Справа № 139/154/17
У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 березня 2017 року Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із цим позовом 28 лютого 2017 року. Провадження у справі відкрито 06 березня 2017 року і призначено судовий розгляд.

06 березня 2017 року до суду поступила заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачу: земельну ділянку за кадастровим номером :04:003:0455 площею 0,3597 га, земельну ділянку за кадастровим номером :03:003:0308 площею 1,4115 га, які розташовані на території Рівненської сільської ради та на житловий будинок, розташований у с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області по вул. Чапаєва, 67.

Суд вважає, що клопотання позивача підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

У позовній заяві зазначено, що між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_3 26 червня 2015 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. За цією угодою відповідач отримала від позивача кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 22117 гривень 29 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання, не здійснює щомісячних погашень по кредиту у Банку відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 буде припинена недобросовісна бездіяльність щодо виконання обов'язків, передбачених кредитним договором. До суду заявлено вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитом на загальну суму 32162 гривні 92 копійки.

Законом визначено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 70107981 від 10 жовтня 2016 року стверджується належність відповідачу ОСОБА_3 земельних ділянок за кадастровим номером :04:003:0455 площею 0,3597 га та за кадастровим номером :03:003:0308 площею 1,4115 га, які розташовані на території Рівненської сільської ради та на житлового будинку, розташованого у с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області по вул. Чапаєва, 67. З цієї довідки також вбачається, що загальна вартість житлового будинку складає 42583 гривні, а вартість земельних ділянок позивачем перед судом недоведена.

Тому вважаю, що такий вид забезпечення позову, як арешт майна, є співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів такого виду забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення вимоги. Зокрема, якщо не застосувати забезпечення позову, ОСОБА_3 зможе розпорядитися належним їй майном (відчужити), що призведе до порушення права Банку на задоволення своїх вимог за рахунок належного відповідачу майна.

В той же час вважаю, що накладенням арешту на житловий будинок, вартість якого перевищує розмір позовних вимог Банку, можна в повній мірі забезпечити позов, а потреби в його забезпечення за рахунок земельних ділянок не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Задовольнити вимогу позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» про забезпечення позову частково.

Накласти арешт на належний ОСОБА_3 (паспорт серії АТ № 024786, виданий Мурованокуриловецьким РС УДМС України у Вінницькій області 24 травня 2013 року, ідентифікаційний код НОМЕР_1) житловий будинок, який розташований у с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області по вул. Чапаєва, 67, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Копію цієї ухвали направити для виконання у Мурованокуриловецький районний відділ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, а також позивачу та відповідачу - для відома.

На увалу може бути подано протягом п`яти днів з дня отримання її копії апеляційну скаргу через Мурованокуриловецький районний суд до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: _______________