Справа № 535/193/17
Провадження № 2/535/150/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року смт Котельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Якименко Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - територіальний сервісний центр №5341 та Подільський відділ державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2Г про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки RENAULT, модель FLUENCE, деражвний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, який був укладений ОСОБА_2 13.08.2016 року в Територіальному сервісному центрі №5341 .

При зверненні до суду позивачка одночасно подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначений автомобіль марки RENAULT, модель FLUENCE, державний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску. На обґрунтування заяви позивачкою зазначено лише зміст її позовних вимог й положення норм чинного законодавства з посиланням на розяснення постанов Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року, та припущенння, що з метою умисного ухилення від виконання рішення суду про стягнення на її користь грошових коштів, відповідач в черговий раз може переоформити автомобіль на третіх осіб, що призведе до неможливості застосування наслідків визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову підлягає поверненню позивачці, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до п.п.1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Як вбачається з доданого позивачкою до матеріалів позовної заяви Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №50094859 від 09.08.2016 року, постановою державного виконавця Подільського (Ленінського) відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 08.07.2016 року накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_2 із забороною його відчуження.

Подана позивачкою заява про забезпечення позову не містить обгрунтованого посилання на підстави, з яких позивачка вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, як зазначає позивачка автомобіль марки RENAULT, модель FLUENCE, державний номер НОМЕР_1, в даний час за договором купівлі- продажу перебуває у власності іншої особи, права якої можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідного заходу забезпечення позову.

Також, виходячи з наведеного відсутні достовірні відомості щодо місця перебування майна, на яке позивачка просить накласти заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позивачки позбавляє дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу повертає її заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 122, 130, 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, повернути заявнику.

Розяснити заявниці, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя