АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/508/17 Справа № 2-175/1886/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шабанов А.М. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року за позовом Прокурора Дніпропетровського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області до Кіровської селищної ради (треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2) про визнання недійсним рішення,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпропетровського райсуду Дніпропетровської області від 18.09.2015р. задоволено позов Прокурора Дніпропетровського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області до Кіровської селищної ради, ухвалено визнати недійсним рішення 22 сесії 4 скликання Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області «Про приватизацію земельних ділянок» від 23.03.2005р. в частині передачі земельних ділянок ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 в розмірі 1500кв.м., розташованих відповідно за адресами: АДРЕСА_1. В апеляційній скарзі третя особа - ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Рішенням 22 сесії 4 скликання Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 23.03.2005р. «Про приватизацію земельних ділянок» вирішено питання щодо приватизації земельних ділянок громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 кожному - у розмірі 1500кв.м., розташованих відповідно за адресами: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

За ст.118 ЗК України при вирішенні питання про приватизацію земельної ділянки, зокрема, за замовленням заінтересованих громадян розробляється проект відведення земельної ділянки організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, після чого проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Передбачені законом проекти відведення щодо спірних земельних ділянок не розроблялись.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель - державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області від 01.02.2013р. встановлено, що земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_1 розміщені у прибережно-захисній смузі р.Дніпро (а.с.22-24). Відповідно до топографо-геодезичної схеми вказані земельні ділянки знаходяться у 100-метровій прибережній смузі р.Дніпро, а саме на відстані від 17,72м до 21,32м від ріки (а.с.47).

Положеннями ст.13 Конституції України, зокрема, передбачено, що земля, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу є об'єктами права власності українського народу і кожний громадянин має право користуватись природними об'єктами права власності народу. За ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується виключно відповідно до закону.

Законодавством України встановлено особливий правовий режим використання земель водного фонду. Так, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.83, ч.4 ст.84 ВК України землі водного фонду не можуть бути передані у приватну власність, а за вимогами ч.4 ст.59 ЗК України, ч.2 ст.85 ВК України земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів із земельного фонду можуть передаватись громадянам та юридичним особам лише у тимчасове користування на умовах оренди. За положеннями ч.1,2 ст.60 ЗК України, ч.2 ст.88 ВК України вздовж річок з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Для великих річок прибережні смуги встановлюються по їх берегах шириною 100 метрів. При цьому вимогами п.г ч.2 ст.61 ЗК України, п.4 ст.89 ВК України у прибережних захисних смугах уздовж річок забороняється будівництво будь-яких споруд.

Враховуючи встановлені обставини про незаконність приватизації земельних ділянок у 100-метровій прибережній смузі р.Дніпро, суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив рішення про визнання недійсним рішення 22 сесії 4 скликання Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області «Про приватизацію земельних ділянок» від 23.03.2005р. в частині передачі земельних ділянок ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 в розмірі 1500кв.м., розташованих відповідно за адресами: АДРЕСА_1.

Твердження третьої особи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність рішення суду безпідставні, суперечать вимогам закону та встановленим обставинам справи. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на відсутність на час виникнення спірних відносин проекту водоохоронної зони не можуть бути прийняті до уваги. Відсутність розробленого у передбаченому законом порядку проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги м.Дніпро не свідчить про відсутність самої прибережної смуги, розміри якої встановлені законом, та не змінює правовий режим цієї захисної смуги. У зв'язку з цим надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі р.Дніпро суперечить нормам ст.ст.59,83,84 ЗК України. Доводи в апеляційній скарзі про неналежність доказу - акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного Державною інспекцією сільського господарства у Дніпропетровській області, безпідставні, оскільки встановлений ним факт про знаходження спірних земельних ділянок у 100-метровій прибережній смузі р.Дніпро підтверджується і відповідною топографо-геодезичною схемою. З вказаної схеми вбачається, що земельні ділянки дійсно знаходяться на відстані від 17,72м до 21,32м від р.Дніпро. Плани ж земельних ділянок свідчать, що їх довжина складає від 10,56м до 53,96м (а.с.12, 15,18,21). Тобто, фактично усі земельні ділянки входять до 100-метрової прибережної смуги р.Дніпро. Критикуючи зазначені письмові докази, апелянтом не спростовуються відображені у них відомості та факти, і інших доказів, які б свідчили про те, що земельні ділянки повністю або частково не входять до 100-метрової прибережної смуги р.Дніпро, ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не містять. Позовні вимоги прокурора пред'явлено на підставі п.2 ст.121 Конституції України, ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» у порядку представництва інтересів держави у зв'язку з порушенням діючого законодавства України з приводу передачі земель водного фонду у приватну власність. Відповідно до закону та роз'яснень рішення Конституційного Суду України від 8.04.1999р. прокурор самостійно визначив і обґрунтував у позовній заяві, в чому полягало порушення інтересів держави. Прокурор здійснив представництво держави в особі її органу державної влади - Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області, відповідно до Положення про яку (атв.28.02.2012р.) до її компетенції відносяться організація та здійснення державного нагляду (контролю) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, у тому числі, органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами відносно встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Посилання в апеляційній скарзі на трирічний строк позовної давності безпідставні, оскільки порушення вимог земельного законодавства виявлено та зафіксовано Державною інспекцією сільського господарства у Дніпропетровській області у відповідному акті, складеному 01.02.2013р., а з позовом в інтересах держави в особі вказаного державного органу прокурор звернувся 14.05.2015р. Факт порушення інтересів держави у зв'язку з незаконним вилученням земельної ділянки із земель водного фонду та передачі її у приватну власність, про який заявлено прокурором у межах своїх повноважень, знайшов повне підтвердження. Доводи апеляційної скарги про не врахування судом при вирішенні даного спору щодо законності рішення 22 сесії 4 скликання Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 23.03.2005р. «Про приватизацію земельних ділянок» преюдиційного значення постанови Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 02.08.2013р. безпідставні, оскільки за предметом адміністративного позову за вказаною постановою з'ясовувалась законність іншого рішення - рішення 9 сесії 5 скликання Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 12.12.2006р. про розгляд протесту прокурора (а.с.28-30).

Враховуючи зазначене, підстав для скасування рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року та додаткове рішення того ж суду від 18.10.2016р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.