Справа №492/1611/16-ц
Провадження №2/492/210/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 березня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Крутової О. М.,

при секретарі судового засідання Златєвої М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2017 р. ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернулась до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 (далі за текстом - відповідач), в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 (11.07.1999 р. н.), ОСОБА_4 (11.07.1999 р. н.) у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000,00 (однієї) тисячі гривень 00 копійок на кожну дитину, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В своєму позові позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в шлюбі, але тривалий час не проживають разом. Від шлюбу мають спільних дітей. Діти мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач вказує на те, що їй одній важко утримувати дітей, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання, тому вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом (а. с. 1, 2).

У судове засідання позивач не зявився, 03.02.2017 р. надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити їх повністю. Крім того, позивач просить суд розглядати справу у його відсутність. В разі неприбуття в судове засідання відповідача, згоден на прийняття заочного рішення по справі (а. с. 18).

Відповідач в судове засідання не зявився; про дату, час та місце розгляду справи 2 (двічі) повідомлялася належним чином, про свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток про виклик до суду, однак до суду не зявлявся, клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав, про причини неявки в судові засідання не повідомляв.

Враховуючи викладене, суд ухвалив, у відповідності до ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) прийняти рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У звязку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню із наступних підстав.

Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з обовязком батьків утримувати малолітніх дітей, тому при вирішенні спору слід керуватися Сімейним кодексом України (далі за текстом СК України).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-ЖД №442805, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, від 15.10.1988 р. між позивачем і відповідачем зареєстровано шлюб (а. с. 7).

Як вбачається з копій свідоцтв про народження: ОСОБА_3 (11.07.1999 р. н.), ОСОБА_4 (11.07.1999 р. н.), їх батьком вказаний ОСОБА_2 відповідач по справі (а. с. 5, 6).

З довідки №1698 від 28.11.2016 р., виданої виконавчим комітетом Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області вбачається, що діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні (а. с. 8).

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Такий принцип рівності прав та обовязків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обовязок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Відповідно до розяснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_3 (11.07.1999 р. н.), ОСОБА_4 (11.07.1999 р. н.), що підтверджено свідоцтвами про їх народження та не заперечувалося відповідачем, тому проживаючи окремо, батько зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття.

Таким чином, виходячи з аналізу перелічених норм закону, враховуючи обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що не зважаючи на те, що шлюб між сторонами не розірваний, в наявний час вони проживають окремо один від одного, відповідач, будучи батьком неповнолітніх дітей, проживаючи окремо, зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, які проживають з матірю до досягнення дітьми повноліття.

Суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які відповідач повинен виплачувати на користь позивача на утримання дітей до їх повноліття, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону.

З огляду на викладене, на стан здоровя і матеріальне становище дітей, приймаючи до уваги обовязок батька утримувати дітей, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та стягувати аліменти з батька неповнолітніх ОСОБА_3 (11.07.1999 р. н.), ОСОБА_4 (11.07.1999 р. н.) на користь позивача на утримання дітей в розмірі зазначеному позивачем, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 191 СК України, ст. ст. 1, 6, 15, 30, 60, 62, 84, 88, 197, 208, 213, 215, 224-226, 228, 233, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (01.04.1967 р. н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) аліменти на користь ОСОБА_1 (21.12.1967 р. н.) на утримання дітей: ОСОБА_3 (11.07.1999 р. н.), ОСОБА_4 (11.07.1999 р. н.) в твердій грошовій сумі у розмірі по 1 000,00 (однієї) тисячі гривень 00 копійок на кожну дитину, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 30.11.2016 р. і до досягнення дітьми повноліття, тобто до 10.07.2017 р.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (01.04.1967 р. н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за 1 (один) місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в 10 (десяти) денний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя О. М. Крутова