09.03.2017 Єдиний унікальний № 371/1212/16-ц
Провадження 2-з/371/9/17
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

9 березня 2017 року суддя Миронівського районного суду Київської області Гаврищук А.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Миронівського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

9 березня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача та заборонити його відчуження.

Цього ж дня, 9 березня 2017 року, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, заяву було передано для розгляду судді Гаврищуку А.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь в справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У поданій заяві жодним чином не обґрунтовано, чому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, заявник не довів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відсутність зазначених вище відомостей у заяві ОСОБА_1 позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 209 ЦПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду у разі її подання.

Суддя: підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя: А.В. Гаврищук