УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Закропивного О.В., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України щодо зобов'язання вчинити певні дії та визнання незаконними та скасування рішень державного виконавця, заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, Міністерство юстиції України, ОСОБА_6, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні Безродня СвітланаОлександрівна, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 27 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що у відділі державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Херсона (далі - ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона) на виконанні перебували виконавчі листи, видані 17 липня 2006 року Комсомольським районним судом м. Херсона на виконання рішення апеляційного суду Херсонської області від 22 червня 2006 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу на утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_5 та аліментів по догляду за дитиною у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу боржника. 4 грудня 2014 року та 12 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із повним виконанням рішення суду та відсутності заборгованості по сплаті аліментів. Зазначаючи, що в ході примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_6 аліментів державним виконавцем не було вжито всіх заходів для встановлення дійсного доходу боржника та місця його роботи, що впливає на розмір заборгованості по сплаті аліментів, а Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській області та Міністерством юстиції України не здійснено контролю за виконанням судового рішення і не вчинено дій щодо усунення допущених державним виконавцем порушень, заявники, з урахуванням уточнених вимог, просили суд: визнати неправомірною дію, бездіяльність Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області по контролю за виконавчими провадженнями, відкритими на підставі виконавчих листів, виданих 17 липня 2006 року Комсомольським районним судом м. Херсона на виконання рішення апеляційного суду Херсонської області від 22 червня 2006 року про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на користь ОСОБА_4 (в подальшому зміна прізвища на ОСОБА_4) у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, та на утримання дружини у зв'язку з доглядом за дитиною до її повноліття у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу; визнати неправомірною дію, бездіяльність щодо розгляду скарг заявників про прийняття заходів по виявленню дійсного доходу боржника по аліментах шляхом розкриття банківської таємниці рахунків боржника, його абонентів, направлення запиту до Республіки Кіпр та скасування постанов державного виконавця від 4 грудня 2014 року та від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчих проваджень. Також в своєму клопотанні заявники просили суд поновити строк звернення до суду, посилаючись на поважність причин пропуску такого строку.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 27 липня 2016 року, поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду зі скаргою. У задоволенні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати судові рішення та постановити нову ухвалу.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суди на підставі доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходили із того, що державним виконавцем розмір належних до сплати на користь стягувача ОСОБА_4 аліментів було визначено з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема ч. 3 ст. 195 СК України, що також встановлено ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2013 року, що набрало законної сили.

Також суди вірно вважали, що при визначенні розміру аліментів державний виконавець правомірно не врахував доходи боржника під час його працевлаштування на судах іноземних держав у період з березня по липень 2009 року, з листопада 2009 року по березень 2010 року, з серпня по грудень 2010 року згідно даних, що містяться у довідках ТОВ «Кристал Маріна ЛТД» та ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна», оскільки визначення розміру аліментів на підставі таких довідок є незаконним, що встановлено ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 4 квітня 2012 року, що набрала законної сили.

Також суди вірно виходили із того, що видача судових доручень про витребування від компетентних органів Республіки Кіпр інформації про доходи боржника під час розгляду скарги в порядку, визначеному главою VІІ ЦПК України, тобто не для використання в судовому розгляді, вже розпочатому або такому, що готується, відповідно до вимог Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справ 1970 року, не допускається.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В. Закропивний

С.П. Штелик