Справа № 401/3410/146-ц
Провадження №2/401/129/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря Фадєєвої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, -

Встановив:

11 листопада 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у сумі 27708 грн. 00 коп. (а.с. 2-3)

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 24 грудня 2015 року позичив відповідачеві 400 доларів США з умовою повернення боргу до 24 лютого 2016 року. Також 12 липня 2016 року на прохання ОСОБА_2 позичив 17500 грн. до 01 вересня 2016 року. Строки повернення минули, відповідач борги не повертає, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 01 листопада 2016 року курс гривні до долара США становить 25, 52 грн. за 1 долар, тому він просить стягнути на його користь 10208 грн. ( 25,52 грн. Х 400 доларів США) за договором позики від 24 грудня 2015 року та 17500 грн. за договором позики від 12 липня 2016 року.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав з підстав, наведених у позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень з приводу позовних вимог не представив, клопотань про відкладення судового розгляду не надав. При таких обставинах відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд проводив слухання справи на підставі наявних у ній матеріалів, в заочному порядку.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, зважаючи на слідуючі встановлені обставини та правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно правил ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

24 грудня 2015 року сторони уклали договір позики, за яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 400 доларів США на строк до 24 лютого 2016 року.

12 липня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір позики, за яким ОСОБА_1 передав відповідачеві 17500 грн. 00 коп. на строк до 01 вересня 2016 року.

Дані договори були оформлені шляхом складання письмових розписок, які посвідчують отримання відповідачем зазначених коштів, що відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України. (а.с. 48, 49)

Крім того, факт отримання відповідачем 12 липня 2016 року від ОСОБА_1 грошей у сумі 17500 грн. 00 коп. підтверджується відповідною заявою ОСОБА_2, що була посвідчена 12 липня 2016 року приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с. 50)

З пояснень позивача вбачається, що у визначений договором строк відповідач борг не повернув, чим порушив обовязок позичальника, визначений ч.1 ст. 1049 ЦК України.

Підтвердженням невиконання відповідачем умов договору позики є також наявність у позивача оригіналів розписок.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на нормах матеріального права, є доведеними та підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору при зверненні до суду підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, відповідно до правил ст.. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1046 1050 ЦК України, ст. ст. 10,11, 60, 88, 209, 213 215, 224 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 27708 грн. 00 коп. боргу за договором позики та 551 грн. 21 коп. на відшкодування судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя підпис

Згідно:

Суддя Н.Л.Волошина

27.02.2017