Провадження № 2/641/437/2017 Справа № 641/9871/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді Чайка І.В.,

з участю секретаря Алієвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Полтава-Банк» про скасування наказів про оголошення догани, визнання наказу про звільнення недійсним, зміну формулювання причин звільнення та внесення у зв*язку з цим виправлень у трудову книжку , стягнення вихідної допомоги, стягнення недоплаченої надбавки до заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства « Полтава-Банк» про захист трудових прав.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначила, що з 02 липня 2014 року вона працювала касиром відділення № 1 ПАТ « Полтава-Банк» в м. Харкові на підставі наказу № 2146. 16.11.2016 року вона була звільнена за п.1 ст. 36 КЗпП України. Формулювання підстав звільнення позивач вважає незаконним, так як вона подала заяву про звільнення у звязку з порушенням Банком законодавства про працю та за умови виплати їй 30 % надбавки. Проте наказом № 4283 від 16.11. 2016 року її було звільнено з роботи за п. 1 ст. 36 КЗпП України та 30 % надбавка їй виплачена не була. Позивач вважає, що написавши заяву про звільнення, вона мала на увазі звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, оскільки відповідачем систематично порушувалися її права, були створені нестерпні умови праці,а тому вона вимушена була погодитися на звільнення за угодою сторін, щоб не відпрацьовувати 2 тижня . Позивач зазначила, що відповідачем в період її роботи в Банку, порушувалися її права її постійно змушували звільнитися, з робітниками ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були конфлікти, її вимушували хворою приходити на роботу, незаконно перемистили на інше робоче місце , неналежним чином облаштували її робоче місце, не видали необхідні для роботи інструкції НБУ та внутрішні положення Банку, не ознайомлювали зі змінами у законодавстві, які пов*язані з її роботою. Позивач вважає, що відповідач при звільненні повинен їй сплатити вихідну допомогу в розмірі 10710,00 грн.

Позивач також зазначачила, що їй незаконно не виплачувалася 30 % надбавка до посадового окладу, яка передбачена наказом відповідача № 391 від 20.02.2012 року, а тому вона просить стягнути цю надбавку з квітня по жовтень 2016 року в сумі 7497,00 грн. та відповідно до ст. 117 КЗпП України стягнути з відповідача на її користь середній заробіток з 16.11.2016 року по день винесення рішення судом в сумі 11481,20 грн.

Крім того, позивач просила скасувати накази ПАТ « Полтава-Банк» від 11.07.2016 року , 25.10.2016 року та від 08.11.2016 року про винесення їй доган, так як вважає їх необґрунтованими: в наказі від 11.07.2016 року № 2444 не вказано коли та ким були виявлені порушення в її роботі, та на підставі якого документу прийнято рішення про оголошення догани ; наказ від 25.10.2016 року винесено на підставі проведеної ревізії каси 03.10.2016 року, за відсутності позивача. Позивач вважає, що під час винесення наказів про оголошення їй доган відповідач порушував вимоги ст. 149 КЗпП України.

Позивач також зазначила, що порушенням трудових прав відповідачем їй була спричинена моральна шкода , яку вона оцінює у 20 000 грн.

У судовому засіданні Позивач позов підтримала, та посилаючись на порушення відповідачем вимог законодавства про працю, з урахуванням уточнень просила: скасувати накази ПАТ « Полтава-Банк» від 11.07.2016 року , 25.10.2016 року та від 08.11.2016 року про оголошення їй догани; визнати наказ про звільнення недійсним, змінити формулювання причин звільнення з п. 1 ст. 36 КЗпП України на ч. 3 ст. 38 КЗпП України та внести у зв*язку з цим виправленя у її трудову книжку; стягнути вихідну допомогу в сумі 10 710,00 грн.; стягнути недоплачену надбавку до заробітної плати за період з квітня по жовтень 2016 року в розмірі 7497,00 грн; стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16.11.2016 року по день винесення рішення суду в розмірі 11 481,80 грн., та відшкодувати спричинену їй моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, заперечуючи проти позову за безпідставністю , та зазначив, що Банком дотримувалося чинне трудове законодавство під час роботи позивача та при її звільненні .

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчівши матеріали справи, суд приходить до висновку про вдмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Вирішуючи питання стосовно вимоги про зміну формулювання звільнення ОСОБА_1 з п.1.ч.1 ст. 36 КЗпП України на п.3 ст. 38 КЗпП України суд виходить з наступного.

За змістом п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є угода сторін.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору (ч. 3 ст. 38 КЗпП України).

У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення працедавцем трудового законодавства - не підтверджуються або працедавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору.

При цьому для визначення правової підстави розірвання трудового договору значення має сам факт порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, а не поважність чи неповажність причин такого порушення та істотність порушення трудових прав працівника.

Судом встановлено, що згідно наказу ПАТ «Полтава-Банк» № 2146 від 02.07.2014 року ОСОБА_1 прийнята на посаду касира відділення № 1 ПАТ «Полтава-банк» в м. Харків з 02.07.2014 року (т.1 а.с.16-18)

З метою покращення організації виробництва та якості роботи, відповідно до ст. 32 КЗпП України, наказом ПАТ «Полтава-Банк» № 2847 від 04.08.2016 року ОСОБА_1 переміщено на інше робоче місце касира відділення «Харківське регіональне управління ПАТ «Полтава-Банк» в межах спеціальності ії кваліфікації, обумовлених трудовим договором з попереднім графіком роботи та без змін умов оплати. З наказом ОСОБА_1О під підпис ознайомлена, але зазначила, що не згодна з ним. ( т.1 а.с. 80) .

Згідно наказу ПАТ «Полтава-банк» № 3380 від 09.09.2016р. ОСОБА_1 переміщено на посаду касира відділення № 1 ПАТ «Полтава-банк» в м. Харків з 13.09.2016р. З наказом ОСОБА_1 знайомлена під підпис. ( т.1.а.с. 150).

Позивач у судовому засіданні зазначала, що одним з порушень відповідачем трудового законодавства відносно нєї є незаконне переведення її до іншого відділення Банку без її згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи осади, обумовленої трудовим договором.

Таким чином, порушень трудового законодавства при переміщенні ОСОБА_1 судом не встановлено.

16.11.2016 року Позивач власноруч написала заяву про звільнення, де зазначила, що просить звільнити її за згодою сторін 16.11.2016 року у зв*язку з систематичним порушенням її прав, передбачених Посадовою Інструкцією . За умови незаконного на протязі тривалого часу невиплати надбавки до заробітної плати в розмірі 30 %. Заява підписана Позивачем. ( т.1. а.с. 28)

Наказом Відповідача № 4283 від 16.11.2016 року Позивач була звільнена з роботи за п.1. ч.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. ( т.1.а.с. 149)

На проєкті наказу про звільнення , який надала Позивач у якості доказу по справі ( т.1 а.с. 29), нею після ознайомлення з ним , власноруч написано, що « звільнитися її змусили, тому що Директором ХРУ ПАТ «Полтава-Банк» Сиденко порушувалось банківське та трудове законодавство касовий вузел не відповідає вимогам НБУ, немає забезпечення інструктивним матеріалом, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснювався моральний тиск винесенням безпідставних доган і покладенням повної матеріальної відповідальності за грошові кошти Банку, які знаходилися у сейфі, від якого Позивач не мала ключів, а в останній час і від каси.» ( т.1.а.с. 29)

В цьому ж проекті наказу Позивач зазначила, що з наказом вона « не згодна , так як в заяві на звільнення є фраза за умови сплати незаконно несплаченої надбавки в розмірі 30 % .»

Інших зауважень до цього наказу , а саме про невідповідність підстави її звільнення «за угодою сторін» , замість « у зв*язку з невиконанням Банком законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору», Позивач не зазначила.

21.11.2016 року Позивач звернулася до Голови ОСОБА_5 Банку ПАТ «Полтава-Банк» з листом в якому зазначила, що її змусили звільнитися, так як вона протистояла незаконним операціям колишнього керівника. В заяві Позивач просила анулювати наказ про звільнення , допомогти повернути їй надбавку до зарплати . ( т.1 а.с. 35)

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про звільнення, її заперечень на проекті наказу,та листа до Голови ОСОБА_5 Банку ПАТ «Полтава-Банк» суд приходить до висновку, що позивач налогошувала, що її примусили звільнитися, а не на зазначенні неправильного формулювання такого звільнення відповідачем.

У судовому засіданні не встановлено фактів порушення відповідачем відносно ОСОБА_1 законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору

Згідно висновку відділення Слобідського відділу Національної поліції в Харківської області від 17.08.2016 року встановлено, що 18.07.2016 року до нього звернулася з заявою ОСОБА_1 з проханням прийняти міри до керівника Бєльдяєвої , яка зірвала пломбу з сейфу, та без відома ОСОБА_1 перераховувала гроші , а потім звинуватила її у недостачі. При розгляді заяви не вдалося встановити місце ,обставини , свідків та очевидців події ( т.1.а.с. 62, 121)

Позивач наголошувала у судовому засіданні про порушення відповідачем її трудових прав у зв*язку не нарахуванням та не виплатою їй 30 % надбавки.

Наказом відповідача № 391 від 20.02.2012 року , на який Позивач посилається як на підставу вимоги про нарахування та виплату їй 30 % надбавки, та на порушення її трудових прав невиплатою цієї надбавки, встановлено, що з 01.02.2012 року в Банку відповідача вводиться система виплати щомісячних надбавок співробітникам Банку загальною величиною від 5% до 30 % від суми посадових окладів згідно штатного розкладу за наступні показники виконання плану прибутку , виконання плану про відкриття поточних рахунків, зменшення суми простроченої заборгованості по кредитам, виконання плану емісії пластикових карт. В данному наказі зазначено, що виплата надбавки здійснюється при умові виконання регіональним управлінням доведеного плану прибутку з правом розподілу цієї суми керуючим відділення між працівниками відділення ( т.1.а.с.25).

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що у 2015 році надбавка в розмірі 30% посадового окладу була виплачена всім працівникам відділення № 1 ПАТ «Полтава-Банк» в м. Харків в тому числі і ОСОБА_1 відповідно до виконаних показників за три місяці (березень, травень, серпень), а у 2016 році із січня по березень місяць включно надбавка не виплачувалась жодному з працівників відділення з підстав невиконання планових показників. З квітня по листопад 2016р. ОСОБА_1 не виплачувалася надбавка також і у звязку з порушеннями в її роботі.

Відповідно до п.3.7 Положення про виплату надбавок працівникам ПАТ «Полтава-Банк», затвердженого Головою правління Банку, надбавка не виплачується працівникам, які відпрацювали неповний місяць, в тому числі у зв*язку із лікарняним, відпусткою ( п. 3.7. Положення ) та за невиконання або неналежне виконання працівником посадових обов*язків, в тому числі у разі подання клієнтом Банку скарги на конкретного працівника, відділ або відділення Банку ( п. 6.1.2 Положення ) ( т.1 а.с. 185)

З наданих листків непрацездатності вбачається, що ОСОБА_1 знаходилася на лікарняному з 05.04.2016 року по 08.04.2016 року ( т.1.а.с. 186) з 01.06. по 21.06.2016 року ( т. 1 а.с. 88, 187), з 26.10.2016 року по 07.11.2016 року ( т.1 а.с. 47,51,188)

Наказом ПАТ «Полтава-Банк» № 1575 від 12.05.2016 року ОСОБА_1 надана відпустка з 16.05 по 26.05.2016 року ( т. 1 а.с. 189)

Наказом ПАТ «Полтава-Банк» № 2379 від 06.07.2016 року ОСОБА_1 надана відпустка на 07.07.2016 року ( т. 1 а.с. 190)

Наказом ПАТ «Полтава-Банк» № 3635 від 28.09.2016 року ОСОБА_1 надана відпустка на 03.10.2016 року ( т. 1 а.с. 192)

Наказом Відповідача № 244 від 11.07.2016 року Позивачу була оголошена догана. ( т.1 а.с. 27, 151)

Наказаом відповідача № 3988 від 25.10.2016 року ОСОБА_1 була оголошена догана. ( т.1 а.с. 152)

Наказом відповідача № 4165 від 08.11.2016 року ОСОБА_1 була оголошена догана. ( т.1 а.с. 153)

Відповідно до доповідної записки бухгалтера ВАТ фірми « Велан» від 08.04.2016 року ОСОБА_1 зараховувала на рахунок не усі надіні їй для цього кошти ( т. 1 а.с. 193)

20.07.2016 року ПП «Магнат-Трейд» звернулося до відділення № 1 ПАТ «Полтава Банк» з заявою про неналежне виконання своїх посадових обов*язків касиром ОСОБА_1 , яка систематично робить помилки в призначенні платежу ( т.1 а.с. 194).

25.07.2016 року Директор ВАТ « ОСОБА_6 Алекс» звернувся до керуючого ХРУ «Полтава-Банк» з листом про недоліки в роботі касира ОСОБА_1 ( т.1.а.с. 195)

22.09.2016 року ПАТ «Мегабанк» звернувся до керуючого відділенням ХРУ « Полтава-Банк» з листом , в якому зазначив, що повертає квитанцію ( касир ОСОБА_1О.) від 21.09.2016 року , яка оформлена неналежним чином відсутні данні щодо виду послуги платежу ( т.1 а.с. 196,197)

Відповідно до ч.ч.1,.З. ст. 151 КЗпП України, якщо протягом року з дня дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Протягом строку дії догани, як дисциплінарного стягнення, заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Враховуючи ту обставину, що за період з квітня по листопад 2016 року позивач працювала неповні робочі місяці, в тому числі у зв*язку із лікарняними, відпустками та неналежним чином виконувала свої посадові обов*язки, на нєї подавалися клієнтами Банку скарги, то відповідно до п.п. 3.7, 6.1.2 Положення про виплату надбавок працівникам ПАТ «Полтава-Банк» права на отримання надбавки вона не мала.

З урахуванням вищезазначеного , та враховуючи вимоги ч.3 ст. 151 КЗпП України судом не встановлено порушення відповідачем права ОСОБА_1 на отримання 30 % надбавки, а тому її вимога про її стягнення задоволенню не підлягає.

Судом також не встановлено порушення трудових прав позивача при притягненні її до дисциплінарної відповідальності наказами ПАТ « Полтава Банк « № 244 від 11.07.2016 року, № 3988 від 25.10.2016 року та № 4165 від 08.11.2016 року.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень встановлено ст.ст. 147-149 КЗпП України.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не піздніше одного місяця з дня його виявлення, нерахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник, уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Положенням « Про порядок проведення касових операцій», затвердженого рішенням правління ПАТ «Полтава-Банк» 30.04.2015 року передбачено :

П. 2.9. Форми касових документів , що формуються із застосуванням платіжних пристроїв , встановлюються банком з урахуванням обовязкових реквізитів , встановлених Інструкцією , та технічних можливостей платіжного пристрою.

П.2.10. Усі обовязкові реквізити в касових документах мають бути заповнені. Крім обовязкових реквізитів , касові документи можуть мати й інші реквізити , потрібні для здійснення окремих касових операцій з готівкою , визначених банком.

Реквізити в касових документах заповнюються згідно з правилами визначеними в додатках до Інструкції.

2.23. В прибуткових касових документах , як правило , мають бути наявні підписи: працівника , який оформляє і одночасно контролює операцію , касира та платника.

У видаткових касових документах - підписи операційного працівника, який оформив операцію, контролера , касира та отримувача.

П. 3.8. Наприкінці операційного дня на підставі прийнятих документів касир складає Довідку касира приходної каси про суму прийнятих ним грошей . Довідка підписується касиром, а вказані в ній касові обороти звіряються із записами в касових журналах з операційними працівниками, звірка оформлюється підписами відповідальних виконавців.

П. 7.15 Наприкінці оперативного дня касир перевіряє суму прийнятих під відповідальність грошей з сумою видаткових документів і залишком грошей , після чого складає Довідку касира видаткової каси про суму виданих грошей та суму , що одержав під відповідальність , підписує її, і наведені в ній касові обороти звіряє із записами в касових журналах з операційними працівниками, звірка оформлюється підписами відповідальних виконавців. . Залишок грошей, сформований у встановленому порядку, і видаткові касові документи за день разом із довідкою касира видаткової каси касир здає під розписку в Книзі обліку прийнятих й виданих грошей завідуючому касою, який, перевіривши довідку, підписує її.

П.10.1 Касири сортують прийняті банкноти (монети) за номіналами, кожен номінал на придатні до обігу , зношені, значно зношені та з дефектом виробника , а банкноти також відповідно до розміру. Банкноти , що виводяться з обігу , сортують без розділення на придатні та зношені.

П. 10.2 Після цього розсортовані банкноти касир формує лицьовим боком до гори в одному напрямі і пакує їх окремо.

П. 11.7 Після закінчення операційного дня касовий працівник операційної каси підраховує за касовими документами суми приходу та видаткуза кожним видом і найменуванням.

Положенням « Про відповідальність посадових осіб банку за схоронність цінностей та готівки у сховищах і операційних касах та здійснення операцій з ними» , затвердженого Рішенням правління ПАТ «Полтава-Банк» 30.05.2015 року передбачено:

П. 2.3. При прийманні грошей і цінностей у грошові сховища службові особи, відповідальні за схоронність цінностей, перевіряють:

-грошову готівку - повні, неповні і збірні пачки за кількістю корінців і надписами на накладках, монету - за надписами на ярликах, прикріплених до мішків, та пакетів з ролетами , а неповні корінці - за написами на накладках;

-іноземну валюту і валютні платіжні документи, сформовані за видами, номіналами, упаковані у встановленому порядку в повні, неповні і збірні пачки за кількістю корінців і надписами на накладках, неповні корінці - за написами на накладних ,а монету в опломбованих мішках - за позначками на прикріплених до них ярликах;

-решта цінностей (в умовній або номінальній оцінці) - поштучно або поаркушно.

- П. 2.11. Перед закриттям грошових сховищ службові особи, відповідальні за схоронність цінностей, зобов'язані безпосередньо в грошових сховищах перевірити: а) чи всі цінності і документи, які підлягають зберіганню в сховищах, занесені в сховище; б) відповідність фактичної наявності готівки у сховищах та інших цінностей даним бухгалтерського обліку і залишкам , зазначеним у Книгах обліку готівки операційної каси й інших цінностей; в) чи всі сейфи зачинені, а електроприлади і світло вимкнені.

-П. 2.12.Правильність залишків, виведених у книгах, щоденно підтверджується підписами службових осіб, відповідальних за схоронність цінностей. Обумовлення і виправлення сум залишків повинні завірятись підписами тих же службових осіб.

В головному банку та регіональних управліннях банку залишки готівки іноземної валюти і сплачених валютних платіжних документів обліковуються , крім загальної Книги обліку готівки операційної каси , ще і в окремій Книзі обліку наявності іноземної валюти та платіжних документів в іноземній валюті, що знаходяться в Сховищі.

-П. 2.13 У Книгах обліку готівки операційної каси й інших цінностей, обліку наявності іноземної валюти та платіжних документів в іноземній валюті, що знаходяться у сховищі, проводяться записи загальних залишків цінностей за кожним рахунком на наступний операційний день до закриття грошових сховищ.

Пунктом 2 Наказу № 361 від 05.02.2015 року ПАТ «Полтава-Банк» передбачено, що для забезпечення роботи з клієнтами касири по прийому комунальних платежів мають право зберігати у верхньому відділенні темпокаси до 5000,00 гри.;а касири операційної каси :- до 10000,00 гри.; до 300 доларів США; до 300 євро; до 10000,00 рублів.

Посадовою Інструкцією касира відділення № 1 ПАТ «Полтава- Банк» в м. Харкові, затвердженої Головою правління ПАТ «№Полтава-Банк» 30.04.2015 року встановлено :

П. 2.1. Основними завданнями касира є:

-якісне обслуговування клієнтів банку;

-дотримання вимог нормативно-правових актів Національного банку України та внутрішніх положень банку щодо забезпечення схоронності доручених йому цінностей;

-дотримання вимог законодавчих актів , ринкових стандартів та внутрішніх документів банку , у тому числі процедур (комплаєнс);

-збереження банківської та комерційної таємниці;

-у випадку виникнення інциденту з питань інформаційної безпеки негайне повідомлення служби безпеки банку, керуючого Відділенням та керівництва банку про кожний випадок такого інциденту;

-знання та дотримання вимог інформаційної безпеки банку.

П. 2.2.2 Здійснення прийому платежів від населення і юридичних осіб в національній валюті без відкриття рахунку згідно встановленого порядку.

П. 2.2.4. Сортування квитанцій за видами платежів, роздрукування реєстру по організаціях-одержувачах коштів, звірка платежів з квитанціями.

П. 2.2.5.Зведення каси та звірка за проведеними операціями. Правильне віднесення проведених операцій за касовими символами статистичної звітності про касові обороти.

П. 4.1. Касир згідно з чинним законодавством та внутрішніми положеннями банку несе матеріальну відповідальність за схоронність грошей і цінностей в операційній касі, грошовому сховищі(сейфі) Відділення та у сформованих ним пачках, корінцях і в іншій упаковці за його підписом, за наявність у відсортованих і запакованих ним грошей неплатіжних і сумнівних щодо справжності банкнот і монет та інші недоліки в роботі, що завдали матеріальної шкоди банку.

Наказом відповідача № 244 від 11.07.2016 року позивачу була оголошена догана. Підставою для винесення догани стало порушення позивачем п.п. 10.1,10.2,10.7 Положення « Про порядок проведення касових операцій», п. 4.4. Інструкції «Про ведення касових операцій банками України», п. 5 Положення « Про порядок формування та підшивки касових документів» , п.2.13 «Положення про відповідальність посадових осіб банку за схоронність цінностей та готівки в сховищах та операційних касах та здійснення операцій з ними», п.2 Наказу Банку № 391 від 05.02.2015 року . З наказом позивач ознайомилась, та на ньому виклала свою незгоду ( т.1 а.с. 27, 151, 199)

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності став акт ревізії цінностей, що знаходяться в відділенні № 1 ПАТ « Полтава-Банк» м. Харків, доповідна про перевірку та службова записка( т.1.а.с. 200-202)

За наслідками ревізії за участю у тому числі ОСОБА_1 були встановлені наступні порушення темпокаса була відркита, грошові кошти в сейфі сформовані неналежним чином , формування документів дня не відповідає Положенню. ( т.1.а.с. 200)

На акті ревізії , доповідній про перевірку ОСОБА_1 написала свою незгоду з викладеними обставинами, проте надати письмові пояснення щодо фактів порушення трудових обов*язків, позивач відмовилась, про що свідчить акт від 11.07.2016 року ( т.1 а.с. 203)

У встановлений ст. 233 КЗпП України трьомісячний срок позивач не звернулася до суду з приводу скасування наказу про оголошення догани.

Наказом відповідача № 3988 від 25.10.2016 року ОСОБА_1 була оголошена догана за виявлені 04.10.2016 року порушення трудової дисципліни при вибірковій перевірці каси. Позивач ознайомлена з наказом та на ньому написала свою незгоду з ним ( т.1 а.с. 152, 204)

Підставою для винесення наказу стала доповідна записка,довідка про перевірку операційної каси відділення № 1 ПАТ «Полтава-Банк» та квитанцій , якими встановлені грубі порушення касиром ОСОБА_1 своїх посадових обов*язків ( т.1.а.с. 206-211)

Надати письмові пояснення щодо фактів порушення своїх трудових обов*язків , зміст яких міститься в довідці про перевірку операційної каси від 04.11.2016 року , ОСОБА_1відмовилася, про що свідчить акт від 04.11.2016 року ( т.1.а.с. 207)

Наказом відповідача № 4165 від 08.11.2016 року ОСОБА_1 була оголошена догана за виявлені 26.10.2016 року порушення касової дисципліни при перевірці каси. Позивач ознайомлена з наказом та на ньому написала свою незгоду з ним ( т.1 а.с. 153, 212)

Підставою для винесення наказу стали акти перевірки каси , доповідна записка , якими встановлені грубі порушення касиром ОСОБА_1 своїх посадових обов*язків ( т.1.а.с. 213-220)

Ознайомитися з актом перевірки каси та наказом № 4165 від 08.11.2016 року про перевірку операційної каси від 04.11.2016 року ОСОБА_1відмовилася, про що свідчать акти. ( т.1.а.с. 217,218)

Таким чином, суд приходить до висновку, що при винесенні відповідачем наказів № 244 від 11.07.2016 року, № 3988 від 25.10.2016 року, № 4165 від 08.11.2016 року про оголошення доган позивачу, норми законодавства про працю відповідачем порушені не були, та підстави для скасування наказіву суда відсутні.

Суд вважає, що під час розгляду справи не було встановлено порушеннь трудового законодавства ПАТ « Полтава-Банк» по відношенню до працівника ОСОБА_1, а сама позивач доказів порушення трудового законодавства відносно нєї суду не надала .

Позивач наголошувала на том, що відповідач не надавав їй для ознайомлення зміни до штатного розкладу , не надав щомісячні розрахункові листи. Проте, доказів того, що вона зверталася до відповідача з такими вимогами, а відповідач відмовив їй в цьому , вона не надала.

Згідно ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Випадків відмови ПАТ «Полтава-Банк» у видачі такої довідки ОСОБА_1 судом не встановлено.

В день звільнення з ОСОБА_1 роботодавцем ПАТ «Полтава-банк» проведено повний розрахунок про заробітній платі.

За такого, суд не встановив таких порушень, які б порушували трудові права ОСОБА_1, перешкоджали та були б обґрунтованою підставою для звільнення з роботи з причин порушення відповідачем трудового законодавства.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову щодо зміни формулювання причини звільнення, суд виходить із відсутності порушень відповідачем трудового законодавства, у тому числі й про оплату праці, які би порушували права позивача та стали б підставою для звільнення її за ч.3 ст. 38 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги за ст. 44 КЗпП України.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним судом України по справі № 6-1592ц16 від 13.07.2016 року.

При цьому суд вважає, що необхідність встановлення дійсного характеру порушень трудового законодавства, та впливу цих порушень на трудові права конкретного працівника, а не тільки самого факту порушень, не суперечить іншим правовим позиціям Верховного Суду України, оскільки зі змісту постанови від 20 лютого 2013 року у справі № 6-157цс12 та від 31 жовтня 2012 року вбачається, що саме такі порушення мали спонукати працівника до припинення трудових відносин.

Враховуючи вищенаведені обставини, на думку суду , змінити формулювання причин звільнення позивача з п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України на ч. 3 ст. 38 КЗпП України за порушення трудового законодавства працедавцем, які судом не встановлені, та внести відповідні зміни до трудової книжки, з якими роботодавець не пов*язував звільнення працівника, не можна.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причин звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган який розглядає трудовий спір, зобовязаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Враховуючи вищевикладені обставини та у зв*язку з відмовою у задоволенні позовних вимог в частині зміни формулювання причин звільнення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача вихідної допомоги згідно з положеннями ст. 44 КЗпП України. Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають .

Трудова книжка ОСОБА_1 направлена на адресу, що зазначена в її заяві про звільнення 16.11.2016 року , що підтверджується описом вкладення у цінний лист та чеком УДППЗ 16.11,2016 року ( т.1 а.с. 154, 155)

Відповідно до ст.47 КЗпП України та п.п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Міністерства юстиції Україна, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, власник чи уповноважений ним орган зобовязаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з унесенням запису про звільнення.

Трудова книжка може бути надіслана її власнику поштою за письмовою згодою власника трудової книжки. У разі неотримання трудової книжки з підприємство не несе відповідальності.

Суд також вважає, що не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У зв*язку з тим, що судом не встановлено порушень відповідачем прав ОСОБА_1 за час роботи в ПАТ «Полтава-Банк», та не встановлено вини відповідача в порушенні стану здоров*я позивача, суд вважає що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 58-60,88, 209,212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Полтава-Банк» про скасування наказів про оголошення догани, визнання наказу про звільнення недійсним, зміну формулювання причин звільнення та внесення у зв*язку з цим виправлень у трудову книжку , стягнення вихідної допомоги, стягнення недоплаченої надбавки до заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної ш залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Мотивоване рішення виготовлене 03.03.2017 року.

Суддя: ОСОБА_7