Провадження № 2/219/764/2017
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини від померлого ОСОБА_4(далі ОСОБА_5).

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що 28 травня 2012 року помер ОСОБА_4, смерть якого зареєстрована виконкомом Званівської сільської ради Артемівського (нині Бахмутського) району Донецької області, актовий запис №20. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 3,0630 га, що розташована на території Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку. За життя ОСОБА_5 ОСОБА_4 було складено заповіт на користь позивача та упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини, позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори через те,що йому не було відомо про наявність заповіту від 11 лютого 2008 року на його користь . Про наявність цього заповіту йому стало відомо тільки у листопаді 2016 року тому і саме з цієї причини ним був пропущений встановлений строк щодо оформлення спадщини. У звязку з чим, просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

Представник позивача у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Крім того надав уточнення до позовних вимог в якому вказує, що позивач не мав змоги звернутися до нотаріуса оскільки на території Донецької області з 2014 року проводиться антитерористична операція, тривають бойові дії.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про те, що підтримують позовні вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, надали до суду заяви, згідно яких просили розглянути справу за їх відсутності та проти задоволення позовних вимог не заперечують.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає надані сторонами докази достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до положень ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України, позов розглянуто на підставі наявних у справі матеріалів за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії 1-НО №628302, виданим 30 травня 2012 року виконкомом Званівської сільської ради Артемівського району Донецької області, ОСОБА_4 помер 28 травня 2012 року (а.с.5).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №736915, земельна ділянка, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0630 га, належить ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Артемівської районної державної адміністрації №49 від 30 січня 2007 року, зареєстрованого за №24 (а.с.9).

11 лютого 2008 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, справжнім заповітом зробив наступне розпорядження: із належного мені майна земельні ділянки: площею 3,0630 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Званівської сільської ради Артемівського району і належить мені згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №736914 та площею 3,0630 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Званівської сільської ради Артемівського району і належить мені згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №736915, заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яке посвідчено ОСОБА_6, секретарем Званівської сільської ради Артемівського району Донецької області та зареєстровано в реєстрі за № 51 (а.с.6).

Згідно відповіді Другої бахмутської державної нотаріальної контори від 28 грудня 2016 року за № 2129/02-14 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46322530, виданої 27 грудня 2016 року Другою бахмутською державною нотаріальною конторою, вбачається, що 24 грудня 2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину ОСОБА_2, спадщина складається з жилого будинку, легкового автомобілю та грошових компенсаційних внесків та 24 грудня 2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину ОСОБА_3, спадщина складається з жилого будинку, легкового автомобілю та грошових компенсаційних внесків. Згідно договору про поділ спадкового майна від 24 грудня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, уклали договір про розподіл майна, з якого у власність ОСОБА_2, переходить житловий будинок, що знаходиться в с. Званівка Артемівського району Донецької області, вул. Зелена буд. №23»а», та у власність ОСОБА_3, переходить легковий автомобіль марки KIA модель RIO випуск 2009 року та грошові компенсаційні внески з належними відсотками та компенсаціями (а.с.29-74).

Приймаючи рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, при цьому для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Як установлено судом, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та їй було відмовлено у прийняті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, яке належало померлому 28 травня 2012 року ОСОБА_4 у звязку з тим, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини оскільки не знав про наявність цього заповіту та про який відомо стало тільки у листопаді 2016 року. Обізнаності у наявності заповіту та факту смерті спадкодавця, своєчасному поданню заяви про прийняття спадщини перешкоджало також проведення на території Донецької області антитерористичної операції та бойових дій. Указані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднювали позивачеві можливість подання заяви про прийняття спадщини в строк, визначений законом.

За таких обставин, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із визначенням позивачеві - спадкоємцеві за заповітом, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З огляду на викладене, на підставі статей 1220, 1223, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, керуючись статями 4, 10, 60, 88, 169, 212, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 28 травня 2012 року, - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська