Справа № 291/1357/16-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2017 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Руденко З.Б.

за участю секретаря Шахрай Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Зорянської сільської ради Ружинського району Житомирської області,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,- відділ Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області,

про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що його батько ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, мав у приватній власності земельну ділянку площею 3.0001 га , розташовану на території Зорянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на яку за ним посвідчено Державним актом. Позивач, як спадкоємець по закону, успадкував його майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки в Державному акті на вказану земельну ділянку, виданому на ім'я батька, невірно вказано кадастровий номер земельної ділянки. В зв'язку з викладеним позивач просить суд визнати недійсним зазначений Державний акт в частині зазначеного в ньому кадастрового номера земельної ділянки, а також визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, належну спадкодавцю..

В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача -Зорянської сільської ради Ружинського району - позовні вимоги визнає.

Третя особа - відділ Держгеокадастру у Ружинському районі в судове засідання не з'явилась, заперечень відносно позову до суду не надала.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Зоряне Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть(а.с.6).

2

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З спадкової справи №311/2016, заведеної 26.09.2016р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна останнього , вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 та у встановлений законом строк прийняв його спадщину(а.с.24-41).

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 26.02.2003р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації від 07.10.2002р. № 618 , судом встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_2 входить право власності на земельну ділянку, розташовану на території Зорянської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначену для ведення особистого селянського господарства, площею 3.0001 га (а.с.45).

Проте, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори в Житомирські області від 11.11.2016р. №3137/02-14, державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину з підстав розбіжностей в кадастровому номері належної спадкодавцю земельної ділянки, які зазначені в Державному акті на право власності на земельну ділянку та у Витягу з Державного земельного кадастру(а.с.7).

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є відсутність витягу з Державного земельного кадастру на успадковану нею земельну ділянку.

Судом встановлено, що у вказаному Державному акті зазначено кадастровий номер земельної ділянки, належної ОСОБА_2, а саме:НОМЕР_3.

В той же час, як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданого відділом Держгеокадастру у Ружинському районі 11.11.2016р. за ОСОБА_2 на підставі вищевказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3.0001га, розташовану на території Зорянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначену для ведення тособистого селянського господарства, кадастровий номер якої -НОМЕР_4(а.с.10-12).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, отриманої Ружинським районним судом Житомирської області 26.12.2016р., вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3.0001 га, розташовану на території Зорянсьбкої сільської ради Ружинського району, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої НОМЕР_4 (а.с.20-22).

З врахуванням викладеного, суд приходить до впевненості, що в Державному акті, виданому на ім'я спадкодавця ОСОБА_2 , допущено помилку, а саме: невірно вказані кадастровий номер належної йому земельної ділянки.

3

Внести зміни щодо виправлення вказаної помилки в оригінал правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця неможливо, хоча право власності ОСОБА_2 на зазначену у вказаному Державному акті земельну ділянку ніким не оспорюється. А тому усунення порушень прав позивачки можливо лише в судовому порядку шляхом визнання частково недійсним виданого спадкодавцю Державного акту та визнання за позивачем права на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261 ЦК України, Указом Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 26.02.2003 року Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на ім'я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3.0001 га, розташовану на території Зорянської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначену для ведення особистого селянського господарства, в частині кадастрового номера земельної ділянки.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с.Зоряне Ружинського району Житомирської області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, право власності на спадкове майно ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Зоряне Ружинського району Житомирської області, а саме:

-на земельну ділянку площею 3.0001 га, розташовану на території Зорянської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначену для ведення особистого селянського господарства , право на яку за спадкодавцем посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданим 26.02.2003 року Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області, кадастровий номер земельної ділянки -НОМЕР_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.