03.01.2017 Єдиний унікальний № 371/1675/16-ц
Провадження 2/371/780/16
У Х В А Л А

3 лютого 2016 року суддя Миронівського районного суду Київської області Гаврищук А.В., розглянувши позовну заяву подану представником позивача ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 до Миронівської районної державної адміністрації Київської області, Миронівської районної ради Київської області, відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Потік» про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельний пай,

в с т а н о в и в:

28 грудня 2016 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

Перевіривши відповідність позовної заяви вимогам, викладеним у ст. 119 ЦПК України, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає ч. 4 ст. 119 ЦПК України.

Так, згідно ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб. У справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявники, інші заінтересовані особи, їхні представники.

Таким чином, діючим Цивільним процесуальним кодексом України чітко розподілено види провадження, які можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства, зокрема: позовне, окреме, наказне. Також встановлено різні кола осіб, які можуть бути учасниками цих проваджень. У позовному провадження це однозначно сторони та треті особи, які мають права та обовязки визначені ст.ст. 27, 31 ЦПК України відповідно у позовному провадженні діють принципи змагальності сторін та диспозитивності судового розгляду. Натомість особами, які беруть участь у справі окремого провадження є заявники та заінтересовані особи, не діють в окремому провадженні, принцип змагальності сторін та лише почасти застосовується принцип диспозитивності.

В окремому провадженні у силу вимог ч. 2 ст. 235 ЦПК України з метою зясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребовувавати необхідні докази, що не допускається у позовному провадженні.

У частині 6 ст. 235 ЦПК України зазначено, що в окремому провадженні не може розглядатися спір про право, і це є принциповим. Виникнення спору про право призводить до того, що суд повинен залишити заяву без розгляду і розяснити заінтересованим особам (заявнику), які порушують спір про право, що вони можуть захистити свої права у порядку позовного провадження, подавши позов на загальних підставах.

Водночас у позовному провадженні може розглядатися лише спір про право, відсутність спору не породжує у позивача права на поновлення порушеного, оспорюваного, невизнаного права. Відсутність спору має наслідком відсутність предмету розгляду.

Отже, підсумовуючи усе вище викладене суд приходить до висновку, що законодавець чітко розмежовує різні види проваджень, що можуть розглядатися за правилами ЦПК України.

Відповідно позивач має право звернутися до суду, як в порядку окремого провадження так і в порядку позовного провадження, однак обєднання в одній позовній заяві різних видів проваджень є недопустимим та суперечить самій природі процесуального закону.

За таких умов позивачу слід привести позовну заяву у відповідність вимогам ст.ст. 15, 26, 234, 235, 256 ЦПК України.

Крім того, згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Керуючись статтями 10, 57-60, 64, 119, 121, 168ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 до Миронівської районної державної адміністрації Київської області, Миронівської районної ради Київської області, відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Потік» про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельний пай- залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання ним даної ухвали, шляхом сплати судового збору та подання позовної заяви, яка відповідатиме статтям 119 і 120 ЦПК України і розяснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Гаврищук