АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6460/17 Справа № 206/3996/17 Головуючий у 1 й інстанції - Кушнірчук Р. О. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 31 липня 2017 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики,-

в с т а н о в и л а :

31.07.2017р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за договором позики в сумі 400 000грн. Ухвалою судді Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 31.07.2017р. на забезпечення вказаного позову накладено заборону вчиняти ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам, у тому числі органам державної реєстрації, державним реєстраторам у будь-який спосіб відчуження, реєстрацію та будь-які реєстраційні дії з державної реєстрації (перереєстрації) права власності та інших речових прав щодо належних ОСОБА_4 47/100 та 17/100 частин домоволодіння та земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,0311 га., земельної ділянки площею 0,0139 га. по АДРЕСА_1 (а.с.15). В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказану ухвалу суду, посилаючись на її невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вона підлягає скасуванню за такими підставами.

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд може вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами. За роз'ясненнями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Так, як вбачається із заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у якості причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вона містить лише посилання на велику суму позову та на те, що один із відповідачів - ОСОБА_4 ухиляється від спілкування з ним. Одночасно з цим до заяви ОСОБА_3 надано копії правовстановлюючих документів ОСОБА_4 відносно частини домоволодіння та земельних ділянок по АДРЕСА_1 (а.с.3). Суд першої інстанції, задовольнивши заяву, не пересвідчився, чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не з'ясував дійсні причини заяви про забезпечення позову та не навів відповідних встановлених обставин у своїй ухвалі.

Між тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилався на те, що дійсною причиною забезпечення позову стала наявність конфлікту з приводу зазначеного у позові майна, яке 21.11.2016р. придбано ним на електронних торгах. Зазначені обставини, у тому числі, належність ОСОБА_4 нерухомого майна, зазначеного у заяві про забезпечення позову, а також вартість останнього щодо співмірності вимогам позову судом першої інстанції не перевірялись.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову на підставі п.3 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання щодо забезпечення позову на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 31 липня 2017 року скасувати і передати питання щодо забезпечення позову на новий судовий розгляд суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.