№2/756/2010/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей та сім»ї Ірпінської міської Ради про визначення місця проживання дітей та дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька,

встановив:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 у якому просила: визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання матері ОСОБА_1; надати дозвіл на виготовлення закордонного паспорту для ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди батька ОСОБА_2; надати дозвіл на багаторазові та тимчасові виїзди за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір»ю або за її згодою без супроводу та дозволу батька ОСОБА_2 до досягнення дітьми 16-річного віку.

Відповідно до п.5 та п.6 ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 119 ЦПК України позовна заява, крім іншого, повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам встановленим законом.

Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З позовної заяви вбачається, що малолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом із матір»ю ОСОБА_1

Таким чином, в порушення ст.ст. 15, 119 ЦПК України в позовній заяві не зазначено доказів на підтвердження відсутності згоди або оспорювання відповідачем місця проживання дітей, чинення перешкод у спілкуванні і їх вихованні, утримання відповідачем дітей біля себе за допомогою фізичного чи психологічного насильства з огляду на те, що діти проживають разом із матір»ю. Також, позовна заява не містить обґрунтування щодо можливості надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків до досягнення дитиною 16-річного віку та узгодження цих вимог із нормами ЦК України. Позовна заява не містить обґрунтування щодо можливості вирішення даного питання без зазначення мети виїзду, часового проміжку перебування у конкретній країні і узгодження вимог позову із поняттям «тимчасовий виїзд».

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року для усунення цих недоліків був установлений строк до 09.02.2017 року, однак не більше п'яти днів з часу отримання даної ухвали.

Згідно штампу вихідної кореспонденції Оболонського районного суду м. Києва копія ухвали надіслана позивачу 31.01.2017 року. У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали суду отримана позивачем 02.02.2017 року.

При цьому, станом на 24.02.2017 року вимоги ухвали суду про усунення недоліків позову не виконано.

У відповідності до ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправить вказані недоліки, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей та сім»ї Ірпінської міської Ради про визначення місця проживання дітей та дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук