Справа № 202/7888/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 березня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі Скляр А.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Європейський Страховий Союз про стягнення штрафних санкцій за прострочення виплати страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, зазначаючи, що 15.02.2016 року о 16-00 годині на перехресті вулиці Решетилівської та вулиці Калинової у місті Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілю «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, власником якого є він, позивач, та автомобілю «Кіа Спортейдж», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, власником якого є ОСОБА_4

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Кіа Спортейдж». Винною у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2

Відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/5464538 від 03.12.2015 року. Заявою від 21.04.2016 року та на підставі довіреності № НАІ722901 від 21.04.2016 року ОСОБА_4 доручила йому, позивачеві, отримати належне їй страхове відшкодування. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Кіа Спортейдж» згідно звіту № 64-D/18/1 від 25.02.2016 року склав 213 657,12 грн. Розмір страхового відшкодування, що підлягав виплаті, становить 49 000,00 грн. та був узгоджений з відповідачем листом-узгодженням від 21.04.2016 року. Страхове відшкодування відповідач повинен був сплатити до 21.07.2016 року відповідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач зазначає, що з порушенням термінів виплати страхового відшкодування, встановлених зазначеним Законом, відповідач 07.09.2016 року здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок позивача у розмірі 10 000,00 грн., 08.09.2016 року 5 000,00 грн., 09.09.2016 року 5 000,00 грн., 22.09.2016 року 5 000,00 грн., а всього 25 000,00 грн.

Оскільки страхове відшкодування було виплачено позивачеві з порушенням строків та не в повному обсязі, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача доплату страхового відшкодування у розмірі 24 000,00 грн.; втрати від інфляції у розмірі 1764,04 грн.; пеню у розмірі 3612,94 грн.; 3% річних у розмірі 359,00 грн. та судові витрати у справі.

В судовому засіданні 01.03.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача недоплаченої суми страхового відшкодування та пені залишені без розгляду на підставі п.5 ч.1 статті 207 ЦПК України.

Решту позовних вимог представник позивача в судовому засіданні підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив на адресу суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що доплату страхового відшкодування у розмірі 24 000,00 грн. та виплату пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 4 541,96 грн. відповідачем здійснено 10.01.2017 року на рахунок позивача. Стосовно виплати інфляційних втрат та 3% річних представник відповідача заперечував та зазначив, що відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані спеціальним Законом, згідно якого передбачені санкції за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Тому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності (а.с. 27-34).

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.02.2016 року о 16-00 годині на перехресті вулиці Решетилівської та вулиці Калинової у місті Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілю «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_1 пі керуванням водія ОСОБА_2, власником якого є позивач, та автомобілю «Кіа Спортейдж», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, власником якого є ОСОБА_4

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Кіа Спортейдж».

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2016 року винною у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/5464538 від 03.12.2015 року.

Довіреністю № НАІ722901 від 21.04.2016 року ОСОБА_4 доручила позивачеві, отримати належне їй страхове відшкодування (а.с. 7).

Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Кіа Спортейдж» згідно звіту № 64-D/18/1 від 25.02.2016 року склав 213 657,12 грн. Розмір страхового відшкодування, що підлягав виплаті, становить 49 000,00 грн. та був узгоджений з відповідачем листом-узгодженням від 21.04.2016 року (а.с. 9, 10).

Відповідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З огляду на зазначене, кінцевим терміном для виплати відповідачем страхового відшкодування позивачеві є 21.07.2016 року.

Проте, відповідачем було порушено встановлені Законом строки виплати страхового відшкодування. Так, відповідачем 07.09.2016 року було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок позивача у розмірі 10 000,00 грн., 08.09.2016 року 5 000,00 грн., 09.09.2016 року 5 000,00 грн., 22.09.2016 року 5 000,00 грн., а всього 25 000,00 грн. (а.с. 8).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тож, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати від інфляції за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 1764,04 грн. та три відсотки річних за прострочення виконання зобовязання у розмірі 359,00 грн., а всього 2123,04 грн.

Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача щодо безпідставність вимог позивача про стягнення витрат від інфляції за прострочення виплати страхового відшкодування та трьох відсотків річних, з огляду на наступне.

Зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, а отже таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобовязання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобовязання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобовязання.

Саме така позиція висловлена Верховним Судом України в узагальнені судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з догорів страхування.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10,58, 60, 213-215 ЦПК України , ст.625 ЦК України, , суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Європейський Страховий Союз на користь ОСОБА_1 втрати від інфляції за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 1764 ( одна тисяча сімсот шістдесят чотири) гривні 04 коп., три відсотки річних за прострочення виконання зобов*язання у розмірі 359 ( триста п*ятдесят дев*ять) гривень, а всього 2123 ( дві тисячі сто двадцять три) гривні 04 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Європейський Страховий Союз на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

На рішення може бути подана апеляціійна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

ОСОБА_5