РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 року Провадження №2/425/35/17

Справа №425/3542/16-ц

м.Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Овчаренко О.Л.,

при секретарі - Гайворонській І.В., Окрошко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольга Василівна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_5 доводилася рідною племінницею ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. ІНФОРМАЦІЯ_2 між ОСОБА_5 і відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири, згідно якого ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_2 купила належну ОСОБА_5 квартиру. У зв'язку зі своїм похилим віком та тяжким станом здоров'я (була онкохворою) ОСОБА_5 потребувала сторонньої допомоги. Відповідач запропонувала ОСОБА_5 переоформити на неї, відповідача квартиру та запевнила, що буде доглядати її, матеріально підтримувати, а в разі смерті поховає її. Будучи необізнаною та покладаючись на відповідача, ОСОБА_5 погодилась укласти договір довічного утримання, а не договір купівлі-продажу спірної квартири. Даний договір був безгрошовим, оскільки відповідач ніяких грошових коштів за квартиру ОСОБА_5 не сплачувала. Отже, позивач вважає, що між ОСОБА_5 та відповідачем було досягнуто згоди щодо укладення договору довічного утримання. За своїм віком та юридичною необізнаністю ОСОБА_5 не усвідомлювала значення та наслідки укладеного договору, а вважала, що даний договір являється лише формальним, укладений без наміру створити юридичні наслідки, оскільки ОСОБА_5 після укладення договору переїздити нікуди не збиралася і відразу померла. Під час підписання договору ОСОБА_5 належним чином не ознайомившись з ним, підписала його, сподіваючись, до підписує договір довічного утримання. Однак, насправді був підписаний договір купівлі-продажу всупереч домовленості з відповідачем про укладення договору довічного утримання. Враховуючи, що відповідач ввела ОСОБА_5 в оману щодо природи правочину, а саме дійшовши згоди з ОСОБА_5 щодо укладення договору довічного утримання, було оформлено договір купівлі-продажу, то такий договір повинен бути визнаний недійсним. Також представник позивача в позові зазначив, що враховуючи те, що відповідач ОСОБА_5 коштів на виконання договору купівлі-продажу не передала, квартира залишилась в користуванні ОСОБА_5 після укладення договору, то можна дійти висновку, що спірний договір купівлі-продажу квартири є удаваним правочином з метою приховання дійсного правочину, а саме договору довічного утримання. Враховуючи викладене, просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_2, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Нецвітай О.В. ІНФОРМАЦІЯ_2 та зареєстрований за № 16414243; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 22.02.2017 року на підставі заяви представника позивача було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру в частині позовних вимог про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та, будучи допитаною судом за її згодою в якості свідка, пояснила, що ОСОБА_5 була її рідною племінницею, з якою вони підтримували стосунки. ОСОБА_5 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1. Після смерті сина ОСОБА_5 захворіла на онкологічне захворювання і стала шукати людину, яка би за нею доглядала. Матеріально ОСОБА_5 була добре забезпеченою, оскільки до останнього отримувала пенсію та працювала. ОСОБА_5 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 в іншій квартирі по АДРЕСА_2, яка належала її чоловіку. ОСОБА_6 теж хворів, і за ним доглядала якась жінка. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. До смерті ОСОБА_5 останній раз вона, позивач бачила приблизно 20.05.2016 року. Потім вона, позивач та ОСОБА_5 спілкувались з ОСОБА_5 по телефону. Про те, що хоче продати квартиру, скласти заповіт чи договір довічного утримання ОСОБА_5 не казала, ніхто інший про це також не казав. Про ОСОБА_2 розмови взагалі не було. Останній раз вона, позивач розмовляла по телефону з ОСОБА_5 приблизно у червні 2016 року. Вона, позивач не могла допомагати ОСОБА_5 та доглядати за нею, бо доглядала за своїм хворим чоловіком. ОСОБА_5 доглядала ОСОБА_2 ОСОБА_9, яка є племінницею ОСОБА_5, спілкувалася з ОСОБА_2 в соціальній мережі, остання їй повідомляла, що ОСОБА_5 добре себе почуває. А потім ОСОБА_2 телеграмою повідомила, що ОСОБА_5 померла. У ОСОБА_5 окрім неї, позивачки ще є родичі, зокрема, рідний брат - ОСОБА_8, який проживає в м. Кемерово Російської Федерації, племінниця - ОСОБА_9; онука - ОСОБА_10, яка є дочкою померлого сина ОСОБА_5 При укладенні договору купівлі-продажу спірної квартири вона, позивач не була присутня, чи передавалися ОСОБА_2 ОСОБА_5 гроші за квартиру їй невідомо.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, та додатково пояснив, що договір купівлі-продажу спірної квартири між ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений за декілька годин до смерті ОСОБА_5, яка не мала жодних підстав укладати такий договір. Гроші від продажу квартири ОСОБА_5 від відповідача не отримувала. ОСОБА_5 була особою похилого віку, онкохворою, потребувала сторонньої допомоги, тому він, представник позивача вважає, що вона мала намір укласти саме договір довічного утримання. Договір купівлі-продажу квартири був підписаний не особисто ОСОБА_5, а ОСОБА_11., це ж стосується і заяви чоловіка ОСОБА_5 про надання згоди на продаж спірної квартири. У цій заяві ОСОБА_12. не розписувався особисто, а за нього розписалась ОСОБА_11. Вважає, що ОСОБА_2 навмисно вчасно не повідомила родичів ОСОБА_5 про стан її здоров'я та про смерть. Також вважає, що в матеріалах справи наявні всі документи, які підтверджують, що позивач ОСОБА_1 є тіткою померлої ОСОБА_5, а відповідно і спадкоємцем третьої черги. ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Свідоцтва про народження ОСОБА_1, яка в дівоцтві мала прізвище «ОСОБА_1» та її брата ОСОБА_13, який в свою чергу був батьком ОСОБА_5, не збереглись. В подальшому представник позивача в судовому засіданні зазначив, що просить визнати недійсним спірний договір купівлі-продажу з підстав, передбачених ст.ст.203,215 ЦК України, оскільки у ОСОБА_5 не було дійсної волі на укладення такого договору, як не було такої волі і у її чоловіка ОСОБА_6 на надання згоди на укладення договору. Заміть ОСОБА_5 договір та заяву про надання згоди на його укладення підписала інша особа, хоча ОСОБА_5 мали змогу зробити це самі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила що з ОСОБА_5 вона познайомилась ще в 2004 році, у них виникли приятельські стосунки, вони були колегами. Вона, відповідач знала всю сім'ю ОСОБА_5, дружили сім'ями. В кінці квітня 2016 року ОСОБА_5 стала погано себе почувати і дізналась, що в неї онкологічне захворювання. ОСОБА_5 періодично лежала в лікарнях, де вона, відповідач постійно її навідувала. ОСОБА_5 дуже хотіла жити та вірила, що операція допоможе їй вилікуватись. ОСОБА_5 знала, що вона, відповідач мала намір купити квартиру дочці і збирала для цього гроші. Оскільки на лікування та операцію потрібні були значні гроші, то ОСОБА_5 вирішила продати їй, відповідачу квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. 15.08.2016 року, тобто до укладення спірного договору продажу, вона, відповідач віддала ОСОБА_5 гроші за спірну квартиру в сумі 180 000 гривень, поклавши їх на ліжко ОСОБА_5 При передачі грошей окрім ОСОБА_5 більше нікого не було, тільки в іншій кімнаті квартири знаходився чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_6 Вона, відповідач викликала нотаріуса до ОСОБА_5 додому та понесла всі витрати за вчинення нотаріальних дій. ІНФОРМАЦІЯ_2 зранку, коли приїхала нотаріус, ОСОБА_5 пробувала розписатись, але не змогла. ОСОБА_5 попросила розписатись за неї ОСОБА_11., яка в цей час знаходилась в квартирі. ОСОБА_5 не читала договір купівлі-продажу, його вголос читала ОСОБА_11., а потім додатково читала та роз'яснювала нотаріус. Так, вона та ОСОБА_5 уклали договір купівлі-продажу і ввечері того ж дня від жінки, яка доглядала за ОСОБА_6, вона, відповідач дізналась, що ОСОБА_5 померла. ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто в день укладення спірного договору в ОСОБА_5 була слабкість і тяжкість в руках, але почувала вона себе задовільно, розуміла значення своїх дій. ОСОБА_6 на день укладення договору був хворий, мав слабкість в руках, але в свідомості, давав згоду на продаж квартири, яку підписала за нього ОСОБА_11. З родичами ОСОБА_5 вона, відповідачка почала спілкуватись тільки після смерті ОСОБА_5 в мережі Інтернет, бо раніше вони ОСОБА_5 не цікавились. Про намір укласти договір довічного утримання ОСОБА_5 взагалі їй ніколи нічого не казала.

Представник відповідача ОСОБА_14 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні та пояснив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 були колегами, між ними були приятельські стосунки. Коли у ОСОБА_5 виявили онкологічне захворювання, стан її здоров'я почав поступово погіршуватись. ОСОБА_5 жила зі своїм чоловіком, який теж мав проблеми зі здоров'ям. Тому ОСОБА_2 приходила до ОСОБА_5 додому, допомагала прибирати в квартирі, купувала продукти та медикаменти. Родичі ОСОБА_5 до неї не приходили. Якось між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 сталася розмова про те, що родичів, які приймають участь в її житті, немає. А ті родичі, що є, знаходяться в Російській Федерації, а родичів на території України, яким можна залишити квартиру, у неї немає. ОСОБА_2 мала намір та гроші, щоб купити квартиру, а ОСОБА_5 мала намір продати належну їй квартиру. Так, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 домовились про продаж спірної квартири, а ОСОБА_2 передала гроші за квартиру ОСОБА_5 На час укладення спірного договору стан ОСОБА_5 був задовільний, вона була в свідомості, усвідомлювала значення своїх дій, могла розмовляти. Оформлення договору купівлі-продажу квартири відбувалось на дому через те, що ОСОБА_5 хворіла та не могла приїхати до нотаріуса. Всі витрати по укладанню даного договору оплачувала ОСОБА_2 В день укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_2 не могла припустити, що ОСОБА_5 помре, бо остання почувала себе стабільно, не була непритомною. Вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 було укладено між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 добровільно та посвідчено приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай О.В. з дотриманням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначений договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18 год. 17 хв. А отже, з вказаної дати та часу відповідач ОСОБА_2 набула права власності на спірну квартиру на законних підставах. Зазначений у позовній заяві факт того, що даний договір був безгрошовим є безпідставним, адже позивач не спілкувалася з колишнім власником спірної квартири, а також не була присутня при посвідченні договору купівлі-продажу. Звинувачення позивачем відповідача в тому, що вона навмисно ввела в оману ОСОБА_5 щодо природи правочину, також є безпідставним та нічим не підтвердженим, адже зі змісту самого договору купівлі-продажу вбачається, що текст договору прочитано сторонами вголос кожною окремо. Також сторони підтвердили, що спірний договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, про що зазначено в цьому договорі та засвідчено нотаріусом. Оскільки на підставі укладеного договору купівлі-продажу в ОСОБА_2 виникло право власності на набуту нею квартиру, то відсутні підстави вважати правочин недійсним через його фіктивність. Окрім того, позивачем не доведено, що спірним договором були порушені, невизнані або оспорені будь-які її права чи законні інтереси. Вважає, що у позивача відсутнє право чи законний інтерес, які необхідно було б захистити тим способом, який обрала та просить позивач.

Третя особа - приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай О.В.в судовому засіданні пояснила, що у серпні 2016 року до неї звернулась ОСОБА_2 та повідомила, що її викликає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2, для того, щоб вчинити нотаріальні дії з її нерухомістю. Напередодні вчинення нотаріальної дії вона приїздила до ОСОБА_5 та спілкувалась з нею. ОСОБА_5 повідомила, що вирішила продати квартиру. Про те, що на неї хтось здійснює тиск з тим, щоб вона розпорядилась нерухомістю, зокрема ОСОБА_2, ОСОБА_5 не казала. ОСОБА_5 особисто надала документи на спірну квартиру та розповіла, що за домовленістю з ОСОБА_2 це буде договір купівлі-продажу. Також розповідала, що ОСОБА_2 є її колегою та допомагає їй. Про договір довічного утримання жодного слова ОСОБА_5 не казала. В процесі розмови вона, нотаріус пересвідчилась, що ОСОБА_5 в ясному розумі, усвідомлює свої дії, їх значення, жодних сумнівів у цьому не виникало. З документів, які надала ОСОБА_5, вона, нотаріус встановила, що на відчуження квартири потрібна згода чоловіка ОСОБА_5, бо придбана була квартира в шлюбі. Вона звернулась до ОСОБА_6 та повідомила йому, що його дружина хоче продати квартиру, а для цього необхідна підписана ним як чоловіком ОСОБА_5 заява про згоду на такий продаж. Хоча ОСОБА_6 розмовляв дуже слабко, але відповів, що дружина казала йому, що вони будуть продавати квартиру, тому він не проти, щоб за нього вказану згоду підписала ОСОБА_11. 22.08.2016 року ОСОБА_2 зробила офіційний виклик її, нотаріуса до ОСОБА_5 у зв'язку з посвідченням договору купівлі-продажу квартири. Виклик було записано на ІНФОРМАЦІЯ_2. Приїхавши до ОСОБА_5 зранку вона помітила, що її стан погіршився через больовий синдром, тому пересвідчилась, чи не передумала вона укладати договір купівлі-продажу. На що ОСОБА_5 відповіла, що не передумала, а всі витрати по укладанню вказаного договору буде нести ОСОБА_2 Також повідомила, що через біль в животі та тремтіння в руках розписуватись в даному договорі за неї буде ОСОБА_11., яка є її колегою. Повернувшись до свого офісу вона, нотаріус перевірила всі необхідні документи для оформлення договору купівлі-продажу та набрала проект договору. У другій половині цього ж дня, після 14.00 години вона приїхала до ОСОБА_5 додому, де вже знаходились ОСОБА_2 та ОСОБА_11. Договір було зачитано вголос ОСОБА_11., а також нею, нотаріусом сторонам було роз'яснено окремо кожний пункт договору. Факт передачі грошей нотаріус не перевіряє, але в договорі зазначено, що гроші за квартиру продавець отримала повністю до підписання договору, що було підтверджено ОСОБА_5 Після прочитання договору сторони підтвердили, що його зміст відповідає їх дійсним намірам. Тоді ОСОБА_11. підписала договір за ОСОБА_5, а вона, нотаріус його посвідчила. Через те, що ОСОБА_6 в силу своєї хвороби не міг підписати заяву про згоду на продаж квартири, тому за нього вказану заяву також підписала ОСОБА_11. Дана заява була вголос зачитана ОСОБА_6 Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 -її колишні колеги. Після того як у ОСОБА_5 в кінці січня 2016 року помер син, вона, свідок та ОСОБА_5 частіше стали один одному телефонувати та спілкуватись. Весною ОСОБА_5 повідомила їй, що вона є онкохворою. Потім ОСОБА_5 часто перебувала на лікуванні в медичних закладах, де вона, свідок навідували ОСОБА_5 Вона, свідок цікавилась у ОСОБА_5 чи є в неї гроші на лікування, на що ОСОБА_5 повідомила їй, що гроші в неї є. В травні 2016 року ОСОБА_5 зателефонувала їй та попросила допомогти продати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 через те, що їй потрібні були гроші на операцію. Вона, свідок відмовила ОСОБА_5 у цьому, і більше ОСОБА_5 з цього приводу до неї не зверталась. Згодом в липні 2016 року їй, свідку стало відомо, що за медичними показниками ОСОБА_5 не будуть робити операцію. ІНФОРМАЦІЯ_2 від ОСОБА_2, вона, свідок дізналась про смерть ОСОБА_5 24.08.2016 року, коли вона, свідок прийшла до квартири, де жила ОСОБА_5 зі своїм чоловіком, ОСОБА_2 їй повідомила, що купила у ОСОБА_5 квартиру. Про продаж квартири ОСОБА_2 ОСОБА_5 нічого їй, свідку не розповідала, тому вона цьому дуже здивувалась. При укладенні договору купівлі - продажу квартири ОСОБА_5 вона, свідок не була присутня. Зі слів ОСОБА_5 вона, свідок знала, що у ОСОБА_5 є родичі. Вона, свідок казала ОСОБА_2, що родичі ОСОБА_5 мають право знати про її смерть та про продаж квартири, але ОСОБА_2 досить агресивно відповіла їй, щоб не лізла в це питання. ОСОБА_5 не просила її, свідка повідомити родичів про стан її здоров'я, бо до останнього мала надію на видужання. Останню розмову з ОСОБА_5 вона, свідок мала днів за п'ять до моменту її смерті, про намір укласти договір довічного утримання або договір купівлі-продажу ОСОБА_5 їй не казала.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 була її подругою та колегою, а ОСОБА_2 - її колишня колега. Після смерті сина ОСОБА_5 захворіла і в липні 2016 року вже проходила хіміотерапію, мала намір робити операцію. А в серпні ОСОБА_2 їй, свідку повідомила, що операція для ОСОБА_5 вже недоцільна. ОСОБА_5 ніколи не казала їй, що хоче продати ОСОБА_2 свою квартиру чи укласти з нею договір довічного утримання. Коли ОСОБА_5 ще не була безнадійно хворою, то мала намір продати квартиру. Вона, свідок до ОСОБА_5 останнім часом не приходила, бо довіряла ОСОБА_2, яка казала що ОСОБА_5 на неї, свідка образилась та не хоче її бачити. 24.08.2016 року ОСОБА_2 повідомила про смерть ОСОБА_5 Вже після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 сказала їй, свідку, що ОСОБА_5 хотіла продати квартиру і передати гроші від її продажу родичам.

Свідок ОСОБА_11. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - її колеги. З ОСОБА_5 вона, свідок підтримували товариські стосунки. Вона, свідок знала, що ОСОБА_5 мала онкологічне захворювання. Ще в травні 2016 року ОСОБА_5 питала в неї, свідка, чи немає в неї знайомих, які хочуть купити квартиру. Про намір укласти договір довічного утримання та про тиск на неї з боку ОСОБА_2 ОСОБА_5 нічого не казала, тільки казала, що їй потрібні гроші на лікування. ІНФОРМАЦІЯ_2 їй, свідку зателефонувала ОСОБА_2 та попросили купити та принести воду ОСОБА_5 Приблизно о 09 годині цього ж дня вона, свідок прийшла до ОСОБА_5 додому, де вже була ОСОБА_2, а згодом приїхала нотаріус. Зайшла мова про укладання договору купівлі-продажу квартири. Нотаріус почала питати у ОСОБА_5 чи усвідомлює вона те, що продає квартиру ОСОБА_2 ОСОБА_5 попросила аркуш паперу, щоб спробувати розписатись, але не змогла це зробити як належить. Потім ОСОБА_5 запила у нотаріуса, чи зможе за неї розписатись хтось інший. На що, нотаріус їй повідомила, що якщо вона довіряє цій людині, то може. ОСОБА_6 також пробував розписатись, але в нього не вийшло. Так, ОСОБА_5 попросила її, свідка розписатись за неї в договорі купівлі - продажу, а також розписатись замість її чоловіка в заяві про надання згоди на продаж квартири. Вона, свідок на це погодилась, надала нотаріусу необхідні документи і після 14.00 години цього ж дня прийшла до ОСОБА_5 додому для підписання договору купівлі- продажу квартири. Нотаріус ще раз запитала у ОСОБА_6 чи дає він згоду на продаж квартири та на те, щоб дану згоду за нього підписала вона, свідок. ОСОБА_6 проти цього не заперечував. Також і у ОСОБА_5 нотаріус ще раз запитала, чи усвідомлює вона, що продає квартиру ОСОБА_2, чи не передумала. На що ОСОБА_5 повідомила, що усвідомлює значення своїх дій та не передумала продавати квартиру ОСОБА_2 Через те, що ОСОБА_5 погано себе почувала і не змогла прочитати договір, вона, свідок вголос прочитала договорі для ОСОБА_5, а потім підписала даний договір. На момент укладення договору ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були хворі, але у ясному розумі.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона працює соціальним робітником у КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рубіжанської міської ради». ОСОБА_6 потребував догляду, бо хворів. Тому вона, свідок як соціальний робітник здійснювала обслуговування ОСОБА_6 з липня по серпень 2016 року включно. ОСОБА_5 мала онкологічне захворювання, казала їй, свідку, що має намір робити операцію. Також розповідала, що родичів у неї немає, а син помер. ОСОБА_2 вона, свідок декілька разів бачила в квартирі ОСОБА_5, знала, що вона допомагає хворій ОСОБА_5 За день до смерті ОСОБА_5 сиділа на ліжку, могла розмовляти, казала, що до неї прийде нотаріус, але з якої причини не розповідала. ОСОБА_6 лежав, але за допомогою сторонніх осіб міг сісти. До кінця життя ОСОБА_5 були в адекватному стані, хоча і хворіли. В серпні 2016 року ОСОБА_6 сказав їй, свідку, що через те, що йому допомагає жінка на ім,я ОСОБА_18, то йому вже не потрібні послуги соціального робітника. Тому вона, свідок написала заяву про відмову від її послуг, а ОСОБА_6 її підписав. Про тиск на них з боку будь-яких осіб ОСОБА_5 ніколи не казали. Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що вона працює медсестрою в «Центрі первинної медико-санітарної допомоги». Вона, свідок, як медсестра була направлена до ОСОБА_5, яка мала онкологічне захворювання. Так, 15.08.2016 року вона, свідок прийшла до ОСОБА_5 додому вперше, щоб робити ін,єкції. Наскільки їй, свідку відомо наркотичні препарати ОСОБА_5 як онкохворій не призначались. Стан ОСОБА_5 не поліпшувався, але вона була доступна до контакту, хоча і вже дуже хвора. Зі слів ОСОБА_5 вона, свідок зрозуміла, що ОСОБА_5 усвідомлює, що помре. Про те, що хоче робити операцію, ОСОБА_5 нічого не казала, бо розуміла, що це її вже не врятує. До останнього ОСОБА_5 була в адекватному стані, в ясному розумі, повністю усвідомлювала, що відбувається. 22.08.2016 року ОСОБА_5 мала великі набряки на тілі, але була доступна до контакту. В день смерті вона, свідок ОСОБА_5 не бачила. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 між ОСОБА_5, діючою за згодою чоловіка - ОСОБА_6, з однієї сторони, та ОСОБА_2, діючою за згодою чоловіка -ОСОБА_20, з іншої сторони, укладено договір купівлі -продажу квартири АДРЕСА_1. З даного договору вбачається, що його підписано у зв,язку з хворобою на прохання ОСОБА_5 вдома за адресою: АДРЕСА_2 та посвідчено приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай О.В. У зв,язку з хворобою, тремтливістю рук ОСОБА_5 за її дорученням у присутності останньої та в присутності нотаріуса текст договору підписано ОСОБА_11. та особисто ОСОБА_2 (а.с.103-104) Згідно з копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). Звернувшись до суду з даним позовом про визнання зазначеного вище договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, недійсним, представник позивача зазначив, що позивач ОСОБА_1 є рідною тіткою померлої ОСОБА_5 На підставі ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов,язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно п. 2 ч. 2 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Частинами 1-3 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1- 3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. В силу ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з п.5 абзацу 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року №9 відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не є стороною спірного договору купівлі-продажу. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що укладенням спірного договору купівлі-продажу порушені права та законні інтереси позивача ОСОБА_1, яка є рідною тіткою померлої сторони договору - ОСОБА_5 та звернулась після її смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Так, стороною позивача були надані копія свідоцтва про народження ОСОБА_5, довідка на підтвердження зміни її прізвища після укладення шлюбу з ОСОБА_5 на ОСОБА_5, копії свідоцтва про одруження ОСОБА_1, свідоцтва про народження ОСОБА_8, який, як зазначає сторона позивача, є братом померлої ОСОБА_5, довідка на підтвердження прізвища, імені та по-батькові матері ОСОБА_1 (а.с.9,10,76а,76в,196). На думку сторони позивача цих документів достатньо для підтвердження родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Суд з цим не погоджується, оскільки із зазначених вище документів неможливо встановити наявність родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_5 Як зазначає сторона позивача ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_13, який в свою чергу є батьком ОСОБА_5. Однак, окрім свідоцтва про народження ОСОБА_5 стороною позивача не надано свідоцтв про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_13. або інших належних документів, з яких можливо було би встановити, що останні є рідними сестрою та братом, а ОСОБА_1 відповідно є тіткою ОСОБА_5 Тобто стороною позивача не надано доказів на підтвердження родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлою стороною спірного договору ОСОБА_5 Вимога про встановлення факту родинних відносин заявлена не була.

Отже, з огляду на те, що позивачем не доведено, що вона та померла сторона спірного договору ОСОБА_5 є рідними тіткою та племінницею, суд зазначає, що позивачем, яка не є стороною спірного договору, відповідно не доведено, що вона є заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушені вчиненням оспорюваного договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_2, укладеного між ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову саме з наведених вище підстав. Одночасно в даному випадку наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову, які були застосовані ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.11.2016 року, у вигляді накладення арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_2, оскільки згідно з положеннями ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо в задоволенні позову відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Оскільки судом ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним відмовлено у повному обсязі, тому раніше застосовані ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.11.2016 року заходи забезпечення позову підлягають скасуванню. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-11, 57-61, 60-61,154, 212-215, 292 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольга Василівна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним відмовити. Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.11.2016 року, у вигляді накладення арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л. Овчаренко