Справа № 428/5728/16-ц
Провадження №2/428/2284/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Голубцової Ю.П., Лісечка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєверодонецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Арматех» м. Сєвєродонецьк про визнання недійсним наказу про звільнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до ПВКП «Арматех» м. Сєвєродонецьк про визнання недійсним наказу про звільнення, мотивуючи вимоги тим, що вона працювала бухгалтером у Приватному виробничо - комерційному підприємстві «Арматех» за сумісництвом з 25.01.2007р.. Наказом № 5 від 22.09.2014р. звільнена за угодою сторін п. 1ст. 36 КЗпП України. 18.06.2015р. при наданні їй Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат Сєвєродонецького міського центру зайнятості, де вона знаходилась на обліку по безробіттю з 14.11.2014р., вона дізналася про іншу дату її звільнення. Адміністрація ПВКП «Арматех» без її відома і законних підстав самовільно, без пояснень, без її заяви та інших документів, змінила дату і статтю звільнення, змінила і надала звітність до державного обліку бази даних чим поширила недостовірну інформацію, яка не відповідає дійсності. Фактично вона не має трудових відносин з ПВКП «Арматех» з 23.09.2014р. За інформацією підприємства вона була звільнення за власним бажанням за ст. 38 КЗпПУ без поважних причин 16.12.2014р. згідно наказу № 2-к. Позивачка ОСОБА_1 вважає, що ці незаконні дії адміністрації «Арматех» призвели до скасування виплат їй допомоги по безробіттю, чим заподіяли матеріальну та моральну шкоди. Тому, позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом і просить суд визнати недійсним наказ від 16.12.2014 р. № 2-к Приватного виробничо - комерційного підприємства «Арматех» про її звільнення. В уточненій позовній заяві позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 за наказом по ПВКП «АРМАТЕХ» №2-к від 16.12.2014р. із формулюванням «звільнити 16.12.2014 року за власним бажанням», та зобов'язати ПВКП «АРМАТЕХ» на цій підставі та у відповідності до цього скасувати і цей наказ, і електронний запис за грудень 2014 року про звільнення ОСОБА_1 16 грудня 2014 року за ст.38 КЗпПУ в таблиці 5 Електронного «Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Додатку 4 «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску па загальнообов'язкове державне соціальне страхування» затвердженого наказом Міністерства доходів та зборів України за №454 від 09.09.2013 року та затвердженого одноіменним наказом Міністерством фінансів України за №435 від 14.04.2015 року, шляхом надання цьому запису статусу «Скасовуюча» та поновити запис за вересень 2014 про звільнення ОСОБА_1 22 вересня 2014 року за ч.1 ст.36 КЗпП України в додатковій таблиці цього ж «Звіту», цього ж «Порядку» шляхом надання цьому запису статусу «Початковий»; ухвалити рішення, яким вважати ОСОБА_1 звільненою 22.09.2014 року у відповідності до наказу №5 від 22.09.2014 року на підставі ч.1 ст.36 КЗпПУ.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона працювала бухгалтером у Приватному виробничо- комерційному підприємстві «Арматех» за сумісництвом з 25.01.2007р.. 05.09.2014р. вона написала заяву про її звільнення з 22.09.2014р. за згодою сторін, про що директор підприємства не заперечував та видав наказ про її звільнення з 22.09.2014р. з резолюцією «звільнити після передачі документів». Станом на 22.09.2014р. нею були передані підприємству усі документи. Оскільки між нею та директором підприємства була досягнута згода щодо її звільнення та враховуючи ту обставину, що підприємство на той час не мало грошових коштів, то компенсація при звільнення не була їй нарахована з метою запобігання штрафування підприємства. З 23.09.2014р. вона не перебувала у трудових відносинах з даним підприємством. У жовтні 2014р. вона також звільнилася з основного місця роботи, а тому у листопаді 2014р. стала на облік у міський центр зайнятості де отримувала допомогу по безробіттю. В червні 2015р. міський центр зайнятості виявив зміни у звітності ПВКП «Арматех», відповідно до яких вона перебувала у трудових відносинах з даним підприємством до 16.12.2014р.. Оскільки вона вважає, що дії керівництва підприємства суперечать вимогам чинного законодавства України, то вона звернулась до суду з позовом.

Представник позивачки ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Лісечко О.С. у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та пояснив, що дійсно позивачка ОСОБА_1 офіційно працювала на ПВКП «Арматех» за сумісництвом без записів у трудовій книжці з 2007р. по 2014р.. Позивачка ОСОБА_1 дійсно подавала заяву про її звільнення за згодою сторін, однак згоди між сторонами щодо її звільнення не було досягнуто, конкретна дата звільнення не була оговорена. Наказ №5 від 22.09.2014р. не видавався та не підписувався керівником підприємства, його оригінал відсутній. А тому, 22.09.2014р. звільнення ОСОБА_1 не було, а фактично вона була звільнена 16.12.2014р. за власним бажанням. Заяви ОСОБА_1 щодо її звільнення за власним бажанням не було. В період з 22.09.2014р. по 16.12.2014р. вона фактично перебувала у трудових відносинах з підприємством, подавала до компетентних органів звітність підприємства. Крім того, питання щодо виплати заробітної плати та компенсації у зв'язку із звільненням вирішувалось лише у грудні 2014р., до цього часу позивачка ОСОБА_1 з цим питанням не зверталась до керівництва підприємства.

Представник відповідача Голубцова Ю.П. у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та пояснила, що 05.09.2014р. ОСОБА_1 дійсно подала заяву про її звільнення за згодою сторін, про що директором підприємства було видано наказ №5 від 22.09.2014р. з резолюцією «звільнити після передачі документів». Однак, директор підприємства у межах своїх повноважень скасував даний наказ, оскільки ОСОБА_1 не передала документацію підприємства.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії заяви ОСОБА_1 від 05.09.2014р., вона звернулась до директора ПВКП «Арматех» з проханням звільнити її за угодою сторін з 22.09.2014р.. На даній заяві містить резолюція «звільнити відповідно КЗпП після передачі документів підприємству». Відповідно до копії наказу директора ПВКП «Арматех» №5 від 22.09.2014р., ОСОБА_1 бухгалтера звільнити з 22.09.2014р. за угодою сторін відповідно до статті 36 п.1 КЗпП України, підстава заява від 05.09.2014р.. З даним наказом ОСОБА_1 була ознайомлена 22.09.2014р.. Відповідно до копії наказу директора ПВКП «Арматех» №1-П від 05.09.2014р. ОСОБА_1 головного бухгалтера за сумісництвом звільнити з займаної посади за згодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпП України), ОСОБА_1 передати, а Голубцовій Ю.П. прийняти гербову печатку підприємства,майново-матеріальні цінності та документацію, про що скласти відповідний акт, підстава заява ОСОБА_1 від 05.09.2014р.. З даним наказом ОСОБА_1 не була ознайомлена, про що свідчить відсутність її особистого підпису. Відповідно до копії наказу директора ПВКП «Арматех» №1-ПП від 05.09.2014р., ОСОБА_1 передати, а Голубцовій Ю.П. прийняти гербову печатку підприємства,майново-матеріальні цінності та документацію, про що скласти відповідний акт, підстава заява ОСОБА_1 від 05.09.2014р.. З даним наказом ОСОБА_1 не була ознайомлена, про що свідчить відсутність її особистого підпису. Відповідно до копії наказу директора ПВКП «Арматех» №2/9П від 17.09.2014р., у зв'язку зі звільненням головного бухгалтера та недостатності бухгалтерських документів наказано створити експертну комісію. З даним наказом ОСОБА_1 не була ознайомлена, про що свідчить відсутність її особистого підпису. Відповідно до копії Акту ПВКП «Арматех» від 17.09.2014р., в період з 17.09.2014р. по 21.09.2014р. було проведено розслідування за фактом відсутності документів, враховуючи цю обставину запропоновано акт прийому-передачі складений ОСОБА_1 не підписувати. Відповідно до копії наказу директора ПВКП «Арматех» №2-П від 17.09.2014р., скасувати наказ №1-П від 05.09.2014р. про звільнення ОСОБА_1 головного бухгалтера у зв'язку з проведенням інвентаризації бухгалтерських документів та матеріальних цінностей підприємства, підстава: акт від 17.09.2014р. про результати роботи комісії по факту відсутності документів. Відповідно до копії Акту комісії ПВКП «Арматех»за фактом звільнення ОСОБА_1 від 15.12.2014р., в період з 17.09.2014р. по 15.12.2014р. головний бухгалтер ОСОБА_1 не передала документацію, дії головного бухгалтера ОСОБА_1 дають підстави звільнити її за ст. 40 п.3 без заяви. Враховуючи дану обставину, та те, що згоди сторін не було, комісія запропонувала керівнику підприємства змінити статтю звільнення головного бухгалтера ОСОБА_1 зі ст. 36 п.1 відповідно її заяви на ст. 38 КЗпП України без запису у трудовій книжці. Відповідно до копії наказу директора ПВКП «Арматех» №2-к від 16.12.2014р., звільнити ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера за сумісництвом з 16.12.2014р. за власним бажанням (ст. 38 КЗпП),бухгалтерії виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 108 календарних днів невикористаної відпустки, підстава: заява ОСОБА_1 від 05.09.2014р.. Відповідно до копії Акту Сєвєродонецького міського центру зайнятості №323 від 17.06.2015р., згідно документам, які надала ОСОБА_1 під час реєстрації в центрі зайнятості, вона звільнена з ПВКП «Арматех» 22.09.2014р.. Але від ДПА 19.05.2015р. отримана інформація щодо перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ПВКП «Арматех» у IV кварталі 2014р., якій підприємство ПВКП «Арматех» нарахувало дохід та яку 16.12.2014р. звільнило з роботи. У період перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітна у Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості з 07.11.2014р. по 16.12.2014р. вона перебувала у трудових відносинах з ПВКП «Арматех». Періоди виплати допомоги по безробіттю, у період перебування ОСОБА_1 на обліку підлягає перегляду. Відповідно до копії Таблиці 5. Відомості про трудові відносини осіб, ПВКП «Арматех» код. 32740948, звіт за 9 місяць 2014р., ОСОБА_1 звільнена 22.09.2014р. за підставою ст. 36 п.1 КЗпП України (дата формування у страхувальника - 20.10.2014). Відповідно до копії Таблиці 5. Відомості про трудові відносини осіб, ПВКП «Арматех» код. 32740948, звіт за 12 місяць 2014р., ОСОБА_1 звільнена 16.12.2014р. за підставою ст. 38 КЗпП України (дата формування у страхувальника - 20.01.2015). Відповідно до копії Таблиці 5. Відомості про трудові відносини осіб, ПВКП «Арматех» код. 32740948, звіт за 9 місяць 2014р., ОСОБА_1 звільнена 22.09.2014р. за підставою ст. 36 п.1 КЗпП України (дата формування у страхувальника - 24.03.2015). Відповідно до копії Акту Головного управління держпраці у Луганській області перевірки додержання ПВКП «Арматех» код. 32740948 законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №12-09-83/0007, за результатами перевірки запропоновано усунути порушення вимог пункту 1 статті 36, статей 38, 116 КЗпП України при звільнення головного бухгалтера ОСОБА_1, відповідно до статті 117 КЗпП України виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, надалі додержуватись вимог чинного законодавства про працю.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст. 233, 234 КЗпП України, працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у справах про звільненні в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі пропуску з поважних причин строків, встановлених ст. 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки. Враховуючи те, що позивачку ОСОБА_1 було звільнено з підприємства відповідно до оскаржуваного наказу №2-к 16.12.2014р. (копію наказу про звільнення нею не отримано), дізналася вона про своє звільнення з 16.12.2014р. тільки у 18.06.2015р., а також те, що 22.06.2015р. позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до Сєвєродонецького міського суду Луганської області, то суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_1 не було пропущено строк на звернення до суду з позовом у справі про звільнення.

Відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є угода сторін.

Відповідно до п.п. 8, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», Судам необхідно мати на увазі, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п.1 ст.36 КЗпП, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (ст.38 КЗпП). Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

Відповідно до п. 3 Розділу І, п.п. 1, 8 Розділу IV, п. 2 Розділу V Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015р. №435 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2015р. за №460/26905, цей Порядок встановлює порядок, строки подання Звіту до органів доходів і зборів та його форму. Звіт формується на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок. Таблиця 5 додатка 4 до цього Порядку призначена для реєстрації застрахованих осіб у реєстрі застрахованих осіб. Таблиця 5 додатка 4 до цього Порядку подається страхувальником, якщо протягом звітного періоду було укладено або розірвано трудовий договір із застрахованою особою, яка працевлаштована на нове робоче місце. У разі виявлення страхувальником у Звіті після закінчення звітного періоду помилки в реквізитах (крім сум), що стосується страхувальника або застрахованої особи, подаються скасовуючі документи, тобто страхувальник повинен сформувати та подати Звіт за попередній період, який містить: перелік таблиць Звіту, відповідну таблицю із зазначенням типу форми «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові, на одну або декількох застрахованих осіб та відповідну таблицю із зазначенням типу форми «початкова» із зазначеними правильними відомостями на одну або декількох застрахованих осіб, при цьому таблиця 6 додатка 4 до цього Порядку повинна містити дані щодо кожної застрахованої особи окремо.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що 05.09.2014р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до керівника ПВКП «Арматех» з проханням звільнити її за згодою сторін з 22.09.2014р.. На підставі даної заяви директор ПВКП «Арматех» видав наказ №5 від 22.09.2014р. про звільнення ОСОБА_1 з 22.09.2014р. за угодою сторін відповідно до статті 36 п.1 КЗпП України. З даним наказом позивачку ОСОБА_1 було ознайомлено, про що міститься її особистий підпис. Також факт видання даного наказу директором ПВКП «Арматех» підтвердила у судовому засіданні представник відповідача Голубцова Ю.П.. Однак, всупереч вимогам КЗпП України, директором ПВКП «Арматех» 17.09.2014р. було скасовано вищевказаний наказ №5 від 22.09.2014р.. Крім того, в матеріалах справи наявний наказ директора ПВКП «Арматех» №2-к від 16.12.2014р. про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера за сумісництвом з 16.12.2014р. за власним бажанням (ст. 38 КЗпП). При цьому суд зауважує, що, як з пояснень сторін, так і з наявних матеріалів справи вбачається, що жодної заяви про звільнення, окрім заяви від 05.09.2014р. за угодою сторін позивачка ОСОБА_1 не писала та не подавала керівництву підприємства. Таким чином, суд приходить до висновку, що 05.09.2014р. між позивачкою ОСОБА_1 та ПВКП «Арматех» було досягнуто згоду про припинення трудового договору за п.1 ст. 36 КЗпП України саме з 22.09.2014р., проте керівництвом ПВКП «Арматех» всупереч вимогам чинного законодавства України за відсутності згоди працівника ОСОБА_1 було анульовано дану домовленість шляхом скасування наказу №5 від 22.09.2014р. та звільнення її без будь-яких правових підстав за ст. 38 КЗпП України.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що наказ директора ПВКП «Арматех» №2-к від 16.12.2014р. про звільнення ОСОБА_1 за ст. 38 КЗпП України не відповідає чинному законодавству, є незаконним та необґрунтованим в частині звільнення позивачки ОСОБА_1. Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП України, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність змінити формулювання звільнення позивачки ОСОБА_1 з «звільнити ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера за сумісництвом з 16.12.2014р. за власним бажанням (ст. 38 КЗпП)» на правильне «звільнити ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера за сумісництвом з 22.09.2014р. за угодою сторін відповідно до статті 36 п.1 КЗпП України».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позовні вимоги задоволені, позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, у зв'язку із чим судові витрати у розмірі 551,20грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача ПВКП «Арматех» в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 36, 233-235 КЗпП України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Арматех» м. Сєвєродонецьк про визнання незаконним звільнення за наказом №2-к від 16.12.2014р. із формулюванням «звільнити 16.12.2014 року за власним бажанням», зобов'язання скасувати наказ №2-к від 16.12.2014р., і електронний запис за грудень 2014 року про звільнення ОСОБА_1 16 грудня 2014 року за ст.38 КЗпПУ в таблиці 5 Електронного «Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Додатку 4 «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску па загальнообов'язкове державне соціальне страхування» затвердженого наказом Міністерства доходів та зборів України за №454 від 09.09.2013 року та затвердженого одноіменним наказом Міністерством фінансів України за №435 від 14.04.2015 року, шляхом надання цьому запису статусу «Скасовуюча», поновлення запису за вересень 2014 року про звільнення ОСОБА_1 22 вересня 2014 року за ч.1 ст.36 КЗпП України в додатковій таблиці цього ж «Звіту», цього ж «Порядку» шляхом надання цьому запису статусу «Початковий»; ухвалення рішення, яким вважати ОСОБА_1 звільненою 22.09.2014 року у відповідності до наказу №5 від 22.09.2014 року на підставі ч.1 ст.36 КЗпПУ, задовольнити.

Визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 за наказом Приватного виробничо-комерційного підприємства «Арматех» м. Сєвєродонецьк (код. 32740948) №2-к від 16.12.2014р. із формулюванням «звільнити 16.12.2014 року за власним бажанням».

Зобов'язати Приватне виробничо-комерційне підприємство «Арматех» м. Сєвєродонецьк (код. 32740948) скасувати наказ №2-к від 16.12.2014р. і електронний запис за грудень 2014 року про звільнення ОСОБА_1 16 грудня 2014 року за ст.38 КЗпПУ в таблиці 5 Електронного «Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Додатку 4 «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску па загальнообов'язкове державне соціальне страхування» затвердженого наказом Міністерства доходів та зборів України за №454 від 09.09.2013 року та затвердженого одноіменним наказом Міністерством фінансів України за №435 від 14.04.2015 року, шляхом надання цьому запису статусу «Скасовуюча» та поновити запис за вересень 2014 про звільнення ОСОБА_1 22 вересня 2014 року за ч.1 ст.36 КЗпП України в додатковій таблиці цього ж «Звіту», цього ж «Порядку» шляхом надання цьому запису статусу «Початковий».

Змінити формулювання звільнення позивачки ОСОБА_1 з «звільнити ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера за сумісництвом з 16.12.2014р. за власним бажанням (ст. 38 КЗпП)» на правильне «звільнити ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера за сумісництвом з 22.09.2014р. за угодою сторін відповідно до статті 36 п.1 КЗпП України».

Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства «Арматех» м. Сєвєродонецьк (код. 32740948) на користь держави судовий збір у розмірі 551,20грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд , шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя