Провадження № 2/537/304/2017
Справа № 537/177/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь позивачки на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на кожного щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення ОСОБА_4 трьох років; допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Свої вимоги мотивувала тим, що 09 березня 2013 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ між нею та відповідачем, ОСОБА_2, було укладено шлюб за актовим записом №128. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Позивачка зазначає, що з вересня 2016 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вона вимушена сама вирішувати всі матеріальні питання щодо їх утримання. Оскільки позивачка на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною і іншого доходу, окрім соціальної виплати, не має, вона не може самостійно здійснювати утримання двох дітей. У звязку із викладеними обставинами ОСОБА_1 і вимушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей та на її утримання.

Позивачка, ОСОБА_1, в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно наданої ним заяви, просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі досліджених та оцінених письмових доказів.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

09 березня 2013 року між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Бондарєва) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було зареєстровано шлюб за актовим записом №128, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 102784, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №180556, виданого 19 червня 2013 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №222263, виданого 14 травня 2015 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області.

Як встановлено в судовому засіданні, діти проживають з матірю та перебувають на її утриманні.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що відповідач допомоги на утримання дітей не надає, відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України ОСОБА_2 за власною ініціативою аліменти не виплачує.

Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статей 78, 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей є порушенням обовязку батьків піклуватися про своїх дітей.

Стаття 84 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги той факт, що малолітні діти проживають разом з позивачкою, яка на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, діти перебувають на її утриманні, враховуючи інтереси дітей, а також те, що відповідач позов визнав в повному обсязі, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей до осягнення ними повноліття та на утримання позивачки до досягнення найменшою дитиною трирічного віку законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), встановлено що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Оскільки частиною 2 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 1 280 грн. 00 коп. в дохід держави.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільно-процесуального кодексу України, статтями 84, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання малолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі по 1/6 частині на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 січня 2017 року до досягнення дитиною, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, трирічного віку.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 280 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів після отримання копії цього рішення.

Суддя : Д.О. Зоріна