АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/4372/16-ц Головуючий суддя І інстанції Токарєва Н. М.
Провадження № 22-ц/790/1478/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в особі представника Гоголь Олександри Ярославівни на рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_4 про стягнення суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

24 травня 2016 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 на користь AT «Страхова компанія «АХА Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 6346,27 грн. та сплачену при зверненні до суду суму судового збору в розмірі 1378,00грн.

В обґрунтовання своїх вимог позивач посилався на те, що 29 травня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який знаходився під керуванням ОСОБА_4 та «Мітсубіші», державний номер НОМЕР_1, який знаходився під керуванням ОСОБА_5

Внаслідок зазначеної ДТП автомобіль «Мітсубіші», державний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 травня 2013 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Оскільки на момент ДТП між ОСОБА_5 та ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» був укладений договір добровільного страхування від 22.02.2013 року № 41595Га/13х, на підставі страхового акту № 1.001.13.04823/VESKO від 17.05.2013р. та розрахунку страхового відшкодування від 10.05.2013 року, ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» нарахувала та виплатила ОСОБА_6 суму страхового відшкодування в розмірі 38859,67 грн., відповідно до платіжного доручення № 31847 від 18.05.2013 року та відомості виплат № АХА00000928 від 18.05.2013р.

Позивач вважає, що з моменту виплати ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» отримало право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з регресною заявою, на що остання здійснила виплату на користь позивача в розмірі 32513,40грн.

11 лютого 2014 року позивачем на адресу ОСОБА_4 направлений лист-претензія № 829 АГ з вимогою сплатити заборгованість, який відповідач отримав, але жодним чином на вимогу не відреагував та вказаної в листі-претензії суми відшкодування не сплатив.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року в задоволенні позову ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» відмовлено.

Вказане рішення оскаржено ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», яке посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вказує на те, що районним судом не враховано, що у даному випадку йдеться не про суброгацію, а про регресне стягнення сплаченого страхового відшкодування з винної особи.

Перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», суд першої інстанції виходив з того, що відносини, які виникли між страховою компанією та ОСОБА_4, є суброгацією, тому позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 19.04.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем «Мітсубіші», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 травня 2013 року у справі № 638/6588/13-п визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Станом на дату вчинення ДТП (19.04.2013р.) цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 було застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 41595Га/13х, укладеного 22.02.2013 року, яким застраховано майнові інтереси ОСОБА_5, пов'язані з користуванням та розпорядженням наземним транспортом - легковим автомобілем «Мітсубіші», номерний знак НОМЕР_1.

18 травня 2013 року позивачем сплачено потерпілій страхове відшкодування в сумі 38859,67 грн, на підтвердження чого позивачем надано відомість виплат № АХА00000928 від 18.05.2013 року (а.с.28).

Станом на дату вчинення ДТП (19.04.2013р.) цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АЕ/0900323, яким встановлено ліміт по відшкодуванню за шкоду майну - 50000,00грн., за шкоду життю та здоров'ю - 100000,00грн., франшиза - нульова.

ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулася до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з регресною заявою, у звязку з чим остання здійснила виплату на користь позивача виплату в розмірі 32513,40 грн.

11 лютого 2014 року на адресу ОСОБА_4 позивачем було направлено лист-претензію № 829 АГ з вимогою сплатити загальну суму непокритих збитків в розмірі 6346,27грн., який відповідач отримав, але на вимогу не відреагував та вказаної в листі-претензії суми заборгованості не сплатив, що підтверджується копією вищевказаного листа-претензії та копії зворотнього повідомлення про його отримання.

Статею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі має право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 травня 2013 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у п. 27 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 р. №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки": при вирішенні спорів про право зворотньої вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961- IV, а для суброгації - відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування.

Оскільки позивач сплатив страхове відшкодування на підставі Закону України "Про страхування", а не "Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то районний суд правильно встановив, що у даному випадку на спірні правовідносини поширюється положення ст. 993 ЦК України, у зв»язку з чим позивач має право на суброгацію, а не на регресне відшкодування. Тому суд обгрунтовано та відповідно до наведених норм матеріального права відмовив у задоволенні позову за спливом трирічного строку позовної давності на день зверення до суду з позовом, який суд правильно вирахував з дня ДТП, 19 квітня 2013 року, а не з дня сплати страхового відшкодування, на чому помилково наполягає ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» .

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування» висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: