АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/3242/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1034/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів П'єнти І.В., Талалай О.І.

секретар Філіпчук О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про захист прав споживачів та стягнення суми страхового відшкодування.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначала, що 23.03.2015 року між нею та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» був укладений Договір добровільного страхування фінансових ризиків (захист від безробіття) №512/1125 із строком дії до 22.03.2016 року. Позивачка вказує, що 16.07.2015 року її було звільнено з посади бухгалтера-касира Старокостянтинівського відділення ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», повідомивши відповідача про настання страхового випадку. Проте, страховою компанією було відмовлено у здійсненні страхової виплати, оскільки у відповідності до п. 4.3. Частини 2 Договору добровільного страхування фінансових ризиків (захист від безробіття) цей Договір не діє щодо осіб, які на момент укладення, зокрема, є працівниками банківської сфери. Позивачка вказує на те, що на момент укладення Договору страхування в п.4.3. Частини 2 не містилося обмеження відносно працівників банківської сфери. Оскільки в добровільному порядку відповідач не виплачує страхове відшкодування, тому ОСОБА_1 просила суд визнати несправедливим п. 9.1. Договору добровільного страхування фінансових ризиків (захист від безробіття) №512/1125, стягнути з відповідача суму страхового відшкодування за Договором у розмірі 10000 грн., неустойку у розмірі 132 300 грн., інфляційні витрати у розмірі 600 грн. та 3% річних у розмірі 350,14 грн., а всього 143 250,14 грн.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 20 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку та зазначає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, судом неповно і не об'єктивно досліджено докази та не правильно застосовані норми матеріального і процесуального права. Апелянтка вказує, що вона надала суду оригінал оспорюваного Договору з відповідними додатками на момент його укладення та квитанцію про сплату страхового платежу, крім того, факт укладення Договору підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, тому твердження суду першої інстанції про те, що факт укладення Договору недоведений є незаконне та безпідставне. Окрім цього, як зазначає апелянтка, на момент розгляду справи відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів про відсутність договірних зобов'язань між сторонами. ОСОБА_1 вважає, що п.9.1 Договору є несправедливим та його зміст спрямований на заплутування споживача в його очікуваннях щодо настання реальної відповідальності у випадку невиконання зобов'язань з боку страховика. Тому апелянтка просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянтка та представник відповідача в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду справи, направивши клопотання щодо розгляду справи за їх відсутністю.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 23.03.2015 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування фінансових ризиків (захист від безробіття) №512/1125 на строк до 22 березня 2016р. та ОСОБА_1 23.03.2016 року сплачено страховий платіж в розмірі 200 грн. Наказом голови правління ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» від 16.07.2015 року за №2867-к ОСОБА_1 було звільнено з посади бухгалтера-касира Старокостянтинівського відділення ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. 14.08.2015 року ОСОБА_1 направлено повідомлення про настання страхового випадку, однак ПрАТ «СК»Арсенал Страхування» відмовлено позивачці у виплаті страхового відшкодування, оскільки зазначений випадок не є страховим.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, а судом не здобуто доказів того, що станом на 23.03.2015 року при укладенні між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 Договору добровільного страхування фінансових ризиків (захист від безробіття) №512/1125 у п.4.3 Частини 2 Договору не існувало обмежень, щодо його укладення з працівниками банківської сфери.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати виконати послугу тощо), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В силу положень ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Так 30.12.2013 року між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено договір доручення №301213-124/К, відповідно до п.1.1 якого ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» зобов»язується від імені, за дорученням та за рахунок Довірителя (ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») надавати посередницькі послуги у сфері страхування, а саме: виконувати частину страхової діяльності останнього щодо консультування, пропонування потенційним страхувальникам страхових послуг, укладення та підписання договорів страхування зі страхувальниками. (а.с.27-34).

Умови Договорів страхування були затверджені вищезазначеним Договором та викладені у вигляді шаблонів, як додатки до нього і перша частина викладається у касовому чеку, а друга частина розміщується на сайті Довірителя (а.с.27).

09 лютого 2015 року вказаний Договір доручення був доповнений Шаблоном Договору страхування фінансових ризиків «Захист від безробіття», шляхом укладення між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» Додаткової Угоди №7 до Договору доручення №301213-124/К від 30.12.2013 року і у тексті Шаблону Договору страхування фінансових ризиків «Захист від безробіття» п. 4.3 Договору викладено у наступній редакції: «Цей Договір страхування не діє щодо особи, що на момент його укладання є: не працевлаштовані, працевлаштовані неофіційно, пенсіонерами, приватним підприємцями, військовослужбовцями, фрілансерами, сумісниками, самозайнятими, заробітчанами, державними працівниками, працівниками банківської сфери, а також акціонерами, що працюють в компанії, якій їм належить більше 10% акцій; трудовий стаж яких за діючим місцем роботи становить менше 12 місяців; працевлаштованими у роботодавця, юридична та/або фактична адреса якого відноситься до зон проведення АТО, зон збройних конфліктів міжнародного та не міжнародного характеру, бойових операцій, заходів чи дій. У випадку укладення Договору страхування щодо вище зазначених осіб, цей договір страхування є недійсним, виплати за цим Договором не здійснюються» (а.с.66-69).

23 березня 2015 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування фінансових ризиків (захист від безробіття) №512/1125 на строк до 22 березня 2016р. (а.с.6) та ОСОБА_1 сплачено 200 грн. відповідних страхових платежів - кв.№2692/з50 від 23.03.2015р. (а.с.10).

Наказом голови правління ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» №2867-к від 16.07.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади бухгалтера-касира Старокостянтинівського відділення ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» у зв'язку із скороченням штату (п.1 ст.40 КЗпП України). (а.с.5).

14.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з повідомленням про настання страхового випадку (а.с.11). 04.02.2016 року за вих. №5/К ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовлено ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що Договір добровільного страхування згідно п.4.3 Договору не міг бути укладений і у разі його укладання є недійсним, а виплата за цим Договором не здійснюється (а.с.4).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні позову з підстав недоведеності факту укладання 23.03.2015 року спірного Договору добровільного страхування фінансових ризиків (захист від безробіття) №512/1125 є необґрунтованими, адже судом першої інстанції відмовлено у позові саме з тих підстав, що ОСОБА_1 не доведено, а судом не здобуто доказів того, що станом на 23.03.2015 року при укладенні між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 Договору добровільного страхування фінансових ризиків (захист від безробіття) №512/1125 у п. 4.3 Частини 2 Договору не існувало обмежень, щодо його укладення з працівниками банківської сфери.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р. № 5 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" вимоги можуть заявляти споживачі, які мають на товари квитанцію, товарний чи касовий чек або інший письмовий документ. Втрата зазначених документів, неодержання їх при придбанні товару чи неможливість їх відновлення не позбавляє споживача права доводити факт купівлі-продажу з допомогою свідків.

Тобто, тягар доказування факту придбання, замовлення товарів (послуг) покладається на споживача. Разом з тим, при вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові).

Суд першої інстанції, давши належну оцінку доказам, прийшов до вірного висновку, що на час укладення між сторонами 23.03.2015 року спірного Договору добровільного страхування фінансових ризиків (захист від безробіття) № 512/1125 діяли обмеження щодо його укладення із працівниками банківської сфери, яким станом на 23.03.2015 року була позивачка, працюючи на посаді бухгалтера-касира Старокостянтинівського відділення ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК». А тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання п.9.1 Договору добровільного страхування фінансових ризиків (захист від безробіття) №512/1125 від 23.03.2015 року несправедливими, стягнення з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суми страхового відшкодування в сумі 10000 грн., пені за період з 31.08.2015 року по 15.11.2016 року в розмірі 132300 грн., інфляційних в сумі 600 грн., 3% річних за користування коштами в сумі 350,14 грн. не підлягають до задоволення.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. П'єнта

(підпис) О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

______________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції - Андрощук Є.М. Справа № 22ц/792/1034/17

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія № 25