Провадження № 2/756/1716/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Дуб В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

у листопаді 2016 року позивачі звернулися до суду в порядку цивільного судочинства із позовом до ГТУЮ в м. Києві про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яку вони отримали у власність на підставі договору міни від 05 березня 1998 року. У вересні 2016 року позивачам стало відомо, що вказана квартира перебуває під арештом, зареєстрованим 28 жовтня 2004 року Першою КДНК на підставі ухвали Народного суду Мінського району від 12 листопада 1999 року.

Позивачі зазначили, що їм невідомо з яких підстав та в інтересах якої особи накладався арешт на квартиру. З метою встановлення даних обставин вони зверталися з відповідними запитами до Першої КДНК, архіву Оболонського районного суду м. Києва, Оболонського РВ ДВС ГТУЮ в м. Києві. Однак з'ясувати підстави накладення арешту та в інтересах кого саме накладено обтяження не вдалося за можливе.

За таких обставин, позивачі просять скасувати арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 28 жовтня 2004 року №1420868 про арешт вказаної квартири.

Від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Від відповідача надійшли заперечення, згідно з якими ГТУЮ в м. Києві просить розглянути справу у відсутності представника відповідача та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів та у відповідності до норм чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі договору міни, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Леонтьєвою Н.Й. від 05 березня 1998 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28 жовтня 2004 року Першою київською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження - арешт на квартиру АДРЕСА_1. Запис про державну реєстрацію вказаного обтяження внесено на підставі ухвали Народного суду Мінського району від 12 листопада 1999 року. (а.с. 10)

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За правилами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2004 року Першою КДНК зареєстровано обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачам.

З метою надання інформації з яких підстав та в інтересах якої особи накладався арешт на квартиру позивачі зверталися до Першої КДНК та архіву Оболонського районного суду м. Києва. Однак, останніми було повідомлено позивачів про неможливість надання копії ухвали Народного суду Мінського району від 12 листопада 1999 року, на підставі якої накладався арешт, у зв'язку з її відсутністю.

Таким чином, право власності позивачів порушено, оскільки, у зв'язку із внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про накладення арешту на квартиру, позивачі позбавлені можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Під час розгляду справи судом не встановлено, що зняття арешту з майна, що належить позивачам, може порушити права та інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині зняття арешту з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про виключення запису про накладення арешту з Державного реєстру обтяження рухомого майна, суд вирішує відмовити, оскільки підстави для вилучення відповідного запису в судовому порядку відсутні. Крім того, задоволення позову в частині вимог щодо зняття арешту з квартири є достатнім способом захисту прав та інтересів позивачів.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна - задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту, зареєстрованого 28 жовтня 2004 року Першою київською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження: 1420868, на підставі ухвали Народного суду Мінського району від 12 листопада 1999 року, квартиру АДРЕСА_4, яка належить на праві власності ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко