РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2608/11504/12

пр. № 2/759/1505/17

16 березня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», ОСОБА_6 про визнання прилюдних торгів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 р. вищезазначену справу передано з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Святошинського районного суду м. Києва для нового розгляду справи за зазначеним позовом, позивач просить суд постановити рішення, яким визнати недійсними результатів прилюдних торгів, які проведені 30.09.2011 ТОВ «Торговий дім Укрспецреалізація» з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: лоту №1 - однокімнатної квартири НОМЕР_1, загальною площею 30,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, які оформлені протоколом проведення прилюдних торгів №1-11123 від 30.09.2011 та актом державного виконавця про проведені прилюдні торги від 11.10.2011. Стягнути солідарно із відповідачів понесені судові витрати, аргументуючи тим, що ОСОБА_7 є власником спірної квартири (ОСОБА_4 є правонаступником) за виконавчим листом 2-530 від 11.06.2010 виданого Святошинським районним судом м. Києва щодо стягнення боргу з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8, 18.06.2010 ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва відкрито виконавче провадження та накаладено арешт на майно боржника. Зокрема арешт було накаладено на зазначену квартиру та 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. У відповідності з договором про надання послуг з реалізації арештованого майна укладеного 08.08.2011 за №1-11123 між ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва та ТОВ «Торговий дім Укрспецреалізація», товариству було доручено провести реалізацію арештованого майна. ТОВ «Торговий дім Укрспецреалізація», 30.09.2011 було проведено прилюдні торги з примусової реалізації нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири НОМЕР_1, загальною площею 30,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, однак підготовка та проведення прилюдних торгів було здійснено з грубим порушенням прав власника, як учасника виконавчого провадження. А саме, відповідно до порядку проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення, відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно врегульовано Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, де п.3.11 даного положення визначено, що спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача, боржника, про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Як вказує позивач, він як боржник не був повідомлений відповідним чином, про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та стартову ціну щодо продажу нерухомого майна. Лише 16.05.2012 він дізнався про проведення прилюдних торгів, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, з якого йому стало відомо, що лист повідомлення відповідно до якого його як строну виконавчого провадження повідомляли про проведення виконавчих дій ТОВ «Торговий дім Укрспецреалізація», за його адресою, однак, доказ такого повідомлення в матеіралах виконавчого провадження відсутній, крім того відповідно до звіту про оцінку вартості нерухомого майна та його переоцінку (уцінку), яка була здійснена на 30% від початкової вартості нерухомого майна. Однак, відсутнє обгрунтування такої знижки вартості нерухомого майна, крім того дана уцінка проведена без його, як боржника присутності, що суперечить вимогам п.5.12.2 інструкції про проведення виконавчих дій. Враховуючи наведене та посилаючись на ст. ст. 15, 16, 203, 215 ЦК України, ст. 12 Закону україни «Про виконавче провадження», ст.19 Конституції України просив заявлені позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. На пропозицію суду щодо надання доказів про прийняття та вступ у спадщину ОСОБА_4 від ОСОБА_7 на зазначену квартиру, представник позивача зазначив, що наразі в нього немає із собою оригіналів та копії документів, але Апеляційним судом м. Києва та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ при перегляді рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.12.2012 ці обставини встановлені та допущено ОСОБА_4 як правонаступника.

Відповідач та представник відповідача проти позовних вимог заперечували з підстав недоведенності позивача статусу правонаступника на кв. НОМЕР_1, загальною площею 30,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та ненадання доказів щодо неналежного повідомлення відділу державної виконавчої служби. Просили стягнути з держави судові витрати по справі понесені відповідачем за оголошення у пресі «Урядовий кур'єр».

Відповідач відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовим повідомленням (а.с. 223 т. ІІ, 63, 120, 133, 145 т. ІІІ), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки свого представника суд не повідомив.

Відповідач Товаристо з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с. 224, 238 т. ІІ, 23, 24, 59, 60) та оголошенням у пресі «Урядовий кур'єр», заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.04.2013 ОСОБА_7, ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015 до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_7 залучено його дружину - ОСОБА_4 (а.с. 205 зв. Т. ІІ).

Виходячи зі змісту положення ст ст. 1258, 1261 ЦК України, особа, будучи дружиною померлого позивача, являється спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом спадщини, відкритої після його смерті.

Як передбачено ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

До особи як спадкоємця першої черги права на спадкування за законом перейшли усі права та обов'язки, що належали позивачу на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, у тому числі майнові права, що випливають зі змісту його права власності на квартиру, яка за час його життя реалізована на прилюдних торгах.

У відповідності до ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» від 30.09.2011 за № 11 роз'яснив судам, що відповідно до вимог ст. 37 ЦПК України процесуальне правонаступництво може мати місце на будь-якій стадії цивільного процесу, у тому числі й на стадії перегляду судових рішень Верховним судом України.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва задоволено позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення суми боргу у розмірі 594301 грн. 00 коп.

18.06.2010 державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, згідно Висновку з незалежної оцінки майна - однокімнатної квартири НОМЕР_1, загальною площею 30,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 її ринкова вартість складає 308129 грн. 00 коп. (а.с. 120 т. І).

Відповідно до листа за №15/08-06 від 15.08.2011 позивачу відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація» надсилалось повідомлення про здійснення 31.08.2011 о 12 год. 00 хв. прилюдних торгів з реалізації арештованого майна АДРЕСА_2 у м. Києві (а.с. 143 т. І).

Згідно з листом за №31/08-05 від 31.08.2011 позивачу відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація» надсилалось повідомлення, що прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна АДРЕСА_2 у м. Києві не відбулося в зв'язку з відсутністю покупців (а.с. 146 т. І).

08.09.2011 старшим державним виконавцем Святецьким Д.В. на підставі ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» складено Акт переоцінки майна, переданого на реалізацію відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ТОВ «Торговий дім Укрспецреалізація» згідно договору №1-11123 від 08.08.2011 про переоцінку майна на 30% від попередньої вартості, розмір якої складає 215690 грн. 30 коп. (а.с. 147 т. І).

Відповідно до листа за №14/09-01 від 14.09.2011 позивачу відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація» надсилалось повідомлення про здійснення 30.09.2011 о 10 год. 00 хв. прилюдних торгів з реалізації арештованого майна АДРЕСА_2 у м. Києві (а.с. 148 т. І).

Інформаційне повідомлення №388663 про проведення 30.09.2011 о 10 год. 00 хв. торгів було розміщене на офіційному веб-сайті державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України завчасно - 14.09.2011, це повідомлення містило інформацію про лот - нерухоме майно, а також про дату час і місце ознайомлення з майном, дату час і місце проведення прилюдних торгів, ціну лоту, регіон та місцезнаходження майна, розмір та строк внесення гарантійного внеску (а.с. 149).

На підставі акта проведення прилюдних торгів, затвердженого начальником ВДВС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві від 11.10.2011, посвідченого Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером №6-1506 посвідчила, що майно, однокімнатна кв.НОМЕР_1, загальною площею 30,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на прилюдних торгах придбано ОСОБА_6 (а.с. 157 т. І).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 33 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Закону України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст.ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85).

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону, згідно з якою визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Частиною 5 ст. 62 цього Закону, п. 7.1 Тимчасового положення, абз. 3 підпункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12. 1999 за № 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших, визначених Тимчасовим положенням, причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності.

Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних прилюдних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України в постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-370цс16, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме Ч. 5 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», п.п. 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв'язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене можна зробити висновок про те, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який не втратив чинність, не є підставою для визнання цих торгів недійсними.

Позивач у позовній заяві посилався на те, що він не був належним чином повідомлений про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, прилюдні торги було проведено з порушенням порядку, встановленого законодавством України.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.

За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення (у редакції, чинній на час проведення оспорюваних прилюдних торгів) спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

У постановах № 6-1884цс15 та 6-2988цс15 Верховний Суд України дійшов таких висновків. Розглядаючи питання про дотримання при проведенні торгів пункту 3.11 Тимчасового положення, суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу. При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей.

Отже, загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей. Однак сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що боржник дійсно був неналежно повідомлений про проведення прилюдних торгів, разом з тим судом встановлено, що не має наявності порушень у переоцінці майна, які могли вплинути на результат торгів, і вказані права й законні інтереси особи, яка оспорює прилюдні торги, спростовані матеріалами справи та не порушені неналежним повідомленням боржника про проведення прилюдних торгів, а тому суд визнає позовні вимоги не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов'язаних з роглядом справи до яких належать витрати на пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Згідно положень ч. 4 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Таким чином з держави України слід стягнути на користь ОСОБА_6 сплачені судові витрати за здійснення оголошення у пресі «Урядовий кур'єр» у розмірі 462 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись, Законом України «Про виконавче провадження, п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» від 30.09.2011 за № 11, ст.ст. 5, ч. 2 ст. 16, ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203, ч. 4 ст. 656, 1218, 1258, ч. 5 ст. 1268, 1261 ЦК УКраїни; ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 79, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 360-7 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», ОСОБА_6 про визнання прилюдних торгів недійсними відмовити.

Стягнути держави України на користь ОСОБА_6 сплачені судові витрати за здійснення оголошення у пресі «Урядовий кур'єр» у розмірі 462 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: