АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/344/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_8, які підтримали апеляційну скаргу; представника Органу опіки та піклування Золотоніської міської ради ОСОБА_9, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_10, які просили апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини.

Свої вимоги мотивував тим, що перебував із ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 08 липня 2008 року народився син ОСОБА_11

Однак сімейне життя з позивачкою не склалось і вони розлучилися.

ОСОБА_7 вказує, що після розлучення за його згодою син залишився проживати з матірю, з якою проживає і на даний час. Крім того, між сторонами була досягнута усна домовленість про участь його як батька у вихованні дитини.

Позивач зазначає, що з травня 2013 року відповідачка періодично перебуває за межами України і протягом цього періоду син більшість часу перебував разом із ним та його батьками. Але з червня 2016 р. відповідачка ОСОБА_6, повернувшись з Італії на Україну, почала унеможливлювати спілкування дитини з батьком, всіляко створюючи позивачеві перешкоди в спілкуванні із власним сином, не повідомляючи йому своєї адреси проживання разом із дитиною, та відмовляючи йому в наданні можливості спілкування із сином через засоби мобільного зв»язку та скайп.

Таким чином, з вини відповідачки та її батьків, вказує ОСОБА_7, він навмисно позбавлений права виховувати власного сина, безпосередньо приймати участь в житті дитини, позбавлений можливості вільно спілкуватися з сином, передавати особисто йому придбані подарунки, тощо.

ОСОБА_7 вказує, що з приводу визначення способу своєї участі у вихованні сина він звертався до комісії з питань захисту прав дитини Золотоніської міської ради, яка визначила періоди його спілкування з сином, але відповідачка умисно ухиляється від виконання даного рішення, продовжуючи створювати йому перешкоди в спілкуванні із власним сином.

З метою захисту своїх прав, вказує ОСОБА_7, він звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області та просив постановити судове рішення, яким заборонити ОСОБА_6 чинити позивачу перешкоди в спілкування та вихованні сина; встановити дні, по яких він може забирати дитину до себе додому або до своїх батьків; визначити місце передачі дитини; стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати та витрати на правову допомогу.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року позов ОСОБА_7 - задоволено частково.

Визначено одним із способів участі ОСОБА_7 у вихованні малолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: двічі на місяць з 19.00 год. пятниці до 18.00 год. неділі перебувати з дитиною особисто або у присутності осіб за визначенням позивача; у святкові дні, дні народжень ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувати з дитиною половину часу доби за узгодженням періоду такого часу з ОСОБА_6

Місцем для передачі дитини ОСОБА_7 визначено кв. №.3, будинку №18 по вул. Новоселівська у м. Золотоноша, Черкаської області або інше місце за узгодженням з ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим, постановленим при неправильному застосуванням вимог закону, при неповному з»ясуванні обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення виниклого між сторонами спору по суті, просить скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_7 повністю відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанції підлягає до часткової зміни, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи, постановлення рішення із порушенням вимог матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6, від якого мають сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СЗ № 187411 (а.с. 7)

Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 02 вересня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. (а.с. 8)

Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матірю.

Враховуючи намагання ОСОБА_6 створення позивачеві перешкод у вільному спілкуванні з дитиною, ОСОБА_7 змушений був за вирішенням даного питання звертатися до комісії з питань захисту прав дитини Золотоніської міської ради, відповідно до рішення якої було визначено періоди спілкування позивача з сином (а.с.20), але відповідачка ухиляється від його виконання.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом /ст. 153 СК України/.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобовязана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Діючим законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Прийняте рішення органу опіки та піклування є обовязковим для батьків, і лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду із відповідним позовом про усунення цих перешкод.

У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування /ст. 159 СК України/.

Відповідно до ч. 4 та 5 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Однак, згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачка ОСОБА_6 проживає разом із дитиною ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, а позивач ОСОБА_7 проживає окремо.

Сукупність зібраних по справі доказів об»єктивно свідчить про створення відповідачкою позивачеві перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з їхнім спільним сином, небажанням виконувати рішення органу опіки та піклування з даного приводу, яке є обовязковим до виконання, у зв»язку із чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про порушення особистих немайнових прав як малолітньої дитини на належне батьківське виховання, так і порушення прав безпосередньо самого позивача ОСОБА_7 та необхідності часткового задоволення заявлених ОСОБА_7 позовних вимог.

Між тим, визначаючи конкретний спосіб участі батька у вихованні дитини, судом першої інстанції недостатньо було враховано, що встановлення позивачеві способу та строку перебування із дитиною особисто або в присутності інших осіб за визначенням позивача двічі на місяць з 19.00 год. пятниці до 18.00 год. неділі та визначення місця для передачі дитини ОСОБА_7 за місцем розташування кв. №.3, будинку №18 по вул. Новоселівська у м. Золотоноша, Черкаської області є таким, що не в повній мірі враховує інтереси, потреби малолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також той факт, що відповідачка ОСОБА_6 разом із дитиною постійно проживає в м. Київ і такий спосіб участі батька у вихованні дитини з урахуванням фактичної відстані проживання дитини від визначеного судом місця передачі дитини, віку дитини, стану її здоров»я, зайнятості малолітнього ОСОБА_11 в ході навчального процесу та різноманітних гуртках є утрудненим, недоцільним та не буде відповідати інтересам повного, всебічного та гармонійного розвитку малолітньої особи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з метою найкращого забезпечення інтересів дитини, з урахуванням всіх обставин, що мають істотне значення, треба визначити наступний спосіб участі позивача ОСОБА_7 у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 : кожної неділі місяця з 9:00 год. до 18:00 год. перебувати з дитиною особисто за місцем проживання дитини.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року в частині визначення конкретного способу участі батька ОСОБА_7 у вихованні дитини ОСОБА_11

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини змінити в частині визначення способу участі батька ОСОБА_7 у вихованні дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_7 задовольнити частково.

Визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_7 у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 : кожної неділі місяця з 9:00 год. до 18:00 год. перебувати з дитиною особисто за місцем проживання дитини.

В задоволенні решти заявлених ОСОБА_7 позовних вимог -відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :