Справа № 128/4237/15-ц Провадження № 22-ц/772/891/2017Головуючий в суді першої інстанції
Категорія 39Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про самовідвід

09 березня 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого : Зайцева А.Ю.,

суддів: Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

вирішуючи питання про самовідвід колегії суддів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тиврівської державної нотаріальної контори, Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.02.2017 року, -

в с т а н о в и л а :

До Апеляційного суду Вінницької області надійшла зазначена цивільна справа з апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.02.2017 року.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, дана цивільна справа було розподілена 06.03.2017 року головуючому судді Зайцеву А.Ю., суддям Денишенко Т.О., Луценко В.В.

Проте судова колегія вважає, що при передачі судової справи раніше визначеному складу суду порушено Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 в редакції, затвердженій Рішенням Ради суддів України від 02 квітня 2015 року № 25 (зі змінами) (далі - Положення), у зв'язку з чим судова колегія відповідно до ч.1 ст.23 ЦПК України заявляє самовідвід у даній справі з огляду на нижченаведене.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений ч.3 ст.11-1 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.11-1 ЦПК України, ч.4 ст.15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів.

Як слідує з матеріалів справи, дана справа надійшла до Апеляційного суду Вінницької області 01.03.2017 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Копаничук С.Г., судді: Сало Т.Б., Марчук В.С. (а.с.233).

Ухвалою судді Апеляційного суду Вінницької області Копаничук С.Г. від 03.03.2017 року заявлено самовідвід у розгляді даної цивільної справи з тих підстав, що розподіл даної справи було здійснено некоректно та в порушення п.2.3.44 Положення.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, дана цивільна справа була розподілена 06.03.2017 року головуючому судді Зайцеву А.Ю., суддям Денишенко Т.О., Луценко В.В.

Судова колегія зазначає, що суддею-доповідачем (головуючим суддею) Зайцевим А.Ю. ухвалою від 27.01.2016 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на додаткове заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22.01.2016 року та ухвалою колегії суддів у складі головуючого судді Зайцева А.Ю., суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В. від 27.01.2016 року було призначено справу до розгляду, однак у зв'язку з надходженням заяви відповідача про перегляд заочного рішення апеляційним судом справу було направлено до суду першої інстанції для розгляду заяви.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі подання відповідачем до місцевого суду заяви про перегляд заочного рішення з клопотанням про поновлення строку на подання заяви про перегляд, у той час як відповідне рішення оскаржене позивачем в апеляційному порядку й апеляційна скарга прийнята до розгляду, апеляційне провадження не може бути проведене до розгляду місцевим судом цієї заяви. У такому випадку справа повертається до місцевого суду.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.04.2016 року скасовано заочне рішення суду від 16.12.2015 року, а справу призначено до нового розгляду у загальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у п. 20 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначив, що у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Таким чином, предмет оскарження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, а саме додаткове заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22.01.2016 року - відсутній.

При новому розгляді справи ухвалено рішення Тиврівським районним судом Вінницької області від 01.02.2017 року про відмову в задоволенні позову, на яке представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу.

За правилами ч.2 ст.296 ЦПК України зазначена цивільна справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.02.2017 року надійшла до Апеляційного суду Вінницької області.

Таким чином, до апеляційного суду надійшла нова апеляційна скарга на ухвалене по справі нове рішення суду, за участю нових співвідповідачів Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, ОСОБА_2, а тому під час реєстрації цієї апеляційної скарги, за якою апеляційне провадження не відкривалось, забезпечуючи принцип вірогідності, у відповідності до ст.11-1 ЦПК України, мало б бути проведено автоматизоване визначення колегії суддів, що і було здійснено 01.03.2017 року згідно протоколу автоматизованого розподілу (а.с.232).

Крім того, передача справи раніше визначеному складу суду 06.03.2017 року здійснено у порушення і інших вимог Положення та норм ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ч.2 ст.25 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід комусь із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 11 1 цього Кодексу.

Згідно з п.2.3.25 Положення у разі задоволення відводу або самовідводу заміна судді здійснюється автоматизованою системою на підставі рішення про відвід (самовідвід) у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.

За правилами п.2.3.49 Положення повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями застосовується у випадках визначених законом, а також з метою заміни одного, декількох суддів, всього складу суду, збільшення складу суду в порядку, визначеному підпунктами 2.3.4, 2.3.23 цього Положення.

Водночас, як убачається з матеріалів справи, у справі проведено не повторний автоматизований розподіл справи в частині заміни відведеного судді Копаничук С.Г., згідно її ухвали від 03.03.2017 року, а замінено весь склад суду та справу було передано раніше визначеному для розгляду іншої апеляційної скарги на інше рішення суду складу суду. Окрім цього, з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.03.2017 року видно, що підставою передачі була скарга у цій же справі, а не ухвала суду про самовідвід судді, що свідчить, що у справі було порушено порядок визначення складу суду для розгляду справи.

За змістом ч.1 ст.23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У контексті принципу верховенства права, важливої частини Конвенції, Суд розглядає «суд» як такий, що завжди має бути заснований на законних підставах, оскільки у протилежному випадку, він не буде володіти легітимністю, що є необхідною ознакою для розгляду справ у демократичному суспільстві (рішення у справі «Лавентс проти Латвії», п.81, від 28 листопада 2002 р.).

«Закон» у значенні статті 6§1 Конвенції, таким чином, включає не лише законодавство стосовно заснування і компетенції судових органів, а також будь-яке інше положення національного законодавства, яке, у разі його порушення, спричинило б незаконну участь одного чи більшості суддів у розгляді справи. Взагалом, порушення судом таких положень національного законодавства спричиняє порушення статті 6§1 Конвенції (рішення у справі «ДМД Груп А.С проти Словенії», п.59).

За змістом ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод і інтересів у розумні строки, незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

З урахуванням викладеного, з метою дотримання загальних засад цивільного судочинства, прав сторін, судова колегія вважає, що заявлені самовідводи головуючого судді Зайцева А.Ю. та суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В. підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 20, 23, 24, 25, 313, 317, 319 ЦПК України, ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Прийняти самовідвід головуючого судді Зайцева А.Ю., суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тиврівської державної нотаріальної контори, Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.02.2017 року.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. В. Луценко

Згідно з оригіналом.

Суддя