АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

02 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Волошиної В.М.

при секретарі Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» Шевченківського району, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про відшкодування збитків внаслідок багаторазового залиття житла, за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та апеляційною скаргою Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року,

встановила:

27 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» ( далі - КП «ЦОС Шевченківського району»), Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» Шевченківського району (далі - КП «ЖЕК «Ярославська» Шевченківського району), Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва) 77 023,20 грн. на відшкодування збитків внаслідок багаторазового залиття житла, вартість експертного будівельно-технічного дослідження в сумі 4 500грн. та судові витрати по справі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу квартири від 05.12.2002 року. Вказана квартира потребувала ремонту, а тому з грудня 2002 р. він приступив до виконання ремонтно-опоряджувальних робіт з метою власного благоустрою. 24.01.2013 р. було проведено обстеження несучих і захисних конструкцій квартири і будинку та встановлено їх аварійний стан та необхідність виконання ремонту покрівлі. Не дочекавшись ремонту покрівлі, у 2003 році він за власний рахунок купив шифер та самостійно замінив частину покрівлі будинку. У лютому 2005 р., внаслідок постійного залиття з даху, в кімнаті відвалилася частина стелі разом з дошками підшивки, між квартирою тат горищем утворився отвір. У зв'язку з цим він розпочав ремонт дерев'яного перекриття між квартирою та горищем для запобігання ще більших збитків.

Відповідно до висновку№27/12-2014 експертного будівельно-технічного дослідження ТОВ «Судово-Експертний Альянс», вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, утворених внаслідок багаторазового залиття приміщень в квартирі НОМЕР_1 що спричинило руйнування, обвалення перекриття у квартирі, погіршення технічного стану інших конструктивних та оздоблювальних елементів квартири, становить 77 023 грн. За проведення вказаного дослідження ним було сплачено 4500 грн.

Посилаючись на вказані обставини та бездіяльність відповідачів в усуненні недоліків наслідків багаторічного залиття приміщень його квартири, у відповідності до положень ст.1164, 1165 ЦК України просив позов задовольнити та визначити відповідальність відповідачів, які спільно заподіяли шкоду, у частці відповідно до степеню їхньої вини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року позов задоволено.

З КП «ЦОС Шевченківського району» на користь ОСОБА_1 стягнуто 27 446 грн. 15 коп.

З КП «ЖЕК «Ярославська» Шевченківського району на користь ОСОБА_1 стягнуто 27 446 грн. 15 коп.

З КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» на користь ОСОБА_1 стягнуто 27 446 грн. 15 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» - ОСОБА_2 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальних збитків та суми судового збору з вказаного відповідача відмовити в повному обсязі.

Посилається на відсутність вини вказаного відповідача у заподіянні позивачу майнової шкоди внаслідок залиття квартири через незадовільний стан покрівлі, яка на момент придбання у 2002 році була в стані після пожежі.

Зазначив, що житловий будинок АДРЕСА_3 від імені якої виступає Київська міська рада.

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» було утворено рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 19.02.2007 р №1878 та розпочало свою діяльність з 01.03.2007 р., на його баланс було передано будинок АДРЕСА_1

Виконавцем послуг для вказаного будинку стало КП «ЖЕК «Ярославська» Шевченківського району, яке й надавало послуги з утримання цього будинку до 04.02.2013 року та повинно було виконувати поточний ремонт покрівлі, як конструктивного елементу будинку, своєчасно вживати заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов'язаних з технічним станом житлових будинків.

КП «ЖЕК «Ярославська» Шевченківського району своєчасно не повідомило КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про необхідність проведення капітального ремонту покрівлі будинку АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі КП «ЦОС Шевченківського району» просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Посилається на ті підстави, що судовим рішенням стягнуто кошти в рахунок відшкодування майнових збитків, понесених позивачем на відновлення свого порушеного права. При цьому суд дійшов помилкового висновку, що вина відповідачів у заподіяння шкоди не потребує доказування.

З наданого позивачем висновку щодо вартості ремонтно-будівельних робіт вбачається, що здійснені ним роботи носять капітальний характер, що повинні проводитися за рахунок власника будинку, яким є територіальна громада м. Києва. Витрати на капітальний ремонт житлового фонду здійснюються за рахунок власників житлового фонду та інших джерел фінансування. Вказані витрати не входять до складу тарифу на житлово-комунальні послуги та не сплачувались позивачем.

Судом встановлено, що залиття квартири позивача відбувалось протягом 2003-2013 років, про що свідчать акти обстеження. З 2007 року КП «ЦОС Шевченківського району» не є балансоутримувачем будинку та у нього відсутні будь-які обов'язки по виконанню ремонтних робіт. За таких підстав термін позовної давності сплив у 2010 році. Клопотання про застосування строку позовної давності було заявлено у суді першої інстанції 10.02.2016 р.

В судовому засіданні представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» - ОСОБА_2 та представники КП "ЦОС Шевченківського району" - ОСОБА_3, ОСОБА_4 апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 просили апеляційні скарги відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин заподіяння позивачу майнової шкоди внаслідок багаторічної бездіяльності відповідачів. При цьому, посилаючись на положення ст.1190 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що суму заподіяної позивачу майнової шкоди необхідно стягнути порівну з кожного відповідача.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 грудня 2002 року ОСОБА_1 набув у власність за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира складається з чотирьох житлових кімнат загальною площею 141,20 кв.м., в тому числі житловою - 99,30 кв.м. (а.с.64 т.1).

Відповідно до акту будівельної лабораторії КП "Київжитлоспецексплуатація" від 28.01.2003 р. №111/42, несучі та захисні конструкції вищевказаної квартири знаходяться в непридатному для нормальної експлуатації стані - в аварійному стані. Для запобігання самообвалення штукатурки необхідно виконати простукування поверхні стелі, ділянки, що відшарувалися, обвалити. Вражені гниттям балки міжповерхового і горищного перекриття та пошкоджені пожежею балки горищного перекриття необхідно підсилити або замінити. Роботи проводити за спеціально розробленим проектом. Горищне перекриття необхідно розвантажити шляхом видалення будівельного сміття. Виконати ремонт покрівлі (а.с.62 т.1).

У зв'язку з тим, що відповідачі не виконували покладені на них обов'язків щодо надання житлово-комунальних послуг належної якості, не проводили ремонтні роботи, що призвело до збитків, завданих майну позивача, останній у травні 2012 р. звернувся до суду з позовом про їх відшкодування (а.с. 106-115 т.2 ).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2013 року , залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2013 р., у задоволенні прозову ОСОБА_1 до КП «ЖЕК «Ярославська» Шевченківського району, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва, КП «ЦОС Шевченківського району» , третя особа: КП "Головний інформаційно обчислювальний центр" про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено (а.с.25-32 т.2).

Звертаючись до суду з інших підстав, а саме з підстав створення відповідачами загрози життю, здоров'ю, майну фізичної особи, позивач посилався на те, що внаслідок бездіяльності відповідачів він був змушений самостійно вживати заходи щодо усунення цієї загрози, внаслідок чого йому була заподіяна шкода.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, згідно із ст. 31 ЦПК України, право на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відмови від позову, зміни підстав або предмета позову належить виключно позивачеві.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 214 ЦПК України не визначився із правовою підставою задоволення вимог позивача, зокрема задовольнив позов виходячи з положень ст.22, 1158-1160, 1166 ЦК України, ст.19,20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", які є самостійними підставами для покладення відповідальності за завдану майнову шкоду.

При цьому суд першої станції не врахував, що правом визначати підстави і предмет позову наділений лише позивач.

При вирішенні спору судом було неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, допущено порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, не вірно визначено правовідносини, що виникли між сторонами, що в силу ч. 1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого у справі рішення в оскаржуваній частині та постановлення нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.1164 ЦК України у разі неусунення загрози життю, здоров'ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати: 1) вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози; 2)відшкодування завданої шкоди; 3)заборони діяльності, яка створює загрозу.

За змістом вказаної правової норми, на яку посилався позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, відповідне зобов'язання у порушника, який створив загрозу життю, здоров'ю, майну фізичної особи, виникає за умови неусунення загрози, яка створена.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що загроза порушення його суб'єктивних прав існує в об'єктивній реальності.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 27 грудня 2014 р. співробітником ТОВ «Судово-Експертний Альянс», в квартирі АДРЕСА_2 на час проведення обстеження спостерігаються ознаки виконання ремонтно-будівельних робіт. Опорядження верхні стін, перегородок, стелі та підлоги в приміщеннях цієї квартири, а також окремі елементи дерев'яного даху і покрівля із азбестових хвилястих листів, на час проведення обстеження перебуває в задовільному технічному стані. Відповідно до шкали оцінки зносу елементів будинку вказаний в таблиці 5.1 Стандарт СОУ ЖКГ 75.11-35077234 "Житлові будинки. Правила визначення фізичного зносу житлових будинків", враховуючи характеристику технічного стану , елементи покрівлі, даху та конструктивні елементи досліджуваної квартири в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії. Слід зауважити: технічний стан елементів опорядження стелі (ліпнини) та конструкцій перекриття над 4-м поверхом в районі сходової клітки аварійний та небезпечний для життя та здоров'я людей.

Технічний стан конструктивних елементів квартири за період з січня 2003 року по дату проведення дослідження змінювався.

Причиною пошкодження опорядження у вигляді залиттів та руйнування в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 , враховуючи дані в представлених документах на дослідження та результати візуально-інструментального обстеження даху та покрівлі, є залиття з горища.

Вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень утворених внаслідок багаторазового залиття приміщень в квартирі НОМЕР_1 що спричинило руйнування, обвалення перекриття в квартирі, погіршення технічного стану інших конструктивних та оздоблювальних елементів квартири, відповідно до вимог нормативних документів та наданих на дослідження документів (фотографій) становить 77023 грн. (а.с. 16 - 35 т.1).

З огляду на те, що позивачем усунуто загрозу, пов'язану з наслідками потрапляння води через дах в квартиру, що належить йому на праві власності, а застосування заходів превентивного захисту спрямовані на відвернення наявної загрози, запобігання чи уникнення тих шкідливих наслідків, які можуть настати у разі її реалізації, правові підстави для задоволення позову з підстав, передбачених главою 81 ЦК України відсутні.

Позовних вимог про вжиття невідкладених заходів щодо усунення небезпеки, яка загрожує життю та здоров'ю людей у зв'язку з технічним станом елементів опорядження стелі (ліпнини) та конструкцій перекриття над 4-м поверхом квартири в районі сходової клітки по справі заявлено не було.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року в частині стягнення коштів та витрат по сплаті судового збору з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та КП «ЦОС Шевченківського району» та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати по справі суд розподіляє відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Судове рішення в частині задоволення позову до КП «ЖЕК «Ярославська» Шевченківського району сторони не оскаржують, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року в частині стягнення коштів та витрат по сплаті судового збору з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про відшкодування збитків внаслідок багаторазового залиття житла відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» витрати по сплаті судового збору в сумі 896,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» витрати по сплаті судового збору в сумі 896,75 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №761/6144/15-ц

Апеляційне провадження №22-ц/796/852/2017

Головуючий в суді першої інстанції: Гуменюк А.І.

Доповідач в суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.