Провадження №2/592/387/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю: секретаря судового засідання Троценко Ю. Ю. ,

представниці позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства Согор про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, -

В С Т А Н О В И В :

08.12.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до приватного підприємства Согор про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, в якій він просив: 1. Витребувати в архіві Зарічного районного суду м. Суми матеріали кримінальної справи за звинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України. 2. Стягнути з відповідача на його користь суму матеріального збитку в розмірі 27303,38 грн. (а. с. 2. 3) .

05.01.2017 року представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення, в якому він просив відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до ПП Согор в повному обсязі (а. с. 37 39) .

13.02.2017 року представниця позивача за довіреністю ОСОБА_1 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про зменшення позовних вимог, в якій вона просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 суму матеріального збитку в розмірі 17282,38 грн. (а. с. 49, 50) .

У відкритому судовому засіданні представниця позивача за довіреністю ОСОБА_1 позов підтримала з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та в заяві про зменшення позовних вимог. Вона просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 суму матеріального збитку в розмірі 17282,38 грн. .

У відкритому судовому засіданні представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 позов ОСОБА_3 до ПП Согор про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, не визнав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним ним в запереченні. Він просив відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до ПП Согор в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представниці позивач ОСОБА_1 , пояснення представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши та перевіривши письмові докази справи, враховуючи наявність судових рішень, які містяться з Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06.06.2014 року по справі № 591/3874/14-к, провадження № 1-кп/591/277/14 був прийнятий цивільний позов потерпілого, були залучені ПП Согор та потерпілий ОСОБА_3 у розгляд справи в якості цивільних відповідача та позивача, копію позову з додатками було вручено обвинуваченому, цивільному відповідачу, цивільному позивача та відповідачу, були вручені памятки про процесуальні права цивільного позивача та відповідача (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/39088982) .

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 04.08.2014 року по справі № 591/3874/14-к, провадження № 1-кп/591/277/14 ОСОБА_4 був визнаний винним винуватим у предявленому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та йому було призначене покарання за цим законом у виді виправних робіт на строк один рік з відрахуванням на користь держави 10 % заробітку, без позбавлення права керування транспортними засобами. Цивільний позов ОСОБА_3 було задоволено частково, було стягнувши з ПП Согор на користь ОСОБА_3 20000 грн. грошової компенсації, завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди. В задоволенні позову в іншій частині було відмовлено за необґрунтованістю вимог. При цьому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутність у потерпілого відповідного висновку лікарської експертизи визначеного законом, унеможливлює стягнення на користь потерпілого вартості санаторно-курортного лікування (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/40004621) (а. с. 9 12) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 07.10.2014 року по справі 592/9445/15-к, провадження № 11-кп/788/496/14 вирок Зарічного районного суду м. Суми від 04.08.2014 року відносно ОСОБА_4 був залишений без змін, а апеляційну скаргу директора ПП Согор ОСОБА_5 було залишено без задоволення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/40772956) .

Із змісту ч. 4 ст. 61 ЦПК України вбачається, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід) , втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Із змісту ч. 2 ст. 1202 ЦК України вбачається, що стягнення додаткових витрат, передбачених ч. 1 ст. 1195 ЦК України, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи.

Із змісту абз. 2 п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки № 4 від 01.03.2013 року вбачається, що відшкодуванню підлягають і додаткові витрати, зумовлені необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Потреба у додаткових витратах встановлюється висновком медико-соціальної експертної комісії.

Отже, що стосується вимоги представниці позивача за довіреністю ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 суму матеріального збитку в розмірі 17282,38 грн. , то оскільки ані позивачем, ані представницею позивача суду не було надано будь-яких переконливих доказів того, що існує висновок медико-соціальної експертної комісії із зазначенням в ньому про потребу у додаткових витратах, викликаних необхідністю санаторно-курортного лікування позивача, тощо, оскільки ані позивач, ані представниця позивача не надали суду будь-яких документів на підтвердження того, що позивачем дійсно були здійснені витрати на його санаторно-курортне лікування, оскільки вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, відтак суд дійшов до висновку про те, що у задоволення позову ОСОБА_3 до приватного підприємства Согор про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 213 215, 218, 222 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволення позову ОСОБА_3 до приватного підприємства Согор про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков