СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання привести в попередній стан приміщення загального користування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд зобов'язати відповідачів демонтувати самовільно встановлені двері в загальному коридорі першого поверху 7-го цокольного під'їзду житлового будинку АДРЕСА_1 та привести приміщення у попередній стан відповідно до проектної документації; судові витрати розподілити відповідно до закону.

Ухвалою суду від 05.12.2016 позовну заяву було залишено без руху. Так, судом була акцентована увага позивача на необхідності приведення позову у відповідність до вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України.

Позивач стверджував, що 26.10.2015 на зборах співвласників будинку АДРЕСА_1 була прийнята резолюція щодо зобов?язання відповідачів (як власників квартир №233, 234) демонтувати самовільно встановлені ними металеві двері на першому поверсі 7-го цокольного під'їзду. Через невиконання даної резолюції від 26.10.2015, 17.12.2015 мешканцями будинку із залученням адміністрації кооперативу та співробітників поліції було демонтовано дані металеві двері. В подальшому відповідачі повторно незаконно встановили нові металеві двері на першому поверсі 7-го цокольного під'їзду.

Однак, позивачем не було надано суду жодного документального підтвердження факту встановлення спірних металевих дверей відповідачами на першому поверсі 7-го цокольного під'їзду, зокрема, матеріали позовної заяви не містили жодного акту складеного уповноваженими особами позивача та завіреними належним чином відповідно до вимог чинного законодавства щодо фіксації факту наявності таких дверей, факту демонтажу перших встановлених відповідачами дверей (відповідних актів та рапортів/протоколів поліції), а також актів фіксації факту повторного встановлення відповідачами металевих дверей на першому поверсі 7-го цокольного під'їзду.

В матеріалах позовної заяви міститься технічний паспорт, за твердженням позивача, на будинок АДРЕСА_1, де розташовані квартири відповідачів та металеві двері, які позивач просив демонтувати.

Проте, як вбачалось з самого технічного паспорта управління будинком здійснює ЖБК «Україна», однак адреса знаходження будинку вказана: АДРЕСА_1. А тому, позивачу було необхідно надати правове обґрунтування підстав надання суду, в якості доказів в обґрунтування обставин на які він посилається, документації яка стосується іншого будинку ніж де розташований спірний об?єкт та зареєстрований обслуговуючий кооператив.

Крім того, в даному технічному паспорті вказувалось, що будинок прийнятий в експлуатація рішення Міськвиконкомом від 03.04.1978 №443. Проте, інформація щодо номеру рішення щодо введення будинку в експлуатація та його дата вписані олівцем. Враховуючи що дана копія завірена печаткою уповноваженої особи позивача, виникає питання щодо достовірності вказаної інформації та її автентичності, а також можливості бути використаною в якості належного та допустимого доказу по справі.

Суд акцентував увагу позивача на тому, що зазначити докази слід саме на цій стадії - пред`явлення позову, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

До відкриття провадження у справі 09.03.2017 представником позивача було подано до суду заяву про відкликання позову.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання привести в попередній стан приміщення загального користування, - повернути позивачу.

Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути Обслуговуючому кооперативу "ЖБК Україна" судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок, сплачений ним згідно з квитанцією від 26.09.2016, на розрахунковий рахунок № 0010, отримувач УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача 38050812, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - «судовий збір»

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк