АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 674/1425/15-ц
Провадження № 22-ц/792/489/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Пастощука М.М., П'єнти І.В.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача-третіх осіб ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2016 року,

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зміненим у подальшому позовом до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні подружжя.

ОСОБА_1 зазначила, що з 8 жовтня 2010 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У 2012 році ними за спільні кошти був придбаний автомобіль CHEVROLET Lacetti SE 1.6, 2012 року випуску, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - автомобіль), який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Сторони не можуть досягти згоди щодо поділу автомобіля, а на даний час ОСОБА_3 здійснив його відчуження без згоди позивачки.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь грошову компенсацію вартості ? частки автомобіля.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 89 212 грн. 35 коп. грошової компенсації вартості ? частки автомобіля. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд виходив з того, що сторони набули автомобіль за час шлюбу і він належав їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а оскільки ОСОБА_3 здійснив відчуження автомобіля всупереч волі позивачки, то з нього на користь ОСОБА_1 слід стягнути грошову компенсацію вартості половини автомобіля.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що з 8 жовтня 2010 року до 17 травня 2016 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі.

10 квітня 2012 року сторони придбали автомобіль, який належав їм на праві спільної сумісної власності подружжя. В серпні 2015 року ОСОБА_3 за договором комісії відчужив автомобіль без відома позивачки. Автомобіль придбала ОСОБА_4, яка, в свою чергу, у вересні 2015 року продала його ОСОБА_5

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 5 травня 2016 року № 4603/15-26 дійсна ринкова вартість автомобіля складає 178 424 грн. 70 коп.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 3 ст. 61 СК України).

В силу ч.ч. 1, 3, 4 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

ОСОБА_3 і ОСОБА_1 у суді визнали, що автомобіль набутий ними за час шлюбу та є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, внаслідок чого їх частки в цьому майні є рівними.

З матеріалів справи вбачається, що після припинення сторонами шлюбних відносин ОСОБА_3 здійснив відчуження автомобіля без згоди ОСОБА_1 і привласнив виручені від продажу майна кошти.

Автомобіль є цінним майном, а тому згода другого з подружжя на його відчуження мала бути подана письмово. Як підтвердили сторони, така згода відсутня.

Розписки ОСОБА_4 і ОСОБА_3 (а.с. 110, 111) достовірно не вказують на те, що останній уклав договір позики за згодою дружини та в інтересах сім'ї, а показання свідка ОСОБА_3 з цього приводу є неконкретними.

Давши належну оцінку дослідженим доказам, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що автомобіль є спільною сумісною власність подружжя і відповідач розпорядився ним на власний розсуд без письмової згоди ОСОБА_1, а тому остання має право на компенсацію вартості ? частки спірного майна.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду.

Суд розглянув справу в межах заявлених ОСОБА_1 вимог, отже посилання ОСОБА_3 на порушення судом принципу диспозитивності цивільного судочинства є безпідставними.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий/підпис/О.І. Ярмолюк

Судді: /підпис/М.М. Пастощук

/підпис/І.В. Пєнта

Копія вірна. Суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Артемчук В.М.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 48