Копія Справа № 326/587/16-цр.
Провадження № 2/326/6/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої судді Чапланової О.М.

при секретарі Бородай А.В.

за участю: відповідачів: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

представників відповідачів: ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ZPP0GI. Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_1 03.04.2008 року отримала кредит у розмірі 90000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.04.2018 року.

Згідно заяви ОСОБА_1 кредитний договір №ZPP0GI від 03.04.2008 року переведено з валюти гривня в валюту долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 19141.89 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, ОСОБА_1 повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, ОСОБА_1 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачці ОСОБА_1 кредит у розмірі 19141,89 доларів США.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 свої зобовязання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 05.04.2016 року має заборгованість 12966,35 доларів США, яка складається з наступного: 10070,98 доларів США заборгованість за кредитом; 1422,22 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 301,04 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 545,50 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 9,62 доларів США штраф (фіксована частина); 616,99 доларів США штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1І за кредитним договором №ZPP0GI між ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено: договір поруки з поручителем ОСОБА_3 та договір поруки з поручителем ОСОБА_2

Відповідно до п.5 договору поруки позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за договором №ZPP0GI.

Згідно з п.6 договору поруки, поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання.

Вимога, що була предявлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобовязання, залишена без задоволення.

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №ZPP0GI від 03.04.2008 року у розмірі 12966,35 доларів США, що за курсом 25.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.04.2016 року складає 336995,33 грн. та судові витрати (т.1 а.с.2-3).

Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 12.05.2016 року по справі за даним позовом відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.05.2016 року (т.1 а.с.47).

18.05.2016 року, до початку розгляду справи по суті, від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним (т.1 а.с.75-76), позовні вимоги за якою ухвалою суду від 02.06.2016 року обєднано в одне провадження з первісним позовом (т.1 а.с.92).

Звернувшись із зустрічною позовною заявою, ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2008 року вона уклала договір про іпотечний кредит № ZPP0GI з ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до укладеного договору вона отримала кредит у розмірі 90 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.04.2018 року. Згідно п.2.4 договору вона зобовязалась щомісячно до 03 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 1463,52 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора. Відповідно до п.3.1. договору, виконання зобовязань за цим договором забезпечується: іпотекою нерухомого майна - житлового призначення, розташованого за адресою: Запорізька область, м.Приморськ, вул.Шевченко, буд.2, тобто її власним з чоловіком будинком; договором поруки від 03.04.2008 року № ZPP0GI, укладеним з ОСОБА_3, та договором поруки від 03.04.2008 року № ZPP0GI/1, укладеним з ОСОБА_2 Приблизно наприкінці 2008 року, її було викликано до відділення банку, в якому вона оформлювала кредит, і надано інший графік погашення кредиту, із розрахунку в доларовому еквіваленті. Спеціаліст банку пояснила, що їй так буде вигідніше, оскільки вона швидше виплатить кредит, на що вона і погодилася. Взяті на себе зобовязання вона виплачувала справно. В січні 2009 року вона отримала від банку лист, в якому їй було запропоновано погасити заборгованість раніше кінцевого строку, визначеного в договорі, у доларовому еквіваленті, після чого відсоткова ставка могла б бути зменшена. У звязку з відсутністю на той час коштів, вона не погодилась на таку пропозицію. В 2009 році її запросили до відділення банку і під розпис ознайомили з повідомленням без номера та дати, що ПАТ КБ «ПриватБанк» відступив право вимоги за вищезазначеними договорами Державній іпотечній установі. Про те, що банк відступив своє право вимоги за договором про іпотечний кредит та договорами порук, банк ще раз повідомляв їй листом від 01.07.2015 року. Однак, на її звернення щодо надання копії договору про відступлення прав вимоги, їй відповіли відмовою. В 2015 році від банку почали надходити претензії щодо несплати нею кредиту, при цьому розрахунки було наведено в доларовому еквіваленті. На її звернення спеціалістом банку було повідомлено, що в серпні 2008 року, нібито за її заявою, між нею та банком було укладено додаткову угоду про переведення боргу перед банком в доларовий еквівалент. На її письмовий запит їй було надано копію додаткової угоди до договору про іпотечний кредит та копію заяви.

Додаткова угода і заява від 05.08.2008 року підписані від її імені, однак, вона ці документи не укладала, не писала заяву, не підписувала додаткову угоду і дізналася про наявність таких документів тільки в 2015 році.

Просить визнати додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № ZPP0GI від 03.04.2008 року (без номеру та дати) та заяву від 05.08.2008 року, написану ОСОБА_1 недійсними.

01.08.2016 року ОСОБА_1 надала заяву про уточнення мотивувальної частини зустрічної позовної заяви, в якій зазначила, що за браком часу для підготовки зустрічного позову її представник некоректно висловилася у зустрічному позові щодо отримання нею в 2008 році графіку погашення кредиту в доларовому еквіваленті, а саме: у позові указано, що десь наприкінці 2008 року її було викликано до відділення банку, в якому вона оформлювала кредит, і надано інший графік погашення кредиту, із розрахунку в доларовому еквіваленті. Але фактично графік погашення в доларовому еквіваленті вона отримала разом із позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк». Просить врахувати відкориговані дані щодо фактичних обставин справи щодо терміну її ознайомлення з графіком погашення в доларовому еквіваленті (т.1 а.с.157).

06.02.2017 року ОСОБА_1 надала клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, в якому просить суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь витрати, повязані з правовою допомогою, явкою адвоката до суду та понесені нею витрати на проведення судової експертизи в загальній сумі 16925 грн. 94 коп. (т.2 а.с.154)

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_6, в судовому засіданні 05.07.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підтримав у повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним не визнав, просив застосувати позовну давність, оскільки ОСОБА_1 було пропущено строк позовної давності, встановлений для звернення до суду за захистом свого права. Пояснив, що у зустрічному позові зазначено, що наприкінці 2008 року ОСОБА_1 було викликано до відділення банку, в якому вона оформила кредитний договір, та надано розрахунок в доларовому еквіваленті для погашення кредиту, на що вона погодилась, тобто в 2008 році ОСОБА_1 була ознайомлена з тим, що їй необхідно розрахуватися із банком в доларовому еквіваленті. 05.08.2008 року була підписана додаткова угода до кредитного договору від 03.04.2008 року, де зазначено, що банк зобовязаний розрахувати заборгованість за кредитом у доларовій валюті. В зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 не заперечує, що їй було надано графік погашення заборгованості в доларовій валюті і вона справно виконувала обов`язки по погашенню заборгованості за цим графіком, що вбачається з розрахунку заборгованості. Згодом відповідачка припинила погашати заборгованість, останній платіж було здійснено 03.02.2015 року. До цього ніяких питань щодо дійсності кредитного договору в валюті не виникало. Просить застосувати строк позовної давності та відмовити позивачці у задоволенні зустрічного позову. Додатково ОСОБА_6 пояснив, що згідно заяви ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит №ZPP0GI від 03.04.2008 року та переведено кредит з валюти гривня в валюту долар США, розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 19 141,89 доларів США. За умовами договорів поруки, укладених 03.04.2008 року, поручителі надали згоду на зміну умов договору про іпотечний кредит без додаткового погодження змін з поручителями.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_7, в судовому засіданні 05.07.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підтримала у повному обсязі, позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним не визнала. Підтримала пояснення, надані представником ОСОБА_6

ОСОБА_1 вимоги за зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним підтримала у повному обсязі, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнала, пояснила суду, що в квітні 2008 року вона уклала з банком договір про надання гривневого кредиту. Між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договори поруки, які засвідчені нотаріально. Кредитний договір та графік погашення кредиту в гривневому еквіваленті був наданий їй на руки. На протязі чотирьох місяців вона сплачувала кредит у гривневому еквіваленті. Потім представник банку запросив її в банк та умовляв перевести кредит з валюти гривні у валюту долару США, пояснивши, що в цьому випадку відсоткова ставка буде менше зростати та менше необхідно буде платити. Вона відповіла, що якщо вони вважають, що так ліпше, то нехай буде так. Їй сказали, що вона буде підходити до каси банку і там їй будуть призначати суму, яку необхідно платити. Вона так і зробила. Згодом відсоткова ставка зросла до такого рівня, що вона не могла погашати кредит, змушена була брати кредити в інших банках. Вона зверталась до Приморського відділення, але їй відповіли, що нічого не знають та пояснити не можуть. З січня 2015 року вона ніяк не могла сплачувати кредит, оскільки погіршився стан її здоровя і сума була дуже великою. Після того, як зателефонували з банку та повідомили, що продадуть її будинок, вона звернулася в ПриватБанк із заявою з проханням надати всі документи по кредиту. В Приморському відділенні Банку їй видали копію додаткової угоди та графік погашення кредиту і вона побачила, що це не її підпис. До 2015 року в неї на руках не було жодного документу по додатковій угоді та графіку. По гривневому кредиту вона отримала всі документи і вона це не заперечує. Вона не підписувала ні додаткову угоду, ні графік погашення кредиту у доларовому еквіваленті, не писала заяву про зміну валюти кредиту, не заповнювала анкету. Підпис в цих документах не її. Додатково ОСОБА_1 пояснила, що вона сплачувала кредит в гривні, їй видавали одну велику квитанцію, що в ній було зазначено вона не памятає. Останній платіж було нею здійснено в 2015 році. Вона не заперечує, що отримала кредит в сумі 90 000 грн., що були укладені іпотечний кредитний договір, умови якого вона виконувала, та договори поруки. Кредит по договору про іпотечний кредит вона погасила повністю.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5, в судовому засіданні 05.07.2016 року вимоги за зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним підтримала у повному обсязі, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнала, дала пояснення, аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 05.07.2016 року вимоги за зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним підтримав у повному обсязі, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнав, пояснив суду, що дійсно 03.04.2008 року він укладав договір поруки з ПАТ КБ «ПриватБанк» для забезпечення зобовязань за договором про іпотечний кредит в розмірі 90 000 грн. Інших договорів він не укладав. В подальшому, крім позовної заяви, він ніяких документів від банку не отримував. На доларовий кредит він би ніколи не дав поруки. Переводом кредиту у долар США порушено його права як споживача і він на це не дав би згоди. Додатково ОСОБА_2 пояснив, що на умови договору поруки щодо зміни кредитного договору без згоди поручителя він не звернув уваги. Розмов щодо переводу кредиту з гривні в долари у них з ОСОБА_1 не було.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_8, в судовому засіданні 05.07.2016 року вимоги за зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним підтримала, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнала, пояснила суду, що в позові банком не зазначено скільки сплатила ОСОБА_1 банку коштів, якими сумами, якими датами, коли, кому за кредитним договором та які суми залишилися несплаченими основного боргу та процентів, і як Банк розраховував проценти відповідно до основного боргу кредиту. У п.8.1 додаткової угоди до договору про іпотечний кредит № ZPP0GI від 03.04.2008 року вказана сума валюти, яка передається у розпорядження ОСОБА_1, а саме 19141,89 доларів США, а фактично ОСОБА_1 отримала суму у гривневому еквіваленті 90000 грн. ще в квітні 2008 року. Оскільки валюта на рахунок ОСОБА_1 не була зарахована, то право власності від банку до ОСОБА_1 перейшло на 90000,00 грн. в квітні 2008 року. Тому п.8.1. договору не виконаний і у відповідності до ст.1054 ЦК України такий договір не почав діяти, а згідно п.п.2,3,5,6 ст.203 ЦК України є підставою для недійсності правочину (ст.215 ЦК України). Зазначена угода, відповідно до ст.234 ЦК України, називається удаваною. У відповідності до ст.1054 ЦК України банк був зобовязаний передати у власність позичальника суму валюти вказану у п.8.1. договору, однак банк цього не виконав. Погашення боргу повинно здійснюватись у гривні, а по факту банк вимагає погашення тіла кредиту та процентів у доларах США. Здійснивши передачу гривні на рахунок позичальника банк неправомірно записав борг у валюті за ОСОБА_1, що суперечить суті проведення господарської операції. Письмові вимоги із зазначенням невиконання зобовязань за кредитним договором відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не отримували. Вони не укладали договори поруки від 05.08.2008 року, на які посилається банк у повідомленні, в якому зазначено, що у звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором прострочена заборгованість складає 2360,67 доларів США та що ОСОБА_1 у термін не пізніше 5-ти календарних днів з дати одержання повідомлення необхідно погасити прострочену заборгованість, а у разі несплати простроченої заборгованості у визначений строк, повернути суму кредиту у повному обсязі а також нараховані проценти.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків та пені, кредитор фактично змінив строк виконання основного зобовязання і був зобовязаний предявити позов до поручителів протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором строку виконання основного зобовязання, передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати, тобто з 30.08.2015 року до 29.02.2016 року. Вважає, що з 29.02.2016 року позивач втратив право на предявлення позову до вказаних відповідачів.

Виходячи з аналізу ст. 554 ЦК України, поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення декількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобовязання ч.3 ст. 554 ЦК України не застосовується.

Просить вважати її заперечення в частині обґрунтування пропуску позовної давності заявою про застосування позовної давності; відмовити у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору у солідарному порядку у розмірі 12966,35 доларів США в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 01.08.2016 року вимоги за зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним підтримав у повному обсязі, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнав, пояснив суду, що дійсно 03.04.2008 року він укладав та підписував договір поруки з ПАТ КБ «ПриватБанк» для забезпечення зобовязань ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит в розмірі 90 000 грн. Інших договорів він не укладав. Про переведення боргу за вказаним кредитним договором у валюту долар США він дізнався з позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором у доларах США, з якою банк звернувся до суду. Він вважає, що умови договору поруки, які передбачають зміни умов кредитного договору без згоди поручителя не відносяться до випадку зміни валюти кредиту. На доларовий кредит він би ніколи не дав поруки. Він отримує заробітну платню у гривнях, тому не може давати зобовязання за договором у доларовому еквіваленті. У 2011-2012 роках з його зарплатної картки протягом 7-8 місяців списувалось по 1100-1200 грн. у погашення боргу за вказаним кредитним договором, що він вважає незаконним, оскільки не було рішення суду про стягнення з нього заборгованості за цим договором, та він не надавав добровільну згоду на відрахування з його заробітної плати сум у погашення боргу. Зазначив, що письмову заяву про застосування позовної давності до вимог банку він підтримує у повному обсязі.

Крім того, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3А надали письмові заяви про застосування позовної давності, в яких посилаючись на вимоги ст.ст. 257, 262, 265, 266, 267 ЦПК України, просять застосувати строк позовної давності та відмовити банку у задоволенні вимог повністю або частково, в залежності від фактичних обставин справи у разі якщо судом буде встановлено:, що основну та/або додаткову вимогу було заявлено після спливу позовної давності; що вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені) було заявлено після спливу спеціальної позовної давності; що вимоги про стягнення окремих платежів кредитної розстрочки, заявлено після спливу позовної давності по кожному окремому платежу (Постанова ВСУ №6-11цс13 від 06.11.2013 року); що позивач скористався правом, наданим йому статтею 1050 ЦК України, заявивши вимогу про дострокове погашення кредиту (листом до боржників або позов, який залишено без розгляду), встановивши, таким чином новий строк повного погашення боргу, після якого вже відбувся сплив позовної давності; що, у випадку заміни сторони у зобовязанні, правонаступником (новим кредитором) вимогу було заявлено після спливу позовної давності; що вимогу, яка стосується кредитної картки, було заявлено після спливу позовної давності, яка відраховується від дати припинення дії платіжної картки (Постанова ВСУ №6-14цс14 від 19.03.2014 року) (т.1 а.с.131-136).

В судовому засіданні 05.07.2016 року судом оглянуті оригінали наданих представником позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_6, доказів по справі, у тому числі документів, які відповідач ОСОБА_1 стверджує, що не підписувала.

Заперечень проти направлення судом наданих оригіналів документів на судову експертизу представником позивача не надано.

01.08.2016 року в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що вона не писала та не підписувала заяву від 05.08.2008 року про зміну валюти кредиту за договором про іпотечний кредит від 03.04.2008 року та про конвертацію залишку заборгованості за даним договором в розмірі 88 818 грн. 35 коп. у валюту долар САША (т.1 а.с.27), не підписувала Додаткову угоду (без номеру та дати) до Договору про іпотечний кредит № ZPP0GI від 03.04.2008 року (т.1 а.с.23-25, 84-86), не підписувала графік погашення кредиту у валюті долар США (т.1 а.с.87), не підписувала анкету-заяву від 31.03.2008 року (т.1 а.с.130).

Ухвалою суду від 01.08.2016 року, на задоволення клопотання ОСОБА_1, по даній справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (т.1 а.с. 192-194).

На вирішення експертизи поставлені наступні питання:

1.Чи виконано рукописний текст, підпис і цифрові записи «05.08.2008» у заяві від 05.08.2008 року

про зміну валюти кредиту за договором про іпотечний кредит від 03.04.2008 року та про конвертацію залишку заборгованості за даним договором в розмірі 88 818 грн. 35 коп. у валюту долар США ОСОБА_1 чи іншою особою?

2. Чи виконано рукописний текст: «ОСОБА_1И.» та підпис у додатковій угоді (без номеру та дати) до Договору про іпотечний кредит № ZPP0GI від 03.04.2008 року ОСОБА_1 чи іншою особою?

3. Чи виконано рукописний текст: «ОСОБА_1И.» та підпис у додатку №2 до кредитного договору № ZPP0GI від 05.08.2008 року - Графіку погашення кредиту, ОСОБА_1 чи іншою особою?

4. Чи виконано рукописний текст, цифрові записи та підпис від імені ОСОБА_1 у анкеті-заяві від 31.03.2008 року ОСОБА_1 чи іншою особою?

5. У який час зроблені рукописні тексти, цифрові записи та підписи в зазначених документах.

Згідно висновку експерта Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 312/313/314-16 від 03.10.2-16:

1. Почерк, яким виконано рукописний текст та цифрові записи «05.08.2008» у заяві від 05.08.2008 року про зміну валюти кредиту за договором про іпотечний кредит від 03.04.2008 року та про конвертацію залишку заборгованості за даним договором в розмірі 88818 грн. 35 коп. у валюту долар США, виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Підпис, виконаний від імені ОСОБА_1 та розміщений в нижній частині оригіналу заяві, укладеної 05.08.2008 на імя керівника бізнесу іпотечного кредитування ОСОБА_9 про зміну валюти кредиту по договору про іпотечний кредит №ZPP0GI від 03.04.2008 року, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису.

2. Почерк, яким виконано рукописний текст: «ОСОБА_1И.» у додатковій угоді (без номеру та дати) до Договору про іпотечний кредит №ZPP0GI від 03.04.2008 року, виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Підписи, виконані від імені ОСОБА_1 та розміщені в оригіналі додаткової угоди до договору про іпотечний кредит №ZPP0GI від 03.04.2008 року, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису.

3. Почерк, яким виконано рукописний текст: «ОСОБА_1И.» у додатку №2 до кредитного договору №ZPP0GI від 05.08.2008 року - Графіку погашення кредиту, виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Підписи, виконані від імен ОСОБА_1 та розміщені в оригіналі Додатку № 2 до кредитного договору №ZPP0GI від 05.08.2008 року - Графіку погашення кредиту, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису.

4. Почерк, яким виконано рукописний текст, цифрові записи у анкеті-заяві від 31.03.2008 року, виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Підписи, виконані від імені ОСОБА_1 та розміщені в оригіналі анкети - заяви на оформлення кредиту від 31.03.2008 року, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису.

5. Питання: «У який час зроблені рукописні тексти, цифрові записи та підписи в зазначених документах?» не вирішувалось з причин викладених в дослідницькій частині висновку.

Після ознайомлення з висновками судово-почеркознавчої експертизи, проведеної на задоволення клопотання ОСОБА_1, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_10, в судовому засіданні 28.11.2016 року пояснив суду, що висновок експерта суперечить іншим доказам по справі. Згідно виписці за рахунком ОСОБА_1, після укладення додаткової угоди від 05.08.2008 року до договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року ОСОБА_1 почала виконувати грошові зобовязання в доларах США. Платежі мали регулярний характер, останній платіж датований 22.01.2015 року. Якщо ОСОБА_1 не укладала спірної додаткової угоди, то чому вона виконувала змінене цією угодою грошове зобовязання протягом семи років. Доказів того, що платежі вносила не ОСОБА_1, а інша особа немає. Просить позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Додатково ОСОБА_10 пояснив, що право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1, викуплено не було. Відступлення права вимоги не відбулося, оскільки Іпотечна установа порушила зобовязання щодо викупу. При укладенні кредитного договору позивачка підписала проект повідомлення про відступлення права вимоги Державній іпотечній установі, але відступлення не відбулося.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5, в судовому засіданні 28.11.2016 року пояснила суду, що відповідно до вимог діючого законодавства кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України), недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. Оскільки за висновками судової почеркознавчої експертизи ОСОБА_1 не підписувала ні заяву від 05.08.2008 року про зміну валюти кредиту по договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року №2РРОСТ, ні додаткову угоду до вказаного договору, ні додаток №2 до зазначеного договору про іпотечний кредит, ні анкету-заяву на оформлення кредиту від 31.03.2008., то правочин щодо зміни валюти договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року не був укладений в письмовій формі, а відповідно до п.2 ст.1055 ЦК України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4, в судовому засіданні 28.11.2016 року пояснив суду, що з укладених із ПАТ «КБ Приватбанк» договорів поруки вбачається, що сторонами не було встановлено строку, після якого порука припиняється. При цьому, умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій ст. 251 та частині першій ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк поруки не вважається строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може (до даного висновку дійшов Верховний суд України у постанові № 6-1844цс15 від 17 лютого 2016 року). У постанові від 17.09.2014 року у справі № 6-53цс14 Верховний Суд України дійшов висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Схожа позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 02.12.2015 року по справі №6-1707цс15: «перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Згідно листа від 18.08.2015 року позивач звернувся до відповідачів про відкликання кредиту, надавши позичальнику 5-денний строк для дострокового повернення кредиту та процентів по ньому. За таких обставин, починаючи зі спливу п'ятиденного терміну від часу отримання вимоги банку, тобто від 24.08.2015 року, протягом наступних шести місяців ПАТ КБ «Приватбанк» мав предявити вимогу до поручителів, що в свою чергу було зроблено лише 11.04.2016 року, тобто майже через 7 місяців та 18 днів, тобто поза межами встановленого законом строку та всупереч позицій Верховного суду. Таким чином, банк втратив право предявити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту за договором про іпотечний кредит від 03.04.2008 року. Як було встановлено під час судового розгляду істотні умови договору виконані не були, а сааме: не було погоджено з ОСОБА_1 зміну грошової одиниці кредитного договору: зміну з гривні на долар США. Крім того, в додатковій угоді відсутній підпис ОСОБА_1, а також заява на зміну валюти кредиту була написана не ОСОБА_1, тобто відсутнє волевиявлення останньої та відсутня її згода на внесення змін до кредитного договору. Фактично договір між сторонами не укладався, про умови додаткової угоди ОСОБА_1 та поручителям нічого відомо не було, з чого випливає, що ніякі наслідки за цією додатковою угодою жоден з відповідачів не несе. Банк зробив розрахунок тіла кредиту, відсотків, штрафних санкцій з посиланням на додаткову угоду, яку ніхто не підписував і про яку нічого відомо не було. Сума позовної заяви розрахована невірно, а тому стягненню не підлягає. Твердження банку, про те, що відповідач сплачувала грошові кошти за кредитом у доларах США, не є доказом того, що ОСОБА_1 визнає додаткову угоду, тому, що особа має право сплачувати заборгованість за кредитом в будь-якій валюті, жодним законом це не заборонено. Просить відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

06.02.2017 року від представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_10, надійшло клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, проведення якої доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Дніпро, вул. Набережна Леніна, буд. 17, офіс 361) (т.2 а.с.170).

В обґрунтування клопотання зазначено, що згідно висновку судової почеркознавчої експертизи, яка проведена за клопотанням ОСОБА_1, підписи, рукописний текст та цифрові записи в додатковій угоді від 05.08.2008 року до договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року, в заяві від 05.08.2008 року про зміну валюти кредитування, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою. Зазначений висновок не підтверджується іншими доказами по справі. Так, після укладення додатковій угоді від 05.08.2008 року до договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року ОСОБА_1 почала виконувати грошове зобовязання в доларах США. Платежі мали регулярний характер. Останній платіж датований 22.01.2015 року. Під час розгляду цивільної справи ОСОБА_1 пояснила суду, що дійсно сплачувала протягом 7 років за договором про іпотечний кредит від 03.04.2008 року в редакції додаткової угоди від 05.08.2008 року. На запитання представника позивача ОСОБА_1 пояснила, що з кредитним менеджером влітку 2008 року вона дійсно узгоджувала текст додаткової угоди та новий графік в доларах США, оцінила всі переваги та недоліки кредитування в валюті, але додаткової угоди не підписувала.

Представник позивача просив поставити експерту питання, аналогічні тим, що ставилися експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз у пунктах 1-4 ухвали суду від 01 серпня 2016 року. Крім цього, просив у разі, якщо експерт дійде висновку про те, що рукописний текст, цифрові записи та підпис у зазначених документах виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою, поставити на вирішення наступні питання: особою якої статі виконано рукописний текст, підпис і цифрові записи у досліджуваних документах від імені ОСОБА_1?; до якої групи за віком належить виконавець рукописного тексту, підпису та цифрового запису від імені ОСОБА_1 в переданих на дослідження документах?; чи виконані рукописний текст, підписи і цифрові записи у досліджуваних документах навмисно зміненим почерком самою ОСОБА_1?

Відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представники відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання представника позивача про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Заслухавши пояснення відповідачів та їх представників, суд дійшов висновку, що клопотання представника ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 10, 58-60 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справі на підставі належних та допустимих доказів.

Згідно з ч.ч. 1,3,4 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Якщо висновок експерта буде визнано необгрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумнів у його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам) (ч.2 ст. 150 ЦПК України).

У відкритому судовому засіданні 01.08.2016 року, в залі суду відібрані експериментальні зразки підпису та почерку відповідачки ОСОБА_1 (а.с.159-188).

ОСОБА_1 надані вільні зразки для проведення експертизи.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що у заяві про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи представник позивача в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що висновок експертів Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз викликає сумнів у його правильності, оскільки не підтверджується іншими доказами по справі, що після укладення додатковій угоді від 05.08.2008 року до договору про іпотечний кредит від 03.04.2008 року ОСОБА_1 почала виконувати грошове зобовязання в доларах США. Платежі мали регулярний характер, останній платіж датований 22.01.2015 року, суд, з урахуванням думки сторін та їх представників, вважає за необхідне призначити у справі повторну судову почеркознавчу експертизу, доручити її проведення Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Дніпро, вул. Набережна Леніна, буд. 17, офіс 361).

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 10, 58-60,143-146, 150, 202, 203, 209, 210, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про призначення повторної почеркознавчої експертизи задовольнити.

Призначити по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Державної іпотечної установи, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним повторну судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1.Чи виконано рукописний текст, підпис і цифрові записи, в тому числі «05.08.2008» у заяві від 05.08.2008 року про зміну валюти кредиту за договором про іпотечний кредит № ZPP0GI від 03.04.2008 року та про конвертацію залишку заборгованості за даним договором в розмірі 88 818 грн. 35 коп. у валюту долар США ОСОБА_1 чи іншою особою?

2. Чи виконано рукописний текст: «ОСОБА_1И.» та підписи у додатковій угоді (без номеру та дати) до Договору про іпотечний кредит № ZPP0GI від 03.04.2008 року ОСОБА_1 чи іншою особою?

3. Чи виконано рукописний текст: «ОСОБА_1И.» та підписи у додатку №2 до кредитного договору № ZPP0GI від 05.08.2008 року - Графіку погашення кредиту, ОСОБА_1 чи іншою особою?

4. Чи виконано рукописний текст, цифрові записи та підпис від імені ОСОБА_1 у анкеті-заяві від 31.03.2008 року ОСОБА_1 чи іншою особою?

Якщо експерт дійде висновку про те, що рукописний текст, цифрові записи та підпис у зазначених документах виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою, на вирішення судової почеркознавчої експертизи поставити наступні питання:

5. Особою якої статі виконано рукописний текст, підпис і цифрові записи у досліджуваних документах від імені ОСОБА_1?

6. До якої групи за віком належить виконавець рукописного тексту, підпису та цифрового запису від імені ОСОБА_1 в переданих на дослідження документах?

7. Чи виконані рукописний текст, підписи і цифрові записи у досліджуваних документах навмисно зміненим почерком самою ОСОБА_1?

Проведення повторної почеркознавчої експертизи доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, розташованого за адресою: м.Дніпро, вул. Набережна Леніна, буд.17, офіс 361.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

Для проведення повторної експертизи направити:

- копію даної ухвали;

- цивільну справу єдиний унікальний №326/587/16-ц р. провадження №2/326//6/17;

- вільні зразки підпису ОСОБА_1;

- оригінали документів: договору про іпотечний кредит №ZPP0GI від 03.04.2008 року, заяви від 05.08.2008 року, додатку №1 до кредитного договору від 03.04.2008 року; додаткової угоди до договору про іпотечний кредит № ZPP0GI від 03.04.2008 року, додатку №2 до кредитного договору № ZPP0GI від 05.08.2008 року - Графіку погашення кредиту, анкети-заяви від 31.03.2008 року, двох договорів поруки від 03.04.2008 року, іпотечного договору від 03.04.2008 року, заяви на видачу готівки від 03.04.2008 року.

Витрати по проведенню повторної експертизи покласти на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Розяснити сторонам по даній справі наслідки ухилення від надання експерту необхідних матеріалів для проведення повторної експертизи та наслідки не оплати проведення повторної експертизи, передбачені ст.146 ЦПК України, а саме, що суд може визнати факт, для зясування якого повторна експертиза була призначена або відмовити у його визнанні.

Провадження по справі зупинити до проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 06 лютого 2017 року.

Ухвала виготовлена в повному обсязі 10 лютого 2017 року.

Ухвала підлягає оскарженню в частини зупинення провадження у справі, шляхом подання апеляції в Апеляційний суд Запорізької області через Приморський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис ОСОБА_11

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

06.02.2017

Справу зупинено у зв'язку з ... ,та інші причини зупинення.

06.02.2017 призначення судом експертизи