Справа № 342/64/17
Провадження № 2/342/185/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом - житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Чорновола (раніше Гагаріна), 8 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, інвентаризаційною вартістю 87225 гривні, після смерті бабки ОСОБА_3, яка померла 28 грудня 2008 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 грудня 2008 року в с.Тишківці Городенківського району померла бабка позивача - ОСОБА_3 (мати батька), що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-НМ № 080822, видане Тишківською сільською Городенківського району 29 грудня 2008 року. Бабка проживала в господарстві по вул.Чорновола (раніше Гагаріна)№ 8 в с.Тишківці Городенківського району, яке відносилось до суспільної групи "колгоспний двір", головою колгоспного двору являлась ОСОБА_3, а членами двору були: батько позивача - ОСОБА_4, мати позивача ОСОБА_2, та позивач - ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_5 (внучка). Підтвердженням того, що головою колгоспного двору являлась ОСОБА_3, свідчить свідоцтво, про право особистої власності на будинковолодіння по вул.Гагаріна (зараз Чорновола) №8 в с.Тишківці, Городенківського району № 233 від 23 жовтня 1989 року, яке видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 141 від 09.08.1989 року, та зареєстровано Коломийським МБТІ. Батько позивача - ОСОБА_4, який являвся спадкоємцем 1-ої черги за законом, помер раніше, а саме 22 квітня 2005 року, про що свідчить свідоцтво про його смерть. Після смерті бабки, позивачем було успадковано земельні ділянки, які належали померлій ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори 27 жовтня 2009 року. Таким чином, ОСОБА_1 фактично вступила у володіння та користуванням майном, підтримує дане господарство, обробляє земельні ділянки, сплачує податки за будинковолодіння та за земельні ділянки. В зв'язку із відсутністю коштів, позивач не могла успадкувати вчасно житловий будинок та господарські будівлі. В даний час ОСОБА_1 вирішила оформити спадщину, а тому звернулася в державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини. Державним нотаріусом Городенківської районної ДНК, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок № 8 по вул.Чорновола в с.Тишківці Городенківського району, після смерті бабки - ОСОБА_3, їй відмовлено по тій причині, що дане господарство відносилось до колгоспного двору, а частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Підтвердженням про відмову у вчиненні нотаріальної дії є постанова державного нотаріуса за № 57/02-31 від 17 січня 2017 року. В зв»язку із відмовою нотаріуса, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою, про визнання за нею права власності на дане будинковолодіння, після смерті бабки - ОСОБА_3, поскільки, тільки в судовому порядку може бути вирішено дане питання. ОСОБА_2 - мати позивача, не заперечує в тому, щоб визнати за ОСОБА_1 право власності на дане будинковолодіння по вул.Чорновола № 8 в с.Тишківці.

В судове засідання сторони не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує. Відповідач відмовляється від оформлення спадщини спадкового майна ОСОБА_3

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 23.10.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 141 від 09.08.1989 року слідує, що в цілому домоволодіння, яке складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих в селі Тишківці по вулиці Гагаріна дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3.

Згідно довідки № 155 від 23.02.2017 року, виданої виконкомом Тишківської сільської ради Городенківського району встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 (бувша вулиця Гагаріна, а потім Шкільна, яка була переіменована згідно рішення 7 сесії 21 скликання від 27.12.1991 р.)

Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 7913 від 30.12.2016 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 233 зареєстровано, що власником майна, розташованого в с. Тишківці Городенківського р-ну по вул. Чорновола, 8 на підставі свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 23.10.1989 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 9.08.1989 р. є ОСОБА_3 (голова колгоспного двору).

Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с. Тишківці по вул. Чорновола, 8 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1979 р., загальною площею 32,4 кв.м., житловою площею 22,9 кв.м., стайні, навісу, стодоли, комори, вбиральні, криниці, огорожі, вимощення. Інвентаризаційна вартість становить 87225 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Згідно довідки № 01 від 03.01.2017 року, виданої виконавчим комітетом Тишківської сільської ради встановлено, що в колгоспному дворі були зареєстровавні станом на 15.04.1991 р в с. Тишківці по вул. Чорновола, № 8 (бувша вулиця Гагаріна): голова сім'ї - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, невістка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, внучка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5

ОСОБА_4 помер 22.04.2005 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 000990.

ОСОБА_3 померла 28.12.2008 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 080822.

У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

В силу п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідач ОСОБА_2 відмовляється від оформлення спадщини, що стверджено поданою до суду заявою.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Померла заповіту не вчиняла.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Згідно з ст. 1266 Цивільного кодексу України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3, що стверджено копією свідоцтва про народження серії IV-ЯР № 261749.

Згідно копії свідоцтва про народження серія 1-НМ № 121315, батьками позивача є ОСОБА_4 та ОСОБА_2. ОСОБА_5 після укладення шлюбу 21.01.2014 року з ОСОБА_7, змінила прізвище "Грималюк" на "Лубик", про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серія 1-НМ № 127791.

Судом встановлено, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її внучка ОСОБА_1 (позивач).

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Довідкою № 01 від 03.01.2017 року, виданою виконавчим комітетом Тишківської сільської ради підтверджено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на день смерті ОСОБА_3, була зареєстрована та проживала разом в ІНФОРМАЦІЯ_6 і вели спільне господарство.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 2025 спадкоємцем майна ОСОБА_3, яка померла 28.12.2008 року є її внучка ОСОБА_6; спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається із чотирьох земельних ділянок.

З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 57/02-31 від 17.01.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_3, померлої 28.12.2008 року, на житловий будинок № 8 по вулиці Чорновола в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно довідки № 01 від 03.01.2017 року, виданої виконавчим комітетом Тишківської сільської ради встановлено, що за господарством по вул. Чорновола, № 8 в с. Тишківці закріплено земельну ділянку загальною площею 0,11 га, для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Чорновола (раніше Гагаріна), 8 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через реєстрацію господарства як колгоспного двору.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Чорновола (раніше Гагаріна), 8 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем.

На підставі ст.ст. 317, 328, 346-347, 1216, 1266 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Чорновола (раніше Гагаріна), 8 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.