Ухвала

іменем україни

27 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Одеської міської ради, ОСОБА_6 про визнання права власності на житлові будинки та їх поділ; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання права власності на реконструйовані житлові будинки, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Одеської області від 3 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на житлові будинки літ. «О», «Р» по АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вони реконструйовані з дотриманням будівельних норм і правил.

У подальшому ОСОБА_4 уточнила підстави та предмет свого позову та спільно з ОСОБА_5 подала позов до Одеської міської ради, ОСОБА_6 про визнання права власності та поділ будинку, посилаючись на те, що будівництво житлових будинків літ. «О», «Р» по АДРЕСА_1, а також гаражу літ. «С» за вказаною адресою, здійснено з дотриманням будівельних норм та інших правил на земельній ділянці, яка призначена саме для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, права інших осіб при цьому порушено не було, а будинок АДРЕСА_1 є подільною річчю.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 просила визнати її право власності на житловий будинок літ. «Р», загальною площею 98,2 кв. м, житловою площею 39,8 кв. м та гараж літ. «С», які виділити в окреме самостійне домоволодіння з земельною ділянкою площею 564 кв. м, а ОСОБА_5 просила визнати її право власності на житловий будинок літ. «О», загальною площею 82,3 кв. м, житловою площею 30,1 кв. м, який виділити в окреме самостійне домоволодіння з земельною ділянкою площею 359 кв. м.

ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила виділити її 2/3 частини спірного будинку в натурі, а також визнати за нею право власності на реконструйовані житлові будинки літ. «О», «Р», які також виділити у окреме домоволодіння.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2009 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 та зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано право власності ОСОБА_4 на житловий будинок літ. «Р», загальною площею 98,2 кв. м, житловою площею 39,8 кв. м, та гараж літ. «С» по АДРЕСА_1. Визнано право власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ. «О», загальною площею 82,3 кв. м, житловою площею 30,1 кв. м, за вказаною адресою. Поділено спірне домоволодіння між його співвласниками та припинено право спільної власності на нього ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Визнано право власності ОСОБА_6 на домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташовано на земельній ділянці площею 635 кв. м та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 80,1 кв. м, житлової площею 28,5 кв. м, сараїв літ. «В», «Д», «Н», «П», вбиральні літ. «Т», «Ж», гаражу літ. «З», навісів літ. «К», «М», «З», «У», теплиці III, вимощення І, огорожі № 1. Визнано право власності ОСОБА_4 на домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташовано на земельній ділянці площею 564 кв. м та складається з житлового будинку літ. «Р», загальною площею 98,2 кв. м, житловою площею 39,8 кв. м та гаражу літ. «С». Визнано право власності ОСОБА_5 на домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташовано на земельній ділянці площею 359 кв. м та складається з житлового будинку літ. «О», загальною площею 82,3 кв. м, житловою площею 30,1 кв. м. Вирішено, що дане рішення суду першої інстанції є підставою для реєстрації права власності ОСОБА_6 на домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташовано на земельній ділянці площею 635 кв. м та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 80,1 кв. м, житловою площею 28,5 кв. м, сараїв літ. «В», «Д», «Н», «П», вбиральні літ. «Т», «Ж», гаражу літ. «З», навісів літ. «К», «М», «З», «У», теплиці III, вимощення І, огорожі № 1, права власності ОСОБА_4 на домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташовано на земельній ділянці площею 564 кв. м та складається з житлового будинку літ. «Р», загальною площею 98,2 кв. м, житловою площею 39,8 кв. м та гаражу літ. «С», та права власності ОСОБА_5 на домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташовано на земельній ділянці площею 359 кв. м та складається з житлового будинку літ. «О», загальною площею 82,3 кв. м, житловою площею 30,1 кв. м.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 3 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 та зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовів, виходячи із того, що чинним законодавством передбачено відповідну процедуру прийняття в експлуатацію новоствореного майна та порядок проведення державної реєстрації і оформлення права власності на нього, який ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дотримано не було. Разом із цим у матеріалах справи відсутні дані про звернення цих осіб до органів місцевого самоврядування стосовно узаконення самочинного будівництва, а також про відмову цих органів у вирішенні спірного питання.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_7, відхилити, рішення апеляційного суду Одеської області від 3 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко О.В. Ступак

Колегія суддів: