Справа № 196/1384/16-ц
№ провадження 2/196/89/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

В Царичанський районний суд Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, предмет якого складає вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів щомісячно на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Як на підставу задоволення позовних вимог послалася на ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що відповідач ОСОБА_4 був її співмешканцем та є батьком її сина. З липня 2016 року вони проживають окремо.

Вона є інвалідом третьої групи, отримує пенсію та проживає з матір'ю, яка є пенсіонером. Також, до досягнення сином віку три роки вона одержує від органів соціального захисту населення допомогу в розмірі 800,00 грн. Наявні кошти вона витрачає на сина, на себе, на ліки. Цих коштів недостатньо, а тому звернулася до суду про стягнення аліментів, оскільки відповідач є фізично здоровою молодою людиною, має стабільний заробіток і може сплачувати аліменти. У поза судовому порядку згоди між ними не було досягнуто. Вважає, що відповідач може і повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, клопотався про прийняття судом визнання ним позову.

Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 174 ч.4 ЦПК України).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В судовому засіданні встановлено, що з відповідачем позивачка ОСОБА_1 має спільного сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КИ №505296 (а.с. 3), який проживає і перебуває на її утриманні.

Матеріальної допомоги відповідач в повній мірі не надає, хоча має таку можливість, фізично здоровий.

На підставі дослідженого суд дійшов переконання, що відповідач має можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття.

За таких обставин, на думку суду, позов повинен бути задоволений відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України в повному обсязі, з відповідача необхідно присудити на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.12.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на думку суду, судові витрати повинні бути покладені на відповідача.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнання відповідачем позову прийняти.

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (нкпп - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (нкпп - НОМЕР_2), аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 2212.2016 року. Рішення в цій частині допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційний судом.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5