Справа № 139/143/17
Провадження № 4-с/139/1/17
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі : головуючої судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Муровані Курилівці цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на постанову головного державного виконавця Мурованокуриловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою державного виконавця Мурованокуриловецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 від 13 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Мурованокуриловецького районного суду від 02 жовтня 2012 року у справі № 0216/614/2012 про стягнення із ОСОБА_2 на користь АТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості в сумі 22640 гривень 23 копійки. 27 січня 2017 року державний виконавець Каландея Р.Б. виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника коштів та майна, на які можна звернути стягнення.

Стягував - скаржник АТ «РОДОВІД БАНК» вважає постанову передчасною, такою, що порушує конституційний принцип обовязковості судового рішення, оскільки державним виконавцем не здійснено всіх необхідних дій, які передбачені статтями 10 та 18 Закону України «Про виконавче провадження».

15 лютого 2017 року представник АТ "РОДОВІД БАНК" направив до суду скаргу, у якій просив дії державного виконавця по винесенню постанови визнати незаконними та скасувати постанову державного виконавця Каландея Р.Б. серії ВП № 52210222 від 27 січня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Представник Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_3 (а.с. 6) разом із матеріалами скарги подала суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника скаржника за наявними у матеріалах скарги доказами (а.с. 15).

Начальник Мурованокуриловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

З врахуванням положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд скарги за відсутності сторін.

Суд, розглянувши скаргу, вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 1 цього Закону, виконавче провадження - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із виконавчого листа, виданого Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області 02 жовтня 2012 року (а.с. 7), рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 13 вересня 2012 року у справі № 0216/614/2012 із ОСОБА_2 стягнуто на користь публічного акціонерного товариства РОДОВІД БАНК заборгованість за кредитним договором № Ск-246-000447/5-2008 від 14 травня 2008 року в сумі 28 648,68 гривень.

Постановою державного виконавця Мурованокуриловецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 від 13 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження за цим виконавчим листом (а.с. 10).

З оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження № 52210222 вбачається, що з моменту відкриття виконавчого провадження державний виконавець 13 вересня 2016 року зробив запит в територіальний сервісний центр МВС у Вінницькій області, в Держгеокадастр у Мурованокуриловецькому районі, в інспекцію Держтехнагляду та у відділення Ощадного банку про наявність майна та рахунків, з яких отримав відповідь про відсутність інформації щодо боржника ОСОБА_2; 20 вересня 2016 року - виніс постанову про арешт всього майна боржника; 22 вересня 2016 року отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на майно (№ 68746752) про наявність у приватній власності боржника квартири у Тернопільській області; 26 січня 2017 року склав акт про відсутність у боржника за місцем реєстрації в с. Перекоринці коштів та майна, на які можна звернути стягнення.

27 січня 2017 року державний виконавець Каландея Р.Б. виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника коштів та майна, на які можна звернути стягнення (а.с. 12).

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст. 7 Закону України Про виконавче провадження зобовязаний сумлінно виконувати службові обовязки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян, гарантованих Конституцією України та законами України.

Рішення, ухвали і постанови суду або судді в цивільних справах, що набрали законної сили чи по яких допущено судом негайне виконання, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (ст. 14 ЦПК України).

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, а також можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця. Із принципом законності тісно пов'язаний принцип контролю за виконавчим провадженням. Зумовлений він також постюрисдикційним характером діяльності державного виконавця, який повинен виконати те, що вже присудив уповноважений державний чи недержавний орган.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязує державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Заходами примусового виконання рішень, відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності.

Державний виконавець Каландей Р.Б. такого обовязку не виконав. Зокрема, встановивши, що боржник ОСОБА_2 має у Вінницькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк» два рахунка, не перевірив наявність на них коштів і не наклав на них арешт, встановивши наявність у власності боржника квартири, також не вчинив ніяких дій щодо погашення заборгованості за рахунок цього майна.

Отже, дії головного державного виконавця Мурованокуриловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачу були необґрунтованими, а, отже, незаконними, а сама постанова - передчасною, винесеною без достатніх на те підстав.

Таким чином, скарга АТ «РОДОВІД БАНК» є підставною.

В той же час, з постанови головного державного виконавця Мурованокуриловецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 від 09 березня 2017 року про скасування процесуального документа (а.с. 23) слідує, що державний виконавець сам дійшов висновку, що ним у виконавчому провадженні № 52210222 не здійснено всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» виконавчих дій, а тому він прийняв рішення про скасування постанови від 27 січня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Керуючись ст. 124 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, Рішенням Європейського Суду з прав людини від 20 липня 2004 року в справі «Шмалько проти України», Законом України Про виконавче провадження, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково. Визнати дії головного державного виконавця Мурованокуриловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 по винесенню у виконавчому провадженні № 52210222 постанови від 27 січня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними.

Відмовити у задоволенні скарги в частині скасування постанови від 27 січня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у звязку зі скасуванням оскаржуваної постанови самим головним державним виконавцем Мурованокуриловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 постановою від 09 березня 2017 року.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ___________