АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/2096/17 Головуючий у 1 інстанції - Парамонов М.Л.
Унікальний №753/157/15-ц Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 і, з урахуванням уточнень до позову, просила суд ухвалити рішення, яким розірвати договір за №1К/030308 від 04.03.2008 року купівлі-продажу за індивідуальним замовленням комплекту кухонних меблів а також просила стягнути з відповідача на свою користь збитки у сумі 26.751 грн. 49 коп., заподіяні в результаті неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань /а.с.2-6,170-171/.

Позивачка послалась на те, що тривале невиконання відповідачем замовлення на виготовлення кухонних меблів, в силу ст.651 ЦК України, свідчить про те, що відповідач безпідставно допустив істотне порушення договірних умов.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 25.03.2016 року позов задоволено /а.с.214-216/.

Судовим рішенням розірвано договір купівлі-продажу за індивідуальним замовленням комплекту меблів за №1К/030308 від 04.03.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 04.03.2008 року за №1К/030308, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, в порядку відшкодування збитків, 26.751 грн.49 коп., що складають суму, яка внесена позивачкою на користь відповідача на виконання договірних умов.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, просить скасувати рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 березня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у позові у повному обсязі /а.с.221-225/.

Скаржник послався на те, що позивачем не доведено порушення відповідачем будь-яких прав позивача. Зазначив, що позивачка не повністю сплатила вартість замовлених нею робіт, що в силу договірних умов, є обов»язковою умовою для виготовлення і встановлення повному обсязі кухонних меблів, які були замовлені позивачкою.

Сторона відповідача, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, до суду апеляційної інстанції без поважних причин не з»явилась, тому,відповідно до положень ст. 305 ЦПК України, колегія суддів провела судовий розгляд за відсутності сторони відповідача.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, ОСОБА_3, як покупець, та ФОП ОСОБА_2, як продавець, 04.03.2008 року за №1К/030308 уклали договір купівлі-продажу індивідуального замовлення комплекту меблів, згідно якого відповідач ФОП ОСОБА_2 зобов»язався виготовити та передати у власність позивачки ОСОБА_3 комплект кухонних меблів, що включає доставку і встановлення (монтаж) цих меблів відповідачем, виготовлених за індивідуальними розмірами у відповідності до специфікації і графічного зображення товару /а.с.8-19/.

Відповідно до п.п.3-1 - 3.4 Договору загальна вартість послуги становить 29.252,49 грн., з яких 26.751,49 грн. Покупець зобов»язався сплатити в момент укладання договору, а решту - 2.500 грн. - сплатити продавцю через 30 календарних днів після укладення договору, але не пізніше, ніж за три дні до моменту передачі товару покупцеві.

Незважаючи на те, що сторонами спірний договір названий як договір купівлі-продажу, однак фактично спірні правовідносини підпадають під регулювання відносин підряду, згідно яких, в силу ст.837 ЦК України одна сторона (підрядник) зобов»язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов»язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як слідує із матеріалів справи і не заперечувалось сторонами, позивачкою в день укладання договору сплачено відповідачу готівкою обумовлену суму - 26.751 грн. 49 коп.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Конкретний термін виконання замовлення сторонами у договорі не передбачений. Однак п.7.1 договору передбачено, що договір діє з моменту підписання його сторонами та до виконання сторонами своїх договірних зобов»язань.

При цьому, відповідач не погоджував з позивачкою коли саме він закінчить виконання ним своєї частини договірних умов, а, відповідно, позивачка не володіла інформацією, коли саме вона повинна буде сплатити решту 2.500 грн., як остаточну суму вартості її договірних зобов»язань.

При цьому, сторонами у договорі не обумовлено строк, протягом якого відповідач повинен виконати монтаж кухонних меблів, а відповідно, 3 дні, які надані позивачці для сплати 2.500 грн., як решти вартості покупки, є не конкретним строком, оскільки залежить від строку монтажу меблів.

Із аналізу договірних умов слідує, що для того, щоб позивачка мала підстави для сплати відповідачу решту коштів у сумі 2.500 грн., останній повинен був належним чином повідомити позивачку про те, що через три дні він буде остаточно виконувати своє договірне зобов»язання, тобто, виконувати роботи з монтажу у квартирі позивачки замовлених кухонних меблів.

З матеріалів справи слідує, що 04.06.2008 року, тобто, лише через три місяці після укладення спірного договору відповідач ОСОБА_2 розпочав частково виконувати договірні умови, встановивши на кухні позивачки каркас, на який повинен монтуватись фасад, карнизи та інші комплектуючі замовлених кухонних меблів.

Часткове виконання відповідачем договірних умов підтверджене відповідним актом підписаним сторонами 4.06.2008 р. /а.с.20/.

В подальшому, відповідач не приступав до закінчення виконання своїх договірних зобов»язань і став уникати спілкування з позивачкою, що свідчить про те, що несплата позивачкою решти платежу у сумі 2.500 грн. не звільняло його від виконання свого обов»язку з виготовлення, доставки та монтажу меблів у комплекті, тобто, як правомірно зазначив суд першої інстанції, мало місце прострочення кредитора.

А, згідно до ч.2 ст.622 ЦК України у разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення втратило для нього інтерес (ст.612 ЦК), боржник звільняється від обов»язку виконати зобов»язання в натурі.

При цьому, в результаті безвідповідальних дій з боку відповідача, позивачка не мала можливості дотриматись умов ч.3 ст.530 ЦК України, щоб пред»явити вимогу до відповідача про необхідність виконання ним договірних умов.

Відповідно до ч.2 ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правомірно керувався ст. ст.651,653 ЦК України.

Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, враховуючи, що відповідач свідомо тривалий час ухилявся від виконання умов договору, що позбавляло можливості позивача, як замовника використання замовлених столярних виробів, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про задоволення позову в частині розірвання договору.

В силу ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв»язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

З урахуванням указаної норми, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріального збитку у розмірі сплаченої відповідачу суми у розмірі 26.751 грн. 49 коп.

З урахуванням викладеного, доводи скаржника в апеляційній скарзі відносно того, що він не виконав договірні умов з виготовлення та монтажу кухонних меблів з тих підстав, що позивачка йому не сплатила повністю вартість замовлення, виглядають як безпідставні намагання уникнути цивільної відповідальності за невиконання договірних умов.

Крім того, доводи скаржника в тій частині, що він на час розгляду справи втратив статус фізичної особи-підприємця, також не може бути підставою для відмови у позові, оскільки зазначена обставина не позбавляла відповідача, як фізичну особу, обов'язку виконати своє зобов»язання.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. А доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судом першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів,-

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, відхилити, а рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді