Справа № 131/1913/16-ц
У Х В А ЛА

03 січня 2017 р.

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Шелюховського М.В.

при секретарі Самарській Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та штрафу за прострочку повернення позики,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням в якому просить закрити провадження у вказаній справі, в якому вказав, що на його думку провадження у справі підлягає закриттю, так як з тотожним позовом ОСОБА_1 по справі № 131/2285/15-ц 11 липня 2016 року ухвалено рішення суду, яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та штрафу за прострочку повернення позики. Вказане рішення набуло законної сили і ОСОБА_1 оскаржено не було.

В судовому засіданні своє клопотання представник відповідача підтримав та просить його задоволити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 заперечують в задоволенні вказаного клопотання та просять в його задоволенні відмовити, пояснивши, що в рішенні на яке посилається представник відповідача як підставу для закриття провадження справі встановлено факт виникнення заборгованості, однак не встановлено моменту її виникнення, що на сьогодні встановлено, тому наявні інші підстави для звернення до суду.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши представлені докази, матеріали цивільної справи № 131/2285/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та штрафу за прострочку повернення позики приходить до слідуючого висновку.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову, або укладення мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з рішення Іллінецького районного суду від 11 липня 2016 року у справі № 131/2285/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та штрафу за прострочку повернення позики підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 було не визначення позивачем певного моменту в часі з настанням якого повязана подія, що має значення, тобто відсутність доказів отримання відповідачем вимоги про повернення боргу. Саме існування боргових відносин не спростовано та сторонами не заперечується.

При звернення до суду з цивільним позовом позивачем надано копію вимоги про повернення коштів від 19 липня 2016 року та копію повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, що підтверджує її отримання відповідачем.

Відтак, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з інших підстав, як ті, що вказані в рішенні суду від 19 липня 2016 року, отже відсутні підстави для закриття провадження у справі, тому в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 168, 205, 208 210, ст. 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про закриття провадження у цивільній справі в звязку з його безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки її оскарження не передбачене ЦПК України.

Суддя :