АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.,

суддів Поливач Л.Д.,

ШаховоїО.В.,

при секретарі Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про стягнення матеріальної шкоди, завданої незаконним будівництвом та скасування декларації, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог,

у с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про стягнення з ОСОБА_3 на його користь завданої матеріальної шкоди, зобов'язання відповідача 1 привести проведене ним будівництво по АДРЕСА_1 у відповідність вимогам архітектурних, будівельних, санітарних та пожежних норм і правил та скасування реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 20 листопада 2012 року, зареєстрованої в Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві за №КВ4 щодо будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року, закрито провадження в частині скасування декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1» №КВ4 від 20 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про стягнення матеріальної шкоди, завданої незаконним будівництвом та скасування декларації (а.с.125-126).

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання представника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі суду.

_______________________________________________

Справа № 756/17119/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/4527/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що із змісту ухвали вбачається, що закриваючи провадження у справі в частині скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, суд задовольнив клопотання представника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інстанції у місті Києві, в якому зазначалось про те, що такі вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Однак в оскаржуваній ухвалі, суд зазначив іншу підставу закриття провадження у справі, а саме ч.3 ст.205 ЦПК України, відповідно до якої суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. При цьому, він, як позивач, від позову не відмовлявся і жодної заяви з даного приводу не подавав.

Крім того, ОСОБА_2 категорично не погоджується з доводами представника відповідача 2, оскільки на його думку даний спір не є публічно-правовим спором, оскільки передусім заявлено позов до фізичної особи - ОСОБА_3, а позовні вимоги в частині скасування декларації є лише додатковою вимогою, яка нерозривно пов'язана з основною вимогою про знесення незаконного будівництва.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 та його адвокат - Мєстєчкін І.В., просили апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши фактичні обставини справи та дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та ставив питання про стягнення з відповідача 1 на його користь завданої матеріальної шкоди, зобов'язання останнього привести проведене ним будівництво по АДРЕСА_1 у відповідність вимогам архітектурних, будівельних, санітарних та пожежних норм і правил, а також просив скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 20 листопада 2012 року, зареєстрованої в Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві за №КВ4 щодо будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1.

21 лютого 2017 року в судовому засіданні представник відповідача 2 заявив клопотання про закриття провадження у справі в частині скасування декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1» №КВ4 від 20 листопада 2012 року, посилаючись, зокрема, на те, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України входить до системи центральних органів виконавчої влади, а тому дана справа в частині скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Задовольняючи клопотання відповідача 2 та закриваючи провадження у справі в частині скасування декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1» №КВ4 від 20 листопада 2012 року, суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали посилався на п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України, а саме на те, що суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту статті 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 3) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 4) сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом; 5) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим; 6) померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) ліквідовано юридичну особу, яка була однією із сторін у справі.

Як встановлено в ході розгляду справи та вбачається з заяви представника відповідача 2, підставою для закриття провадження у справі в частині скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, зазначеної в заяві, була неможливість розгляду справи у вказаній частині в порядку цивільного судочинства (а.с.117-119).

Згідно п.3 ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.16 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Так, частиною першої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Виходячи зі змісту п.1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року №294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно п.4 вищевказаного Положення, Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти (видає відповідні сертифікати, реєструє декларації про готовність об'єкта до експлуатації та повертає такі декларації); реєструє повідомлення та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення та декларації про початок виконання будівельних робіт та у визначених законодавством випадках повертає такі декларації; у визначених законодавством випадках видає дозволи на виконання будівельних робіт, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт; здійснює ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури; веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, а також реєстр виданих ліцензій провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури; здійснює державний контроль за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності;ліцензійних умов на провадження господарської діяльності; перевіряє на відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил рішення, прийняті територіальними органами та інше.

Разом з тим, при постановленні оскаржуваної ухвали, судом порушено порядок, що визначений законом при вирішенні даного питання, оскільки позивач не звертався до суду з заявою про відмову від позову в частині скасування декларації про початок виконання будівельних робіт.

Крім того, в позові стоїть питання, зокрема, про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 20 листопада 2012 року, а тому вирішення питання про закриття провадження у справі за позовною вимогою про скасування декларації, взагалі виходить за межі позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині неправильного застосування судом, при постановленні оскаржуваної ували, норм процесуального права, а тому оскаржувану ухвалу не можна назвати законною та обгрунтованою.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, з одночасним переданням питання на новий розгляд.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року - скасувати.

Передати питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова