Справа № 580/1842/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В., представника позивача прокурора Ступника І.С., відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі: Голубівської сільської ради Лебединського району Сумської області до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 6 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та Голубівською сільською радою був укладений договір оренди землі житлової забудови, строком на 49 років. Речові права на земельну ділянку за орендарем 15 квітня 2015 року зареєстровані Реєстраційною службою Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області. Грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 203346,36 грн. Відповідно до договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від грошової оцінки землі в рік, в тому числі 6100 грн. в рік. Проте орендарем на протязі 1 року 6 місяців взагалі не виконуються умови договору, а саме не сплачується орендна плата, що призвело до виникнення заборгованості, що станом на 01.11.2016 року становить - 10077 грн., а саме: за 2015 рік - 4318 грн., за 2016 рік - 7283 грн. В діях відповідачки вбачається істотне порушення вимог Земельного кодексу та умов договору оренди, зазначені порушення є підставою для розірвання договору оренди землі. Тому прокурор просить суд розірвати договір оренди землі від 06.04.2015 року по земельній ділянці загальною площею 0,2466 га укладений між Голубівською сільською радою та ОСОБА_1, що зареєстрований в реєсрті за № 20680766 та стягнути з відповідачки судові витрати - судовий збір у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить задовольнити їх з підстав викладених у позовній заяві.

Представник Голубівської сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Стаття 158 ЗК України передбачає, що судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, спори щодо розмежування території сіл, селищ, міст, районів та областей.

У комунальній власності Голубівської сільської ради Лебединського району Сумської області перебуває земельна ділянка площею 0,2466 га по вул. Першотравнева, 25 в с. Голубівка Лебединського району Сумської області, кадастровий номер :01:001:0632 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 15).

Між Голубівською сільською радою з одного боку та ОСОБА_1, з іншого боку, 06.04.2016 року укладено договір оренди землі, житлової забудови , строком на 49 років (а.с. 11-12). Речові права на вищевказану земельну ділянку за орендарем 15.04.2015 року зареєстровані Реєстраційною службою Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 14).

Актом прийому-передачі від 06.04.2015 року (а.с. 13) вказану земельну ділянку було передано у користування відповідачці.

Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 203346,36 грн., що стверджується витягом № 18-28-0.2-342/2-15 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки що виданий управлінням Держземагенства у Лебединському районі (а.с. 16).

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від грошової оцінки землі в рік, в тому числі 6100 грн. в рік. Пунктами 11 та 31 Договору передбачено, що орендар зобовязаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату, орендна плата вноситься орендарем щомісячно рівними частинами.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що відповідачкою порушувалися вказані вимоги договору, а саме орендна плата своєчасно не вносилась, періодично виникала заборгованість, а саме станом на 01.11.2016 року 10077 грн., у тому числі за 2015 рік 4318 грн., за 2016 7283 грн. З копії квитанції (а.с. 29), вбачається, що 26.11.2016 року ОСОБА_1 вказана заборгованість в сумі 10785,60 грн. була сплачена.

Відповідно до п. 38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідку невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором.

Спірний договір є договором оренди земельної ділянки, а тому спірні правовідносини регулюються в т.ч. законодавством України про оренду землі.

Відповідно до вимог ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ст. 13 ЗУ Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ст. 25 Закону України Про оренду землі, орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно ст. 410 ЦК України землекористувач зобов'язаний вносити плату за користування земельною ділянкою. Землекористувач зобов'язаний ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Статтею 141 ЗК України встановлено, що підставою для припинення договору оренди землі є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (стаття 25 Закону України Про оренду землі), а орендодавець, відповідно до частини першої статті 24 Закону № 161-XIV, має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати.

Факт того, що відповідачка несвоєчасно вносила орендну плату, всупереч умовам договору, внаслідок чого періодично виникала заборгованість, стверджується розрахунком заборгованості орендної плати за земельну ділянку (а.с. 21). За таких обставин, підтверджується факт неналежного виконання зобов'язання відповідача щодо сплати орендних платежів за користування переданою йому в оренду земельною ділянкою, що у відповідності до вимог ст.61 ЦПК України, доказуванню не потребує.

Згідно з ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу.

Щодо підстави розірвання договору оренди, передбаченої п. "д" (систематична несплата земельного податку або орендної плати) ч. 1 ст. 141 ЗК України, на яку посилається позивач як на підставу розірвання договору оренди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про оренду землі істотною умовою договору оренди землі є , в тому числі, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Вичерпний перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою, що не підлягає розширеному тлумаченню, визначений статтями 141, 143 Земельного кодексу України.

Зокрема, п.п. г, ґ та д ст.141 ЗК України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, пов'язані з порушенням землекористувачами норм земельного законодавства України.

Згідно п.д ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є - систематична несплата орендної плати.

З аналізу вказаних норм закону слідує, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт систематичної несплати орендної плати.

Систематична несплата передбачає несплату орендної плати більше одного разу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 12 грудня 2012 р. у справі № 6-146цс12), згідно якої договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду належних та допустимих доказів наявності незалежних від нього обставин, які перешкоджали належному виконанню умов Договору.

За таких обставин, позовні вимоги прокурора про розірвання договору оренди земельної ділянки від 6 квітня 2015 року, укладеного між Голубівською сільською радою та ОСОБА_1 земельної ділянки, загальною площею 0,2466 га, кадастровий номер :01:001:0632, грошова оцінка якої становить 203346,36 грн., що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 15.04.2016 за № 20680766, є правомірними та обґрунтованими.

Стосовно правомірності звернення з даним позовом до суду прокурором в інтересах держави в особі Голубівської сільської ради лебединського району сумської області, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з п. 6 частини другої ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Формами представництва є, зокрема, звернення до суду з позовами, коли порушуються інтереси держави та участь у розгляді судами справ. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. у справі № 1-1/99 зазначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Враховуючи наведене, заступник керівника Роменської місцевої прокуратури правомірно згідно чинного законодавства звернувся до суду з даною позовною заявою для захисту інтересів держави в особі Голубівської сільської ради Лебединського району Сумської області.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь прокуратури Сумської області підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 610, 614, 651, 653 ЦК України, ст. 1, 158 Земельного кодексу України, Законом України «Про оренду землі», ст. ст. 10, 60, 212-215, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі: Голубівської сільської ради Лебединського району Сумської області до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 6 квітня 2015 року між Голубівською сільською радою та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 земельної ділянки, загальною площею 0,2466 га, кадастровий номер :01:001:0632, грошова оцінка якої становить 203346,36 грн., що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 15.04.2016 за № 20680766.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь прокуратури Сумської області, , р/р 2983, МФО 820172, банк Держказначейська служба України м. Київ, судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Бакланов Р. В.