Справа № 675/1960/16-ц
Провадження № 2/675/42/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2017 р. Ізяславський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Демчука П. В.,

при секретарі Григорєвій О. С.,

за участі позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізяславської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області про поновлення строку на звернення до суду та визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в :

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про поновлення строку на звернення до суду та визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування вимог зазначала, що з 1962 року по 1987 рік працювала в КСП «Радошівське» с. Радошівка Ізяславського району. 01 січня 1962 року була прийнята на роботу в КСП «Радошівське» дояркою. В подальшому з 01.01.1976 року переведена на роботу різноробочою, та 01 січня 1988 року не працювала в звязку з хворобою.

Вважає, що будучи членом КСП «Радошівське» має право на земельну частку (пай) відповідно до Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Однак, скористатися своїм правом на земельну частку (пай) не мала можливості, оскільки з 1988 року хворіла, а тому строк позовної давності нею пропущено з поважних причин. З цих підстав просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, розміщених на території Радошівської сільської ради Ізяславського району.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, та просить його задовольнити.

Від голови Ізяславської РДА надійшло клопотання про слухання справи у відсутності їхнього представника, заперечень щодо задоволення позову не мають за умови надання позивачем до суду документів, що підтверджують її членство у КСП «Радошівське» на момент паювання.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, однак направив на адресу суду письмове повідомлення, в якому заперечив проти задоволення позову, оскільки позивач завідомо знав про своє право на земельну частку (пай) від 1988 року, тому термін для поновлення строку було більш ніж достатньо. Вважає, що позивачем не надано обґрунтованих підстав для пропущення строку терміном на 29 років.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Відповідно до трудової книжки колгоспника Серії УКР № 1513832, ОСОБА_1 01 січня 1962 року була прийнята на роботу в КСП «Радошівське» дояркою, з 01 січня 1976 року переведена на роботу різноробочою, та 01 січня 1988 року не працювала в звязку з хворобою.

15 жовтня 2000 року ОСОБА_1 вийшла на пенсію по віку, що також стверджується вказаною трудовою книжкою та пенсійним посвідченням № 122416 від 05.12.2000 року.

Згідно інформації Архівного відділу Ізяславської РДА Хмельницької області від 21.03.2016 року, вказано, що в протоколах загальних зборів та засідань правління колгоспу ім. Леніна за 1985-1992 року і в протоколах загальних зборів та засідань правління КСП «Радошівське» (реорганізація протокол від 29.09.1992 року № 3) за 1992-1999 роки відсутні відомості про виключення із членів колгоспу (КСП) ОСОБА_1.

26 червня 1995 року КСП «Радошівське» одержало Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ № 9.

ОСОБА_1 не була включена до списку осіб, доданого до цього державного акта і їй не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, КСП «Радошівське» припинило свою діяльність на підставі запису від 24.09.2004 року.

Згідно інформації відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області, розмір земельної ділянки КСП «Радошівське», с. Радошівка становить 2,28 в умовних кадастрових гектарах.

Повідомленням Радошівської сільської ради Ізяславського району № 215 від 08.12.2016 року, встановлено, що на території сільської ради станом на 08 грудня 2016 року вільні землі резервного фонду відсутні.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай мають члени КСП, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, вкладених у п. 24 його Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає з моменту передачі членам КСП державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з вимогами ст. ст. 22, 23 ЗК України (у редакції 1990 року) та зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, до даного до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з трудової книжки колгоспника позивачки, остання була прийнята 01.01.1962 року на роботу в КСП «Радошівське» дояркою, а з 01 січня 1988 року не працювала в звязку з хворобою. В подальшому з 15.10.2000 року не працювала в звязку з виходом на пенсію.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 являлася членом КСП «Радошівське», та не включення в 1995 році до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) було порушено її право на отримання в подальшому сертифіката на земельну частку (пай), тобто право позивача було порушено в 1995 році. Проте, ОСОБА_1 лише у серпні 2016 року звернулася до суду з даним позовом.

Разом з тим, відповідно до ст. 71 ЦК УРСР 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Статтею 76 ЦК УРСР встановлено, що перебіг позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву перебігу строків позовної давності встановлюються законодавством Союзу РСР і статтями 78,79 цього Кодексу.

Статтею 80 ЦК УРСР 1963 року визначено, що закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Наведені вище обставини справи свідчать про те, що позивачкою з моменту видачі КСП «Радошівське» у 1995 році Державного акта про право колективної власності на землю з долученим до нього списком осіб - членів колективного сільськогосподарського підприємства, до серпня 2016 року не вчинялися будь-яких дій для встановлення її права на земельну частку (пай), тобто нею пропущено строк позовної давності для звернення до суду.

Судом також враховується, що позивачка на момент видачі Державного акта про право колективної власності на землю постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, що обслуговується Радошівською сільською радою, а тому позивачка повинна була дізнатися про порушене право стосовно її не включення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), однак доказів в підтвердження наявності поважних причин пропуску такого строку з червня 1995 року не навела, а лише вказала, що з 1988 року вона хворіла, тому немала можливості вирішити своє порушене право на земельну частку (пай), але будь-яких доказів на підтвердження своїх показів не надала, що є підставою для відмови в позові.

Що стосується посилань позивача на необізнаність про право на пай, то такі обставини не є поважними причинами пропуску строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 71, 76, 80 ЦК України (в ред. 1963 року), ст.ст. 22, 23 ЗК України (в ред. 1990 року), Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", суд, -

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Ізяславської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області про поновлення строку на звернення до суду та визнання права на земельну частку (пай) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя П. В. Демчук