АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Шахової О.В.,

ПоливачЛ.Д.,

при секретарі Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єлістратова СвітланаВасилівна, Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частки у майні в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_4, яка також дії в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_6; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єлістратова Світлана Василівна, Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Київської області про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частки у майні в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єлістратова СвітланаВасилівна, Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частки у майні в порядку спадкування за законом.

_________________________________________________

Справа № 756/1218/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/307/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Великохацька В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_6; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єлістратова Світлана Василівна, Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Київської області про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частки у майні в порядку спадкування за законом.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року, первісний позов ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єлістратова СвітланаВасилівна, Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частки у майні в порядку спадкування за законом, - задоволено.

Визначено, що частка померлого ОСОБА_11 на момент смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 року у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила Ѕ частини.

Визначено, що частка померлого ОСОБА_11 на момент смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 року у праві спільної сумісної власності на машиномісце АДРЕСА_2 становила Ѕ частини.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 1/6 частину в Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 та Ѕ частині паркувального місця АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 1/6 частину в Ѕ частині машиномісця АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 3/6 частини в Ѕ частині квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 3/6 частини в Ѕ частині машиномісця АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 1/6 частину в Ѕ частині квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 1/6 частину в Ѕ частині машиномісця АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 1/6 частину в Ѕ частині квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 1/6 частину в Ѕ частині машиномісця АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 3720 (три тисячі сімсот двадцять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 3720 (три тисячі сімсот двадцять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Зустрічний позов ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_13, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єлістратова СвітланаВасилівна, Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Київської області, про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частки у майні в порядку спадкування за законом, - задоволено.

Визначено, що частка померлого ОСОБА_11 на момент смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 року у праві спільної сумісної власності на мотоцикл марки HARLEY-DAVIDSON, модель V-ROD, 2002 року випуску, становила Ѕ частини.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 1/6 частину в Ѕ частині мотоцикла марки HARLEY-DAVIDSON, модель V-ROD, 2002 року випуску.

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 1/6 частину в Ѕ частині мотоцикла марки HARLEY-DAVIDSON, модель V-ROD, 2002 року випуску.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 3/6 частини в Ѕ частині мотоцикла марки HARLEY-DAVIDSON, модель V-ROD, 2002 року випуску.

Визнано за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 право власності на 1/6 частину в Ѕ частині мотоцикла марки HARLEY-DAVIDSON, модель V-ROD, 2002 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 970 (дев'ятсот сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнуто з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 970 (дев'ятсот сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, ОСОБА_8, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову ОСОБА_2 - скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким в задоволенні позовних вимог - відмовити. В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.11.2016 року - залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги, представник ОСОБА_4 зазначає, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.11.2016 року в частині задоволення первісного позову ОСОБА_2 було винесено при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а також на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому дане рішення підлягає скасуванню в цій частині.

Спірна квартира та машиномісце ніколи не перебували у спільній сумісній вланості покійного, а належали на праві власності ОСОБА_4

Крім того, позивачем за первісним позовом не було наведено жодних доказів того, що інвестування з метою придбання спірної квартири та машиномісця здійснювалось саме за рахунок коштів, які були об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Також, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не врахував покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2016 року по справі №331/4531/16-ц, яким Договір дарування грошей від 24.03.2004 року, укладений між ОСОБА_14 і ОСОБА_4, був визнаний дійсним.

В суді апеляційної інстанції представник скаржника - ОСОБА_16, апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2, ОСОБА_17, проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

ОСОБА_18, приватний нотаріус КМНО Єлістратова С.В., представники Служби у справах дітей Оболонської РДА в м. Києві та Служби у справах дітей Броварської РДА в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у їх відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які біли досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи вимоги первісного позову, суд виходив з того, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_11, а тому визначив в ньому частку померлого і визнав за спадкоємцями право власності у відповідній частці.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 17 липня 1998 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної ради м. Запоріжжя, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №141 (а.с.149). В шлюбі у них народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.150).

02 березня 2006 року шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 було розірвано (а.с.151).

Як вбачається з Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4, виданого 27 січня 2015 року Виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_20 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.154).

Згідно Інвестиційного контракту №88207 (про інвестування будівництва житла) від 06 березня 2004 року, Додаткової угоди №1 до Інвестиційного контракту, довідки №164-і від 29 березня 2004 року вбачається, що ОСОБА_4 станом на 25 березня 2004 року внесено в повному обсязі 334 895 грн. 60 коп. за об'єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 92, 50 кв.м., яка згідно Свідоцтва про право власності від 31 липня 2006 року належить їй на праві приватної власності (а.с.27; 29-31; 35; 40).

Крім того, згідно Договору інвестування у нерухомість та управління майном №91/272, об'єктом інвестування якого є машино-місце АДРЕСА_4 Додаткової угоди №1 до вказаного Договору, Додатку №1 від 26 грудня 2005 року до Договору, Додатку №2 до Договору, Акту прийому-передачі вказаного об'єкту інвестування від 15 жовтня 2008 року та платіжного доручення №1 від 26 грудня 2005 року, ОСОБА_4 перерахувала в повному обсязі грошові кошти за даний об'єкт інвестування в розмірі 97 290 грн. Вказане машиномісце належить останній на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності від 25 грудня 2008 року (а.с.28; 31-33; 34; 36; 37; 39).

Висновок суду першої інстанції, що спірне майно (квартира та машино-місце) було придбано під час перебування померлого та ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, тобто спірне майно було придбано ними в інтересах сім'ї, за їх рахунок та є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, є законним і ґрунтується на нормах сімейного права (а.с.42-46).

Посилання представника ОСОБА_4 на те, що правовстановлюючі документи на спірне майно отримувала особисто ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з ОСОБА_11 в даному випадку не мають вагомого значення, оскільки час оформлення права власності на майно не впливає на право одного з подружжя на частину майна, придбаного у період шлюбу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За приписами ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Ч.1 ст.68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Разом з тим, судом встановлено, що після отримання в натурі об'єкту інвестування - спірної квартири, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_4 проживали у спірній квартирі, де ОСОБА_20 був зареєстрований з 18 липня 2008 року та знятий з реєстраційного обліку 06 лютого 2009 року (а.с.15, зворотній бік).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи і досліджуваних судом письмових доказів, ОСОБА_11 спірною квартирою та паркомісцем не цікавився, не користувався ними, на них не претендував та не звертався до суду з відповідними вимогами.

Як стверджувала представник ОСОБА_4 в судовому засіданні, колишнє подружжя ОСОБА_11 та ОСОБА_4 добровільно вирішили питання щодо майна, все спірне майно залишилось в користуванні ОСОБА_4 та дитини.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1-3 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, статтею 60 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, за життя ОСОБА_11 не вважав своє право порушеним, невизнаним або оспорюваним і на спірне майно не претендував, а доказів іншого позивачкою за первісним позовом не надано і судом не встановлено.

Отже, в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України у справах № 6-27цс14, №6-119цс14 та №6-110 цс14.

ОСОБА_2, звертаючись до суду з вимогами про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності (поділ майна), не надала доказів, що між колишнім подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_11 існував спір щодо спірного майна.

Виходячи з матеріалів справи та письмових доказів, а також пояснень представників сторін, вбачається, що ОСОБА_11 за життя не вважав порушеним своє право на спірне майно та не претендував на нього.

Оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв'язку, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності.

Оскільки ОСОБА_2 відмовлено у визначенні частки померлого у праві спільної сумісної власності, то вимоги про визнання права власності в порядку спадкування є похідними, а тому також відсутні підстави для їх задоволення.

Щодо зустрічних позовних вимог, необхідно зазначити наступне.

08 жовтня 2011 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_21 було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, про що зроблено актовий запис №8 (а.с.152). Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.153).

ОСОБА_20 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.154).

Після його смерті ОСОБА_11 відкрилась спадщина на спадкове майно.

Судом встановлено, що за час перебування ОСОБА_11 у шлюбі з ОСОБА_2 ними 27 січня 2012 року був придбаний мотоцикл марки HARLEY-DAVIDSON, модель V-ROD, 2002 року випуску (а.с.156).

На випадок своєї смерті ОСОБА_11 заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті здійснювалось за законом.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частки співвласників мотоцикла марки HARLEY-DAVIDSON, модель V-ROD, 2002 року випуску на момент смерті ОСОБА_11 були рівними та становили по Ѕ частині за кожним із співвласників, тобто Ѕ частина належала ОСОБА_2 та Ѕ частина належала ОСОБА_11

Висновок суду першої інстанції щодо визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності (поділ майна), є правильним і обґрунтованим, оскільки мотоцикл марки HARLEY-DAVIDSON, модель V-ROD, 2002 року випуску є спільною сумісною власністю подружжя, а тому ці вимоги підлягають задоволенню.

В частині вимог зустрічного позову щодо визнання права власності в порядку спадкування на вищевказаний мотоцикл, то законом визначений інший порядок оформлення права на спадкове майно. Сторони правильно звернулись з заявою про прийняття спадщини, а оскільки у справі відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, вимоги останніх в цій частині є передчасними.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частки у майні в порядку спадкування за законом, слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову. Зустрічний позов в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку мотоцикла марки «HARLEY-DAVIDSON», модель V-ROD, 2002 року випуску, також підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом на мотоцикл марки «HARLEY-DAVIDSON», модель V-ROD, 2002 року випуску. В решті - рішення суду є законним та обгрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та за своєю правовою природою такими, що не впливають на висновки колегії суддів, а тому вони відхиляються.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЄлістратоваСвітлана Василівна, Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частки у майні в порядку спадкування за законом - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року про задоволення зустрічного позову в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку мотоцикла марки «HARLEY-DAVIDSON», модель V-ROD, 2002 року випуску - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

ОСОБА_4 відмовити у задоволенні зустрічного позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом на мотоцикл марки «HARLEY-DAVIDSON», модель V-ROD, 2002 року випуску.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 10 320 (десять тисяч триста двадцять) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова