законом гарантій щодо доплати за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, оскільки вона була прийнята на навчання саме на підставі ст.5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Доказів проінформованості ОСОБА_2 про недоплату стипендії в інший, ніж зазначений нею час, матеріали справи не містять.

Враховуючи зазначені обставини, на користь ОСОБА_2 з університету підлягають стягненню 21081грн. недоплаченої стипендії та 12775грн.93коп. інфляційних втрат за період з вересня 2012 року по червень 2016 року включно. У звязку з цим рішення суду першої інстанції на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає зміні з частковим задоволенням апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1.5 ст.88 ЦПК України підлягає збільшенню і розмір присуджених на повернення позивачки судових витрат до 1157грн.55коп. (а.с.17,79).

Керуючись ст.ст.303,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 26 квітня 2017 року змінити, збільшити розмір присуджених до стягнення з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 недоплаченої стипендії до 21081грн., інфляційних втрат до 12775грн.93коп., судових витрат до 1157грн.55коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.