Справа № 345/2810/16-ц
Провадження № 22-ц/779/115/2017
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Горейко М.Д.,

секретар Петрів Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на заочне рішення Калуського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

в серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом, мотивуючи його тим, що 24.06.2015 під час ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, під його керуванням. ПАТ «Страхова Група «ТАС» виплатила йому страхове відшкодування у неповному розмірі 43 794,1 грн. Оскільки розмір страхового відшкодування занижено на 5 695,9 грн, просив стягнути цю суму з відповідача, а також понесені ним судові витрати.

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_2 5 695,90 грн страхового відшкодування та 3051,20 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова Група «ТАС» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що постановою Калуського міськрайонного суду від 26.11.2015 винною у ДТП, що сталась 24.06.2015 з пошкодженням автомобіля ВАЗ 21121 під керуванням ОСОБА_2, визнано водія автомобіля Форд Фієста ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якої застрахована ПАТ «СГ «ТАС». Згідно автотоварознавчого дослідження, проведеного СОД ОСОБА_4 за № 1001/15 від 12.11.2015 на замовлення страховика, автомобіль ВАЗ 21121 ринковою вартістю до ДТП 74 679,06 грн, відновити неможливо. Так як цей автомобіль є фізично знищеним, тому розрахунок страхового відшкодування проводився за ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" як різниці між вартістю ТЗ до та після ДТП. Суд не врахував, що згідно звіту № 18525 від 12.02.2016 оцінювача ОСОБА_5 ринкова вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані становить 30 374,96 грн. Тому розмір страхового відшкодування: 74 679,06 грн (ринкова вартість до ДТП) 30 374,96 грн (ринкова вартість у пошкодженому стані) 510 грн (франшиза) = 43 794,10 грн страховик виплатив позивачу до відкриття провадження у справі, виконавши у повному обсязі своє зобовязання за полісом № АІ/7508536. Суд помилково стягнув витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн, оскільки компенсація таких витрат не може перевищувати 40 % мінімальної заробітної плати за годину участі адвоката в судовому засіданні, а також 1000 грн вартості автотоварознавчих досліджень, які не є прямими збитками і не відносяться до судових витрат. Оскільки відповідач виконав зобовязання по виплаті страхового відшкодування, просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В засідання апеляційного суду сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.06.2015 в м. Калуші сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 Так як відповідальність заподіювача шкоди ОСОБА_3 за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7508536, терміном дії до 08.11.2015, застраховано у ПАТ «Страхова Група «ТАС», позивачем до представництва страховика в м. Івано-Франківську вчасно було подано заяви про настання страхового випадку і на виплату страхового відшкодування та інші необхідні документи. Постановою Калуського міськрайонного суду від 26.11.2015 року ОСОБА_3 визнано винуватою за ст. 124 КпАП України. 10.03.2016 ПАТ «Страхова Група «ТАС» виплатила позивачу 43 794,10 грн страхового відшкодування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до звіту №23/1з/16 про оцінку майна визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 21121, складеного 30.03.2016 на замовлення власника речі, ринкова вартість цього автомобіля до пошкодження становить 74 679,06 грн, а його ринкова вартість як пошкодженого автомобіля у після аварійному стані 23 599,18 грн, пошкоджений автомобіль відновлювати економічно недоцільно. Тому згідно ст. 22 ЦК України (реальна шкода) розмір відшкодування шкоди складає різниця між ринковою вартістю автомобіля на момент пошкодження (74 679,06 грн) та залишковою вартістю автомобіля після ДТП (23 599,18 грн), а матеріальна шкода, яку відповідач має відшкодувати позивачу складає 51 079,88 грн. Проте, страховий ліміт ПАТ «СГ «ТАС» становить 50 000 грн, франшиза - 510 грн, до оплати - 49 490 грн). Страховик сплатив позивачу 43794,10 грн. Виплата страхового відшкодування здійснена відповідачем у неповному обсязі, тому суму страхового відшкодування занижено на 5 695,9 грн, яку слід стягнути з ПАТ «Страхова Група «ТАС».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У абзаці 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України зазначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків та здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється в межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Цивільно-правові відносини у сфері обов'язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються, зокрема, спеціальним Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Пунктом 22.1 статті 22 цього Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Оцінка майна проводиться на підставі ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092.

За змістом ст. 30 вказаного вище Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині безпідставного стягнення судом з відповідача 5 695,9 грн страхового відшкодування, колегія суддів виходить з наступного.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю винної особи, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду

Сторони визнали ту обставину, що автомобіль НОМЕР_1, є фізично знищеним, а його ремонт економічно необґрунтованим, тому розрахунок страхового відшкодування слід проводити на підставі п. 30.2 ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

З матеріалів справи вбачається, що на замовлення відповідача ПАТ «СГ «ТАС» субєктом оціночної діяльності ОСОБА_4 10.11.2015 з метою визначення вартості матеріального збитку проведено оцінку автомобіля НОМЕР_1, про що складено звіт № 100/15 від 12.11.2015. Ринкова вартість цього автомобіля становить 74 679,06 грн. КТЗ відновити відповідно до технічних вимог виробника неможливо.

Сторони у справі погодились із визначенням цієї оцінки автомобіля НОМЕР_1, в сумі 74 679,06 грн як ринкової вартості транспортного засобу до ДТП.

Така ж вартість цього автомобіля зазначена тим же СОД ОСОБА_4 у звіті № 23/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 30.03.2016.

Згідно довідки про можливу вартість пошкодженого КТЗ № 1з/16, складеної 30.03.2015 СОД ОСОБА_4 ринкова вартість аварійного (несправного) автомобіля НОМЕР_1, на момент оцінки (10.11.2015) може складати 23 599,18 грн.

Посилання апелянта на звіт № 18525 від 12.02.2016 оцінювача ОСОБА_5, згідно якого ринкова вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані становить 30 374,96 грн, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Відповідач сам обрав субєкта оціночної діяльності ОСОБА_4 для проведення оцінки автомобіля НОМЕР_1 з метою визначення вартості матеріального збитку і погодився із сумою 74 679,06 грн як ринкової вартості транспортного засобу до ДТП.

СОД ОСОБА_4 10 листопада 2015 року безпосередньо оглядав пошкоджений автомобіль, проводив його фотозйомку, при визначенні ринкової вартості автомобіля використовував компютерну програму «AUDATEX», 2015, ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092, та застосував курс валют на дату оцінки, який становив: 1 USD 22,7549 грн.

Оцінювач ОСОБА_5, даючи 12 лютого 2016 року консультацію № 52-R/18/5 на замовлення відповідача, дійшовши висновку про ринкову вартість пошкодженого автомобіля НОМЕР_1, на дату консультації 30 374,96 грн, керувався інтернет довідниками-каталогами, ним застосовано офіційний курс НБУ станом на 12.02.2016: 1 USD 26,0836 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується із вказаною оцінювачем ОСОБА_5 ринковою вартістю пошкодженого автомобіля НОМЕР_1, 30 374,96 грн, оскільки ця консультативна оцінка проведена значно пізніше, при вищому курсі національної валюти, що потягло завищену оцінку вказаного транспортного засобу, порівняно з його оцінкою на момент огляду 10.11.2015 СОД ОСОБА_7

Тому запропонований апелянтом розрахунок розміру страхового відшкодування: 74 679,06 грн (ринкова вартість до ДТП) 30 374,96 грн (ринкова вартість у пошкодженому стані) 510 грн (франшиза) = 43 794,10 грн, є помилковим.

Виходячи з вищенаведеного, виплата страхового відшкодування була здійснена відповідачем у неповному обсязі, а тому ним занижено суму страхового відшкодування на 5695,9 грн, яку суд правильно стягнув із ПАТ «Страхова Група «ТАС».

Однак із висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача 3051,20 грн судових витрат погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Перелік цих витрат є виключним. До них належать зокрема, витрати на правову допомогу. Інші фактичні витрати учасників процесу, не передбачені ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до складу витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, не належать.

Витрати в сумі 1000 грн на оплату замовленого ОСОБА_2 до розгляду справи автотоварознавчого дослідження не є судовими, відтак не можуть присуджуватися на його користь з відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що згідно журналів судових засідань адвокат не брав участь у розгляді справи. В оскаржуваному рішенні взагалі не наведено обгрунтування присуджених витрат на правову допомогу. Тому слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 500 грн витрат, повязаних із складанням позовної заяви, а також 551,20 грн судового збору

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалене з порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування в частині стягнення судових витрат.

В решті оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» задовольнити частково.

Заочне рішення Калуського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року в частині стягнення судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_2 551,20 грн судового збору та 500 грн витрат на праву допомогу.

В решті заочне рішення Калуського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

ОСОБА_6