Справа № 755/2933/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і утримання дружини,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона та відповідач з 31.01.2015 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сім'я з відповідачем не склалася, у зв'язку з чим нею подано позов про розірвання шлюбу. Останні шість місяців вони не ведуть спільного господарства, відсутній спільний бюджет. Дитина проживає з нею. Відповідач дитині не приділяє уваги, матеріальне утримання надає не в повному обсязі. Вона (позивач) не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці, та отримує допомогу від держави в розмірі 860,00 грн. Просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, та на своє утримання 1/6 частину доходів відповідача.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В суді встановлено, що сторони з 31.01.2015 року перебувають в шлюбі. Мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з матір'ю, находиться на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матір'ю, перебувають на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано.

Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі, визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Позивач просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача, та на своє утримання 1/6 частину доходів відповідача. З даним розміром аліментів відповідач погодився, і на думку суду вказаний розмір аліментів є відповідним.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судового збору - 640,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 84, 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 60, 88, 174, 212-215, 218, 223, 294, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і утримання дружини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2017 року та до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Києва, на користь та на утримання ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 20.02.2017 року та до досягнення дитиною трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн. в дохід держави.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: