Дата документу 28.02.2017
Справа № 320/56/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

при секретарі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сімя розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2009 року, проживають вони окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, дітей не мають.

В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, з позовом згоден.

Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі з 15 лютого 2003 року, який зареєстрований відділом РАГС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №10, про що свідчить копія свідоцтва про одруження /а.с.7/.

Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають.

З вересня 2009 року шлюбні відносини між сторонами припинені, однією сімєю вони не проживають, спільне господарство не ведуть.

Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, а тому не вбачає законних підстав для надання строку для примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами.

Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Оскільки від позивачки заяви про зміну прізвища після розірвання шлюбу не надходило, тому її прізвище слід залишити без змін.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226, 235 ЦПК України, ст.ст.110-114 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 (до шлюбу Зуб) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 15 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 10, які не мають малолітніх дітей.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: