Справа № 536/418/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретарів Ляш О.В., Дяденко С.В.

позивача ОСОБА_1 та його представника за довіреністю ОСОБА_2

представника відповідача Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за довіреністю ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Відділ Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області, Кременчуцький міськрайонний виробничий відділ Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Публічне акціонерне товариство «Український головний проектно-розвідувальний та науково-дослідний інститут з меліоративного та водогосподарського будівництва», ОСОБА_7 про визнання недійсним рішення сільської ради

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійним рішення Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22 березня 2013 року № 27 «Про погодження підписів суміжних землекористувачів в АДРЕСА_1».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31 січня 2013 року відповідач ОСОБА_6, один із співвласників будинку АДРЕСА_1 звернувся до нього з вимогою погодити межі земельної ділянки, яку він із відповідачем ОСОБА_5 вирішили отримати у приватну власність. Він відмовився підписувати акт визначення меж та розмірів земельної ділянки, оскільки в технічній документації на зазначену земельну ділянку було внесено частину земельної ділянки, яка йому виділялась та передавалась у власність та яку він отримав в по життєве успадковане володіння для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства. На час приватизації ним земельних ділянок за ним обліковувалось 0,25 га землі, а приватизовано було 0,19 га. ВАТ «Укрводпроект», що виготовляло технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю було допущено помилку: не внесено частину земельної ділянки, що було визнано його правонаступником ПАТ «Укрводпроект» та підтверджено листом від 10 лютого 2016 року №1/29. Від землі від не відмовлявся, заяв про це не подавав, також вона в нього не вилучалась, тому навіть якщо він її не приватизував, то не втратив на неї право. Вважає, що технічна документація на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , на якій знаходиться будинок, який придбали відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виготовлялась з численними порушеннями чинного земельного законодавства, але земельна комісія Камянопотоківської сільської ради на звернення останніх 22 лютого 2013 року без його участі склала акт про те, що він самовільно зайняв частину земельної ділянки та рішенням № 27 від 22 березня 2013 року вирішила погодити їм його підпис, як суміжного землевласника, в акті визначення меж та розмірів земельної ділянки по АДРЕСА_1 з посиланнями, що межі його приватизованої земельної ділянки не порушені, а його відмова підписання акту встановлення меж є безпідставною, що затримує виготовлення технічної документації на право власності на їх земельну ділянку.

Просив суд визнати недійсним рішення Камянопотоківської сільської ради від 22 березня 2013 року за № 27 «Про погодження підписів суміжних землекористувачів в АДРЕСА_1».

28 квітня 2016 року третьою особою без самостійних вимог на предмет спору залучено Публічне акціонерне товариство «Український головний проектно-розвідувальний та науково-дослідний інститут з меліоративного та водогосподарського будівництва».

11 травня 2016 року третьою особою без самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_7.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_2 позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві. Крім того, змінюючи підстави заявлених позовних вимог та доповнюючи їх, пояснили, що рішення 25 сесії 6 скликання Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 грудня 2012 року, яким було затверджено технічну документацію з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на земельну ділянку загальною площею 0,1041 га в АДРЕСА_1, та передачу їм її ділянку у спільну сумісну власність, було прийнято до того, як прийнято оскаржуване рішення від 22 березня 2013 року про погодження меж земельних ділянок, що суперечить вимогам ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, тому просили суд, крім заявлених в позовній заяві вимог, визнати недійним та скасувати рішення 25 сесії 6 скликання Камянопотоківської сільської ради від 25 грудня 2012 року, яким затверджено технічну документацію з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1041 га в АДРЕСА_1 Камянопотоківської сільської ради та передано їм її у спільну сумісну власність. Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити і пояснила, що в жовтні 2012 року вони з ОСОБА_6 купили у громадянина ОСОБА_8 житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1, про що уклали договір купівлі - продажу, який розташований на земельній ділянці площею 0,1041 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та відомості про яку не були внесені до зазначеного договору купівлі-продажу, оскільки продавець ОСОБА_8 не був громадянином України, тому для її приватизації вони звернулися з заявою до Камянопотоківської сільської ради, рішенням якої від 15 листопада 2012 року їм з ОСОБА_6 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують їх право спільної власності на неї. Під час виготовлення Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» згаданої технічної документації з'ясувалося, що частина земельної ділянки площею 113 кв.м, самовільно використовується позивачем ОСОБА_1, яку повернути він відмовився та не погодив акт визначення меж їх земельної ділянки. На виїзне засідання постійної депутатської комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів та екології для узгодження підписання акту встановлення меж він не з'явився, тоді рішенням сесії сільської ради 22 березня 2013 року було погоджено їй і ОСОБА_6 підпис суміжного землевласника позивача ОСОБА_1, так як межі його приватизованої земельної ділянки не були порушені, їх земельна ділянка мала кадастровий номер, та його відмова підписувати акт була визнана безпідставною. Крім цього, посилалась, що під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення сільської ради, свідоцтва про право на нерухоме майно, визнання частково недійсним державного акту, визнання права власності на земельну ділянку, внесення змін до державного реєстру, скасування реєстрації, в задоволенні якого рішенням Кременчуцького районного суду від 10 січня 2014 року , яке набрало чинності, було відмовлено, суд дійшов висновку, що рішення Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 грудня 2012 року «Про затвердження технічної документації з землеустрою по встановленню меж земельної ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 площею 0,1041 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель по АДРЕСА_1 Кременчуцького району Полтавської області відповідає вимогам діючого на час його винесення законодавства, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання його недійсним. Також 22 квітня 2014 року було задоволено її позов та ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, яке на теперішній час виконане.

Представник відповідача Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Вважає оскаржувані рішення законними та обґрунтованими та прийнятими Камянопотоківською сільською радою відповідно до чинного законодавства та в межах наданих повноважень, і підстави для їх скасування відсутні. Просив суд врахувати, що оскаржувані рішення були предметом розгляду судом інших справ: за позовом ОСОБА_1 до Камянопотоківської сільської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення сільської ради, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним державного акту, визнання права власності на земельну, внесення змін до державного реєстру, скасування реєстрації, та за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, але недійсними судом не визнані та не скасовані, і такі висновки суду є обов'язковими при вирішенні теперішнього спору.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов не визнав та в його в задоволенні просив відмовити, підтримав заперечення до позову надані ним раніше.

Треті особи: Відділ Держгеокадастру у Кременчуцькому районі, Кременчуцький міськрайонний виробничий відділ Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Публічне акціонерне товариство «Український головний проектно-розвідувальний та науково-дослідний інститут з меліоративного та водогосподарського будівництва», ОСОБА_7 в судове засідання не з'явились, надали заяви, де просили суд розглянути справу у їх відсутність та прийняти рішення на свій розсуд.

Заслухавши пояснення сторін, їх уповноважених представників, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.ст.12, 116 ЗК України до повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Як зазначено в ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить на праві спільної часткової власності житловий будинок з господарськими будівлями №96 в с.Садки Кременчуцького району Полтавської області, відповідно 2/3 ч. і 1/3 ч. розташованого на земельній ділянці державного фонду на підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2012 року та витягу з Державного реєстру правочинів. Згідно довідки про визначення кадастрового номеру земельної ділянки виданої Відділом Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області 01 жовтня 2012 року за №01-09/3845 земельна ділянка розташована на території Камянопотоківської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га має кадастровий номер НОМЕР_1.

Позивачу ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю виданого 06 грудня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,19 га, : для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,14 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,05 га розташований в АДРЕСА_1

Отже, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу суміжного землекористувача, які регулюються положеннями Земельного кодексу України.

Рішенням 24 сесії 6 скликання від 15 листопада 2012 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку гр.ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6» Камянопотоківської сільської ради вирішено надати громадянам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1.

Рішенням 25 сесії 6 скликання від 25 грудня 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6» Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області вирішено затвердити документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності гр. ОСОБА_5 та гр.ОСОБА_6 на земельну ділянку загальною площею 0,1041 га в АДРЕСА_1 та передати у спільну сумісну власність гр.ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 земельну ділянку загальною площею 0,1041 га, з них: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,1041 га, яка розташована в АДРЕСА_1 Кременчуцького району Полтавської області.

Позивач ОСОБА_1 відмовився підписати акт визначення меж та розмірів земельної ділянки відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 посилаючись на порушення його прав, як суміжного землекористувача, на його думку, в технічну документацію на земельну ділянку відповідачів внесено частину земельної ділянки, яка належить йому.

Рішенням 27 сесії 6 скликання в № 27 від 22 березня 2013 року «Про погодження підписів суміжних землекористувачів в АДРЕСА_1» Камянопотоківська сільська рада вирішила погодити громадянам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підпис суміжного землевласника ОСОБА_1 від точки Є до точки Ж в акті встановлення меж та розмірів земельної ділянки по АДРЕСА_1, так як дана земельна ділянка площею 0,1041 га під кадастровим номером НОМЕР_1 занесена в реєстр згідно оформленої попереднім власником технічної документації, а межі приватизованої земельної ділянки гр.ОСОБА_1 не порушені, відмова підписання акту встановлення меж є безпідставною, що затримує виготовлення технічної документації на право приватної власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Не оскаржуючи зазначене вище рішення Камянопотоківської сільської ради від 22 березня 2013 року, позивач ОСОБА_1 за захистом, як він вважав, своїх порушених прав як землекористувача відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_5, звернувся до суду з позовом до Камянопотоківської сільської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_5, реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції та просив визнати незаконними та скасувати рішення Камянопотоківської сільської ради від 25.12.2012 року «Про затвердження технічної документації з землеустрою по встановленню меж земельної ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 площею 0,1041 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель по АДРЕСА_1», визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 16.07.2013 року видане реєстраційною службою Кременчуцького РУЮ та яким посвідчено право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1041 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, скасувати реєстрацію права власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно, визнати частково недійсним Державний акт на право власності на землю НОМЕР_2 від 06.12.1999 року на ім'я ОСОБА_1 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №10 від 29.10.1997 року в частині передачі у власність земельної ділянки площею 0,14 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,151313 га по АДРЕСА_1 по межі з ділянкою ОСОБА_6 та ОСОБА_5, визнати недійсним та скасувати свідоцтво НОМЕР_3 від 16.07.2013 року на право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1041 га видане реєстраційною службою Кременчуцького РУЮ, внести зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом скасування реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1041 за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Рішенням Кременчуцького районного суду від 10 січня 2014 року, яке набрало законної сили 19 лютого 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено в повному обсязі, порушення його прав як суміжного землекористувача відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 встановлено не було, як і підстав для скасування оскаржуваного нині позивачем рішення Камянопотоківської сільської ради від 25.12.2012 року «Про затвердження технічної документації з землеустрою по встановленню меж земельної ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 площею 0,1041 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель по АДРЕСА_1».

Крім цього, суд вважає за необхідне зауважити, що рішенням Кременчуцького районного суду від 22 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 22 липня 2014 року, задоволено позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобов'язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0113 га розташовану в АДРЕСА_1 Кременчуцького району Полтавської області належну на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом знесення з території земельної ділянки вказаної садиби №96 паркану та навісів, яке на теперішній час виконано.

Частиною 3 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вище встановлені обставини справи, які підтверджують безпідставність відмови позивача ОСОБА_1 від підпису, та з яких вбачається необґрунтованість заперечень останнього, суд дійшов висновку про законність рішення 27 сесії 6 скликання Камянопотоківської сільської ради № 27 від 22 березня 2013 року «Про погодження підписів суміжних землекористувачів в АДРЕСА_1», яким погоджено відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підпис суміжного землевласника позивача ОСОБА_1 в акті встановлення меж та розмірів земельної ділянки по АДРЕСА_1, яка діяла в межах наданих їй повноважень відповідно до положень ч.2 ст.158 ЗК України, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства.

Аналізуючи вказані норми матеріального і процесуального права та встановлені обставини та керуючись принципами справедливості та розумності суд в задоволенні позову відмовляє в повному обсязі.

Посилання позивача, що технічна документація відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не відповідає вимогам ч.7 ст.118 ЗК України та що це є підставою для скасування оскаржуваних рішень необґрунтовані, непідтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються висновками суду, так як і посилання, що затвердження проекту землевідведення відбулося до того, як було прийнято рішення про погодження меж і що це суперечить вимогам Земельного Кодексу України.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то в відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору від сплати яких позивач звільнений при подачі позову, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88, 209, 212- 215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним рішення сільської ради відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з часу його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

У разі застосування ст.218 ЦПК України скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Суддя С. М. Клименко