АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/4364/15-ц
Провадження № 22-ц/792/879/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Пастощука М.М., Янчук Т.О.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю представника позивача Бондаря В.Б.,

відповідача ОСОБА_2,

його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із регламентною виплатою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2017 року,

встановила:

У березні 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із регламентною виплатою.

МТСБУ зазначило, що 4 грудня 2010 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем FORD Skorpio іноземний реєстраційний номер НОМЕР_3 по автодорозі Львів - Шигині, не дотримався правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем OPEL Omega реєстраційний номер НОМЕР_2, унаслідок чого цей автомобіль було пошкоджено. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2011 року ОСОБА_2 визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, за наслідками якої МТСБУ виплатило потерпілій особі 20 646 грн 33 коп. страхового відшкодування. На час інциденту цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована, тому позивач має право зворотної вимоги до нього у розмірі страхової виплати.

За таких обставин МТСБУ просило суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 20 646 грн 33 коп. витрат на страхове відшкодування, 2 000 грн витрат на правову допомогу та 243 грн 60 коп. судового збору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь МТСБУ 20 646 грн 33 коп. страхової виплати та 243 грн 60 коп. судового збору.

Суд виходив з того, що регресний позов МТСБУ є обґрунтованим, однак відсутні підстави для присудження позивачеві витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник МТСБУ Бондар В.В. зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_2 є володільцем автомобіля FORD Skorpio іноземний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Автомобіль OPEL Omega реєстраційний номер НОМЕР_2 належав на праві власності ОСОБА_5

4 грудня 2010 року близько 12 години 40 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем FORD Skorpio іноземний реєстраційний номер НОМЕР_3 по автодорозі Львів - Шигині, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем OPEL Omega реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 У результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2011 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді 340 грн штрафу.

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована.

Ринкова вартість автомобіля OPEL Omega реєстраційний номер НОМЕР_2 на той час склала 45 732 грн 98 коп. Разом із тим, вартість його відновлювального ремонту становить 68 332 грн 94 коп.

3 березня 2012 року МТСБУ виплатило ОСОБА_5 20 646 грн 33 коп. відшкодування шкоди.

Зазначені обставини визнані сторонами, підтверджуються наявними у справі письмовими доказами та висновком судової автотоварознавчої експертизи від 21 листопада 2016 року № 025/06/2016.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням транспортних засобів.

Як встановлено п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В силу п. 22.1 ст. 22 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1961-ІV) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону № 1961-ІV).

Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону № 1961-ІV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Із п. 39.2 ст. 39 Закону № 1961-ІV слідує, що до основних завдань МТСБУ відноситься здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно з п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-ІV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Як передбачено п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону № 1961-ІV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Деліктне зобов'язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов'язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов'язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому стаття 1191 ЦК України визначає право цієї особи на зворотну вимогу (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов'язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Первісне (основне) деліктне зобов'язання та зобов'язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

Спеціальний Закон № 1961-ІV регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов'язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов'язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов'язанні.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року (справа № 6-2188цс16), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами при застосуванні вказаних норм права.

Матеріали справи вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_5 завдано майнової шкоди. Таким чином, у відповідача виникло зобов'язання з відшкодування цієї шкоди.

На день скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому ОСОБА_5, скориставшись своїм правом на відшкодування шкоди, звернулася до позивача за регламентною виплатою. Відповідно до вимог Закону № 1961-ІV МТСБУ виплатило потерпілій страхове відшкодування, внаслідок чого до нього перейшло право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_2

Отже суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позовні вимоги МТСБУ про повернення витрат на страхове відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд правильно керувався тим, що після здійснення МТСБУ регламентної виплати потерпілій ОСОБА_5 первісне (основне) деліктне зобов'язання відповідача припинилося.

Доводи ОСОБА_2 щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та сплив позовної давності не відповідає фактичним обставинам справи.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР (далі - Закон № 85/96-ВР) встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічні положення містяться у ст. 993 ЦК України.

Названі норми законодавчо закріплюють перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування, права вимоги страхувальника, яке він має до особи, відповідальної за збитки. Таке право страховика іменується правом на суброгацію.

Норми ст. 27 Закону № 85/96-ВР і ст. 993 ЦК України мають відмінності від норм, які регулюють регресне зобов'язання (статті 544, 1191 ЦК України). Зокрема, за суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні зі збереженням самого зобов'язання, тобто особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. Фактично страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Ці інститути мають різний режим правового регулювання. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України встановлений особливий правовий режим. Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовується щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку.

Крім того, при суброгації перебіг строку позовної давності починається з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування, тобто зазнав збитків.

Отже посилання ОСОБА_2 на те, що норми ст. 27 Закону № 85/96-ВР і ст. 993 ЦК України регулюють спірні правовідносини є помилковими.

Як передбачено ч. 1 ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (ч. 1 ст. 253, ч. 1 ст. 254 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

МТСБУ виконало основне зобов'язання 3 березня 2012 року, що підтверджується копією платіжного доручення № 1054 (а.с. 27), та звернулося до суду з регресним позовом 3 березня 2015 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Твердження ОСОБА_2 щодо неправильності визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля OPEL Omega реєстраційний номер НОМЕР_2 і розміру завданої потерпілому майнової шкоди суперечать доказам у справі, у тому числі висновку судової автотоварознавчої експертизи від 21 листопада 2016 року № 025/06/2016.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ О.І. Ярмолюк

Судді: /підпис/ М.М. Пастощук

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Мазурок О.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 34