провадження 2з/201/64 /2017
У Х В А Л А

02 березня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання позивача про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, що діє в інтересах недієздатної ОСОБА_3, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 і Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання правочинів та заяви недійсними, застосування реституційних наслідків, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 листопада 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, що діє в інтересах недієздатної ОСОБА_3, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 і Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання правочинів та заяви недійсними, застосування реституційних наслідків. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2017 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Справа по суті не слухалася, виносилися ухвали, розглядаються клопотання, спір по суті не вирішено.

Позивачем заявлене клопотання про забезпечення доказів шляхом призначення судової психіатричної експертизи, в якому ставиться питання про зясування психічного стану ОСОБА_3 (чи усвідомлювала вона значення своїх дій та чи могла вона ними керувати) під час складання довіреностей: від 22 жовтня 2015 року в реєстрі № 1098, від 04 листопада 2015 року в реєстрі № 1137, від 04 листопада 2015 року в реєстрі № 1329 та інш., заяви від 15 грудня 2015 року про прийняття спадщини та інш., що, на думку цього позивача, стосується розгляду цієї цивільної справи і потрібно їй для доказу позовних вимог, розгляду справи.

Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України ці докази потрібно заявляти і подавати під час попереднього судового засідання, а якщо воно не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно з ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається протягом пяти днів з дня її надходження з повідомленням сторін або інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обовязковою.

Зясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи та заяви про витребування доказів, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання відмовити, оскільки законом не передбачено право чи обовязок суду збирати і надавати в справу докази на підтвердження позиції чи вимогу будь-якої сторони, частина витребуваних документів матеріалах справи вже є (наданих при подачі позову /численні копії рішень та ухвал судів, заяв, довідок, звернення та інш./), не зазначено в законі і можливість забезпечення та витребування доказів саме для проведення певних процесуальних дій, також у заяві не зазначено відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами та з якою метою потрібно їх забезпечити, а тому з урахуванням вище викладених обставин не може суд прийняти до уваги наполягання заявника на вимогах свого клопотання, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджуються; заявником в клопотанні навіть не зазначено посилання на вищезазначені норми ст. ст. 133, 134 ЦПК України. Не вказано також для чого потрібно витребувати вказані документи (огляд, долучення, дослідження чи інш.). Судом в цьому складі справа ще не розглядається по суті, пояснення сторони не давали, матеріали справи не досліджені, перевірка доказів не проведена, клопотання розглянуто не всі, інших доказів на підтримку клопотання не надано.

Суд вважає, що задоволення клопотання може унеможливити проведення самої експертизи, буде викликати клопотання експертів про надання додаткових матеріалів і доказів (зразки підписів, почерку, медичних документів тощо), що призведе до затягування розгляду в справі. Сторона зобовязана спочатку надати ці докази, які потрібно дослідити експертам, суду, а потім заявляти клопотання, а не навпаки, перекладати на суд тягар обовязку по збору доказів та документів для проведення експертизи в непередбачений законом спосіб.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Крім того, в порушення закону клопотання не оплачене судовим збором, як це передбачено наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення доказів є саме витребування та огляд доказів, проведення експертизи, тому вказані заявником положення про витребування доказів охоплюються ст. 133 ЦПК України, яка в ч. 1 першій передбачає судовий збір, можливе посилання ж на Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по цьому питанню (лист та інш.) носить лише рекомендаційний характер і не замінює норму прямої дії, передбаченої в ЦПК України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» передбачено вичерпний перелік випадків коли судовий збір не справляється.

Згідно до ст. 133 ЦПК України до клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Відповідно до п. п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів або позову складає 320 гривень .

При таких обставинах суд вважає не можливим задоволення клопотання в такому вигляді про забезпечення, витребування доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 133, 134, 135, 137, 168, 208-210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про забезпечення доказів шляхом призначення судової психіатричної експертизи, в якому ставиться питання про зясування психічного стану ОСОБА_3 (чи усвідомлювала вона значення своїх дій та чи могла вона ними керувати) під час складання довіреностей: від 22 жовтня 2015 року в реєстрі № 1098, від 04 листопада 2015 року в реєстрі № 1137, від 04 листопада 2015 року в реєстрі № 1329 та інш., заяви від 15 грудня 2015 року про прийняття спадщини та інш. (мабудь) для огляду в судовому засіданні і долучення до матеріалів справи по цивільній справі про визнання правочинів та заяви недійсними, застосування реституційних наслідків відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -