Справа № 663/465/17
Провадження № 2-з/663/4/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року суддя Скадовського районного суду Херсонської області Ведмідська Н.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк про забезпечення доказів,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1, про звільнення майна з під арешту.

Крім того, до суду спрямовано заяву про забезпечення доказів, в якій ПАТ КБ «ПриватБанк» просить витребувати у Скадовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області інформацію про третіх осіб, на користь яких накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та в подальшому вирішити питання про залучення тих осіб до участі у справі.

Дослідивши заяву про забезпечення доказів, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову.

У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у зв'язку із забезпеченням доказів.

Стаття 134 ЦПК України передбачає, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Таким чином, заява про забезпечення доказів має стосуватися зібрання доказів щодо предмету спору, тоді як позивач просить по суті сприяти зясуванню кола осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Вказане клопотання є дійсно доцільним, воно може бути розглянуто та вирішено судом під час розгляду справи, однак вирішенню в порядку ст.133 ЦПК України, як того просить позивач воно розглянуто бути не може, оскільки не відповідає вимогам ст.134 ЦПК України, а саме:

- не містить обґрунтування та зазначення доказів які необхідно забезпечити; (які стосуються предмету спору, а не процесуальних питань)

- обставин, що можуть бути підтверджені цими доказами;

- обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Частина 2 ст.135 ЦПК України, передбачає, що до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк про забезпечення доказів, - залишити без руху, надати строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали строком пять днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити заявнику, що якщо недоліки не будуть усунуті у встановлений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що не заважає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. І. Ведмідська