Справа № 523/332/17
Провадження №4-с/523/33/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії начальника Южненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на дії начальника Южненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Скарга мотивовані там, рішенням апеляційного суду Одеської області у цивільній справі № 1527/2-486/11 було ухвалено 25 червня 2013 року було стягнуто з скаржника та його колишньої дружини ОСОБА_4 солідарно на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 0 від 09.11.2006 р. в сумі 700 899,93 грн., а також стягнуто с ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Банку судовий збір по 910 грн. з кожного.

На підставі даного рішення апеляційного суду Одеської області від 25.06.2013 р. Суворовським райсудом м. Одеси було видано 20.08.2013 р. виконавчі листи № 1527/2-486/11 на - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Виконавчий лист стосовно скаржника було направлено на виконання до Южненського ВДВС, та виконавчий лист стосовно ОСОБА_4 було направлено на виконання до Суворовського ВДВС м. Одеси.

У провадженні старшого державного виконавця відділу ДВС Южненського МУЮ Одеської області (далі - ВДВС) ОСОБА_5 знаходилось виконавче провадження ВП № 39832552, розпочате 19.09.2013 р., про примусове виконання виконавчого листа № 1527/2-486/11, виданого 20.08.2013 р. Суворовським районним судом м. Одеси.

У процесі виконавчого провадження ВП № 39832552 постановою ОСОБА_5 від 19.09.2013 р. було накладено арешт на майно відповідача та оголошено заборону на його відчуження.

На підставі цієї постанови був накладений арешт на нежитлове приміщення магазину за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Одеська, буд. № 123.

Зусиллями Южненського ВДВС моє іпотечне майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1 було 2015 року реалізовано з електронних торгів, внаслідок чого значну частку заборгованості перед Банком було погашено.

Однак іпотечне майно ОСОБА_4 - квартира за адресою: АДРЕСА_2 досі не реалізоване. На думку скаржника, це наслідок недобросовісного ставлення до роботи співробітників Суворовського ВДВС м. Одеси.

Скаржник вважає, що було б справедливо у першу чергу звернути стягнення на користь Банка на іпотечне майно і прискорити реалізацію іпотечного майна ОСОБА_4, що дало б можливість повністю погасити заборгованість.

ОСОБА_2 у листопаді 2016 року звернувся із заявою до Южненського ВДВС, із проханням зняти арешт із належного скаржнику нежитлового приміщення магазину за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Одеська, буд. № 123.

Тільки 29 грудня 2016 року скаржника знайшов у поштовій скриньці відповідь Южненського ВДВС від 30.11.2016 р. № 6009/20-25 без конверта.

У відповіді за підписом начальника Южненського ВДВС ОСОБА_3 скаржнику відмовили у знятті арешту та поінформували, що 20 червня 2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення його до Білгород-Дністровського ВДВС, а тому вони не мають можливість задовольнити заяву.

Скаржник вважає, що майже чотири роки не реалізується арештоване майно, що є порушенням ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої

стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

На підставі викладеного, скаржник просить:

1.Визнати поважними причини для пропущення заявником ОСОБА_2 встановленого Законом України «Про виконавче провадження» строку та поновити строк для звернення заявника зі скаргою до суду.

2.До завершення розгляду скарги зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 1527/2-486/11, виданого 20.08.2013 р. Суворовським районним судом м. Одеси щодо належного ОСОБА_2 нежитлового приміщенню магазину за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Одеська., буд. № 123.

3.Постановити ухвалу, якою визнати дії начальника Южненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 щодо відмови боржнику ОСОБА_2 у знятті арешту з належного ОСОБА_2 нежитлового приміщення магазину за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Одеська, буд. № 123 неправомірними та зняти арешт з належного ОСОБА_2П нежитлового приміщення магазину за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Одеська, буд. № 123.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав подану заяву, та пояснив, що у разі реалізації іншого іпотечного майна заборгованість була б погашеною, а фактично зберігання арешту перешкоджає скаржнику реалізовувати своє право власності.

Начальник Южненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представники стягувача ПАТ «УкрСиббанк» просили відкласти розгляд справи, оскільки їх представник не має можливості зявитись в судове засідання.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, які не зявились, оскільки не вважає причини їх неявки поважними.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так судом встановлено, що у провадженні старшого державного виконавця відділу ДВС Южненського МУЮ Одеської області (далі - ВДВС) ОСОБА_5 знаходилось виконавче провадження ВП № 39832552, розпочате 19.09.2013 р., про примусове виконання виконавчого листа № 1527/2-486/11, виданого 20.08.2013 р. Суворовським районним судом м. Одеси.

У процесі виконавчого провадження ВП № 39832552 постановою ОСОБА_5 від 19.09.2013 р. було накладено арешт на майно відповідача та оголошено заборону на його відчуження.

На підставі цієї постанови був накладений арешт на нежитлове приміщення магазину за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Одеська, буд. № 123.

ОСОБА_2 у листопаді 2016 року звернувся із заявою до Южненського ВДВС, із проханням зняти арешт із належного йому нежитлового приміщення магазину за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Одеська, буд. № 123.

29 грудня 2016 року скаржник знайшов у поштовій скриньці відповідь Южненського ВДВС від 30.11.2016 р. № 6009/20-25. У відповіді за підписом начальника Южненського ВДВС ОСОБА_3 скаржнику відмовили у знятті арешту та поінформували, що 20 червня 2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення його до Білгород-Дністровського ВДВС, а тому вони не мають можливість задовольнити заяву.

Суд вважає, що оскільки скаржник з поважних причин не мав можливості оскаржувати дії державного виконавця, то відповідно, до ч. 2 ст. 385 ЦПК України, то необхідно поновити строк для звернення з вищевказаною скаргою.

В той же час, суд вважає, що відсутні підстави для зупинення стягнення за виконавчим провадженням.

Суд також вважає, що відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними.

Так, згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII встановлено, що постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII встановлено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

В звязку з тим, що обставин, які передбачені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII, судом під час розгляду справи не встановлено, то відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Поновити ОСОБА_2 строк на подачу скарги на дії начальника Южненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3.

2. Відмовити у задоволенні клопотання про зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 1527/2-486/11, виданого 20.08.2013 р. Суворовським районним судом м. Одеси щодо належного ОСОБА_2 нежитлового приміщенню магазину за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Одеська., буд. № 123.

3. Скаргу про визнання дій начальника Южненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 щодо відмови боржнику ОСОБА_2 у знятті арешту з належного ОСОБА_2 нежитлового приміщення магазину за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Одеська, буд. № 123 неправомірними та зняти арешт з належного ОСОБА_2П нежитлового приміщення магазину за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Одеська, буд. № 123 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяті днів з дня проголошення ухвали через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя