Справа № 602/91/17
Провадження № 2-з/602/1/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2017 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Яблонська М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці клопотання товариства з обмеженою відповідальність «ТЕР-РЕНТ»про забезпечення позову по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальність «ТЕР-РЕНТ» до ОСОБА_1, приватного підприємства «Фортуна» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

В провадженні Лановецького районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальність «ТЕР-РЕНТ» до ОСОБА_1, приватного підприємства «Фортуна» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_1. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що відповідач протягом тривалого часу не повертає заборгованість за договором позики, у звязку із чим у них є достатні підстави вважати, що до ухвалення рішення суду і набрання ним законної сили, відповідач ОСОБА_1 відчужить належне йому майно на користь інших осіб, а тому вважають, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду в разі його задоволення.

Дослідивши подане клопотання, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вимогами ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч.1 та ч. 3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Положеннями ч.3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Оскільки, в заяві про забезпечення позову відсутнє належне обґрунтування його необхідності та не додано доказів, які б підтверджували, що саме заявлений вид забезпечення позову є співрозмірним позовним вимогами, беручи до уваги, що накладення арешту на все майно відповідача є заходом, який призводить до суворих обмежень для власника майна у користуванні його майном та вказані дії можуть призвести до порушень конституційних прав відповідача по справі на володіння та користування належним йому майном та, оскільки, рішення по цій справі не ухвалено, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Крім того, у поданому клопотанні та доданих до нього матеріалах позивач не вказує на яке саме майно слід накласти арешт, де зареєстроване майно, на яке він просить накласти арешт, його родові ознаки та вартість.

Відсутність зазначених відомостей позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Також, як вбачається з поданої позивачем ОСОБА_2 довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 15.02.2017 року №80388800, все нерухоме майно, яке зареєстроване за відповідачем ОСОБА_1 в даний час вже перебуває під арештом, а тому не потребує повторного накладення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальність «ТЕР-РЕНТ»про забезпечення позову по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальність «ТЕР-РЕНТ» до ОСОБА_1, приватного підприємства «Фортуна» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_3