Провадження № 2/756/1910/17
У Х В А Л А

14 березня 2017 року

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Луценко О.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_3 , треті особи Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, Соломянське УП ГУНП у м. Києві про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_3 , треті особи Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, Соломянське УП ГУНП у м. Києві про зняття арешту з майна.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року відкрито провадження у справі.

09.03.2017року представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення передачі на реалізацію, а також продаж гаражу № НОМЕР_2, машиномісця у підземному паркінгу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , машиномісце у підземному паркінгу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 гаражу № НОМЕР_1 , машиномісце у підземному паркінгу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 у виконавчому провадженні ВП№48283590.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини першої статті 153 ЦПК розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з таких підстав.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частини перша, третя статті 151 ЦПК).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 152 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві; забороною вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» зазначив, що «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам» (пункт 4).

Частина третя статті 152 ЦПК передбачає, що «види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачами вимогами».

Суд зазначає, що представник позивача, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, посилається на пункти 1, 2 частини першої статті 152 ЦПК, однак фактично просить зупинити виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/756/8/14 від 28.07.2014р. виданий Оболонським районним судом м. Києва.

Зупинення виконання рішення у порядку забезпечення позову за правилами ЦПК можливе на підставі пункту 5 частини першої статті 152 ЦПК (зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту), а також на підставі пункту 6 частини першої статті 152 ЦПК (зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку).

Отже, обрані представником позивача види забезпечення позову не відповідають заявленим позовним вимогам, не є співмірними із цими вимогами та не призведуть до ускладнення процесу відновлення правового становища позивача та виконання рішення суду, у разі задоволення вимог позивача.

За таких обставин, суд констатує відсутність необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_3 , треті особи Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, Соломянське УП ГУНП у м. Києві про зняття арешту з майна - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Луценко