АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретаріГоін В.С.
за участю: представника позивача ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Бабенка Андрія Ігоровича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа: ОСОБА_8 про визнання договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року первісний позов задоволено частково, зустрічний позов задоволено. /а.с. 175-177/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПАТ «Родовід Банк» - Бабенко А.І. подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи первісний позов в частині стягнення пені в межах позовної давності, не врахував, що позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі. Також вказував на те, що суд першої інстанції повинен був постановити рішення про стягнення боргу в іноземній валюті - доларах США, в тому числі і процентів за кредитним договором, оскільки вони не є фінансовою санкцією, а є платою за користування кредитом. В частині задоволених зустрічних позовних вимог, зазначив, що судом першої інстанції не враховано положення п. 1.1. Договору поруки, за яким поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань за кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії між банком та позичальником. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення первісного позову у повному обсязі та відмову у задоволенні зустрічного позову.

№ справи 757/41194/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1058 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 23.07.2007 р. позивач та ОСОБА_8 уклали кредитний договір № 33/МБ-005.07.1 , згідно якого банк надав грошові кошти в розмірі 3000 дол. США під 24% річних строком до 22.07.2009 р.

В забезпечення договору позивач з ОСОБА_6 уклав договір поруки від 23.07.2007 р.

Відповідач ОСОБА_8 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим має заборгованість станом на 22.01.2013 р. у розмірі 621 473,89 грн., а саме в розмірі 2547,67 дол. США, (прострочена заборгованість за кредитом 2168,43 дол. США+ заборгованість за процентами 379,24 дол. США) , що становить 66 213,94 грн. , загальна сума пені 618 932 ,36 грн., 3% річних 2541,53 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення пені за кредитним договором в межах одного року у розмірі 149 468, 28 грн., та вказуючи на те, що вимогами ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено стягнення неустойки (штрафу, пені) за один рік, суд першої інстанції вірно брав до уваги розрахунок, наданий позивачем / а.с. 170 зворот/ з визначеним там періодом розрахунку з 22.01.2012 р. по 22.01.2013 р., дійшовши обґрунтованого висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 547, 67 дол. США , що становить 66 213, 94 грн., пені за один рік у розмірі 149 468, 28 грн., 3% річних 2 541,55 грн.

Доводи апеляційної скарги, в цій частині, щодо застосування строку позовної давності без заяви сторони у спорі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в даному випадку суд першої інстанції виходив з розрахунку, наданого позивачем. Обґрунтування щодо застосування до вимог про стягнення пені, строку позовної давності, в рішення суду першої інстанції відсутнє, а вказівка на норму закону лише свідчить про прийняття в цій частині наданого позивачем розрахунку, здійсненого за один рік.

Крім того, колегія суддів вказує на те, що при вирішенні спору про стягнення заборгованості, суд повинен виходити зі співмірності суми заборгованості та суми пені за прострочення її сплати.

Доводи апеляційної скарги щодо стягнення боргу в іноземній валюті, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до рішення суду стягнуто заборгованість у розмірі 2547, 67 доларів США, та визначено еквівалент стягнення у національній валюті, а пеня, яка відповідно до договору встановлена у розмірі подвійної облікової ставки НБУ / а.с.59/ та 3 % річних, які за своєю природою розраховуються у національній валюті, обґрунтовано стягнуто судом першої інстанції у національній валюті.

Задовольняючи позовні вимоги за зустрічним позовом, суд першої інстанції також вірно керувався вимогами ч. 1 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Встановивши що 17.12.2009 р. збільшується обсяг відповідальності поручителя - збільшено строк виконання зобов'язання - відстрочено виконання кредитного договору до 26.02.2010 р. /а.с.66-67/, додаткові угоди до договору поруки не укладались, а з позовом до поручителя про стягнення заборгованості позивач звернувся до суду 06.02.2013р., суд першої інстанції прийшов до висновку, що зобов'язання поруки за договором поруки від 23.07.2007 р. припинилося з 17.12.2009 р. у зв'язку зі збільшенням обсягу відповідальності, а тому зустрічний позов підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, щодо п. 1.1. Договору поруки, за яким поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань за кредитним договором, а також усіх додаткових угод, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, враховуючи положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, внесення змін додатковою угодою до кредитного договору щодо збільшення обсягу відповідальності останнього, у тому числі, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, є зміною обсягу зобов'язання без згоди поручителя, що є підставою для припинення поруки. /правова позиція ВСУ 6-1161цс15 від 21.10.2015 р./

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Бабенка Андрія Ігоровича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: