АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6151/17 Справа № 187/470/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Петриківського райсуду Дніпропетровської області від 11.07.2017р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане рішення суду, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Згідно записам трудової книжки ОСОБА_2, 24.04.1958р.н., з 14.06.1982р. працювала у Дніпровському металургійному заводі (ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат», ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат») на різних посадах, зокрема, на останній табельника бюро інженерних служб відділу організації та нормування праці (а.с.10-14).

Розпорядженням директора по персоналу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» від 27.04.2017р. ОСОБА_2 з 27.04.2017р. звільнено з посади табельника бюро інженерних служб відділу організації та нормування праці управління мотивації та організації праці на підставі ст.38 КЗпП України за її ініціативою у звязку з виходом на пенсію (а.с.52).

26.05.2017р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про поновлення на роботі, посилаючись на вимушеність звільнення під психологічним тиском керівництва товариства.

Судом першої інстанції досліджені обставини звільнення ОСОБА_2

Наказом директора по персоналу товариства від 06.02.2017р. на підставі наказу від 05.01.2017р. про зміни в організації праці виробництва та праці управління мотивації та організації праці попереджено про звільнення з 06.04.2017р. працівників, у тому числі, ОСОБА_2 (а.с.7). 07.02.2017р. ОСОБА_2 ознайомлена з наказом про звільнення та із запропонованими їй вакантними посадами, від яких вона відмовилась з посиланням на те, що вони не відповідають вимогам довідки МСЕК (а.с.62). Згідно довідки Обласного центру медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 з 01.07.2008р. встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково із зазначенням про протипоказання роботи у шкідливих умовах та несприятливого мікроклімату, важкої фізичної праці (а.с.8). Звільнення ОСОБА_2 після спливу двох місяців після попередження не відбулось і 11.04.2017р. на підставі її заяви їй надано відпустку на 14 днів (а.с.50). 27.04.2017р. нею подано директору по персоналу товариства заяву про надання розрахунку з 27.04.2017р. у звязку з виходом на пенсію (а.с.51).

Враховуючи встановлені обставини про відсутність порушення вимог закону при звільненні ОСОБА_2 на підставі її особистої заяви за ст.38 КЗпП України, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заявлених нею до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» позовних вимог про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність рішення суду першої інстанції суперечать вимогам закону та встановленим судом обставинам. Посилання ОСОБА_2 на неврахування судом першої інстанції того, що замість рекомендованих МСЕК посад табельника та секретаря підприємство пропонувало їй посади комірника, розпорядника робіт, озеленювача, підсобного робітника та ін., не можуть бути прийняті до уваги, оскільки її звільнення відбулось не за ініціативою роботодавця за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, а за ініціативою працівника на підставі ст.38 КЗпП України. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неврахування судом першої інстанції того факту, що за час перебування на лікарняному її робоче місце було зайнято іншим працівником, не свідчать про вимушеність її звільнення за своєю ініціативою. Згідно показів свідка ОСОБА_3, інженера відділу мотивації, та свідка ОСОБА_4, начальника бюро інженерних служб, від зайняття вільного столу у цьому ж кабінеті ОСОБА_2 відмовилась, а тому наведені судом першої інстанції мотиви щодо відсутності будь-яких перешкод для виконання посадових обовязків табельника ОСОБА_2 є обґрунтованими. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції обставин надання їй у квітні 2017 року відпустки також безпідставні, оскільки відпустка кількістю у 14 днів надана товариством саме на підставі її особистої заяви від 11.04.2017р. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що її заява про надання 27.04.2017р. розрахунку у звязку з виходом на пенсію не містить прохання про звільнення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки із написаної нею особисто письмової заяви безпосередньо вбачається її ініціатива на звільнення у звязку з виходом на пенсію.

Таким чином підстав для скасування рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.