06.03.2017 Справа № 337/28/17
Пров. №2/337/347/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі

головуючого судді Бондаренко І.В.

з участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач подав до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути з нього моральну шкоду в сумі 100000 грн., заподіяну його здоров»ю при виконанні службового обов»язку у складі Збройних сил, яку обґрунтував тим, що внаслідок проходження військової служби під час розмінування у Калінінградській області він отримав поранення, внаслідок яких утворилась ЧМТ та розвились численні хронічні захворювання, йому встановлено 2 групу інвалідності, в зв»язку з чим він постійно потребує лікування, його здоров»я з кожним роком погіршується, він страждає на головні болі, запаморочення, погіршення пам»яті, не може належним чином матеріально забезпечувати свою родину, тобто порушені його нормальні життєві зв»язки і він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Представник відповідача у судовому засіданні з позовом не погодився та зазначив, що позивач не надав належних доказів того, що вказані ним у позові захворювання утворились внаслідок його служби у Збройних силах України. З наведених підстав вважає необхідним у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних силах СРСР з 05.11.1972 року по 06.11.1987 року, коли був звільнений у запас, що вбачається з копії військового квитка позивача, який міститься в матеріалах справи.

Також, з дослідженого у судовому засіданні оригіналу військового квитка позивача вбачається, що він був постановлений на облік Василівським РВК з 09.08.1991 року та знятий з обліку 30.11.2003 року; при цьому в 2011 році та в 2014 році Міністерством оборони України позивачу були присвоєні чергові військові звання підполковник та полковник.

Відповідно до довідки МСЕК АД №040108 від 10.04.2006 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності, травма пов»язана з виконанням обов»язків військової служби. /а.с.7/.

Позивач є інвалідом 2 групи безстроково, що підтверджується посвідченнями інваліда війни ААВ №008472. /а.с.8/.

Згідно з виписки з медичної картки стаціонарного хворого №143 за 24.01.2016 р. 11.02.2016 р., позивач має стійкі наслідки ЧМТ, часті вегето-судинні кризи, цефалгію. Дисциркуляторну енцефалопатію ІІ ст. змішаного ґенезу, венозну дисгемію, вести було-атактичний синдром, церебральний атеросклероз ІІ ст., артеріальну гіпертензію ІІ ст., та інші. В картці зазначено, що ЧМТ отримана в 1962 році, проте позивач пояснив суду, що це помилка, оскільки в 1962 році йому було лише два роки, а ЧМТ він отримав саме внаслідок поранення при розмінуванні під час військової служби, що підтверджується саме актом огляду МСЕК.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди проводиться у встановленому законодавством порядку.

Виходячи зі змісту «Про чисельність Збройних Сил України; нормативно-правовий акт № 235-VIII від 05.03.2015 року та ст.3 Закону України «Про Збройні сили України», Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Відповідно до листа Генерального штабу Збройних Сил України Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142, документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки.

Оскільки встановлено, що, згідно військового квитка, позивач проходив строкову службу в 1972 1987 роках, та згідно довідки МСЕК, отримав захворювання внаслідок виконання обов»язків військової служби, то позивач, відповідно, зазнав моральної шкоди внаслідок отримання такого захворювання.

У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі.

З матеріалів справи вбачається, що причиною виникнення інвалідності у позивача стала травма, яка пов»язана з проходженням ним військової служби.

Крім того, з військового квитка позивача вбачається, що, звільнившись у запас в 1987 році, він продовжував перебувати на військовому обліку, був взятий на військовий облік у Збройні сили України в серпні 1991 року, та отримував наступні військові звання вже у складі Збройних сил України. Інвалідність у зв»язку з травмою, отриманою під час проходження військової служби, позивачу встановлено тільки в 2006 році.

Враховуючи наведене та те, що внаслідок вказаної травми позивач проходить стаціонарні лікування, у зв»язку з наслідками вказаної травми стан його здоров»я не покращується, він страждає на головні болі, запаморочення, погіршення пам»яті, не може належним чином матеріально забезпечувати свою родину, тобто порушені його нормальні життєві зв»язки і він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Наявність причинно-наслідкового зв»язку між виконанням обов»язків військової служби та наслідками у вигляді ушкодженням здоров»ю позивача, а відтак, і заподіянні йому моральної шкоди, підтверджена довідкою акту огляду МСЕК та наданням позивачу пільг ветерана війни інваліда війни.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача можливо стягнути моральну шкоду у сумі 10000 грн..

Керуючись ст.10,11,60,208,212-218 ЦПК України, ст.23,1167 ЦК України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10000 грн. /десять тисяч гривень/.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції.

Суддя