Справа № 161/1970/17
Провадження № 2/161/1472/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді - Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 02 січня 2017 р. близько 18 год. 30 хв., в дворі будинку по пр. Грушевського, 19 в м. Луцьку, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, безпричинно пошкодив автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 Постановою Луцького міськрайонного суду від 19.01.2017 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, перебаченого ст. 137 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Згідно товарного чеку № 003 від 10.01.2017 р. та видаткової накладної № 33 від 11.01.2017 р., вартість автомобільних запчастин, які позивач має замінити в пошкодженому автомобілі НОМЕР_1 становить 4250 грн.

Вважає, що вищезазначеними діями ОСОБА_2 завдав йому матеріальну та моральну шкоду.

На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача на його користь 4250 грн. завданої матеріальної шкоди, 3 000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4250 грн. та просив суд, відмовити в задоволенні вимоги про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 3000 грн., оскільки вважає, що такої шкоди позивачу не спричинив.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року за № 6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Луцького міськрайонного суду від 19.01.2017 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, перебаченого ст. 137 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин та стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн. за те, що він 02.01.2017 р. близько 18 год. 30 хв., в дворі будинку по пр. Грушевського, 19 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, безпричинно пошкодив автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, чим вчинив дрібне хуліганство (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно товарного чеку № 003 від 10.01.2017 р. та видаткової накладної № 33 від 11.01.2017р. вартість автомобільних запчастин, які позивач має замінити в пошкодженому автомобілі НОМЕР_1 становить 4250 грн. (а.с.4 ).

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з вини відповідача заподіяно майнову шкоду ОСОБА_1, а тому позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 в користь позивача суму в розмірі 4250 грн. за завдану майнову шкоду.

Що стосується вимог позивача шкодо стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. суд виходить із наступного.

У відповідності з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності з ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи викладене, що позивачем не надано доказів заподіяння моральної шкоди відповідачем, суд вважає, що в задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити.

Згідно ст.ст. 84, 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому підлягає до задоволення вимога позивача про стягненняз ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 640,00 грн. понесених судових витрат по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88,174, 210, 215, 220 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 4 250 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 640,00 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_5