Справа № 209/5502/15-ц
Провадження № 2/209/29/17
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

за участі позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: орган опіки і піклування - адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради, орган опіки і піклування - Адміністрація Південного району Кам'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є підставою для внесення відповідних змін до актового запису № 819 від 17 листопада 2005 року про народження дитини.

На обґрунтування позову зазначила, що вона є матір'ю малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини є відповідач ОСОБА_4. Вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі до 30 травня 2011 року. Відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконує свої обв'язки з догляду, виховання та забезпечення своєї доньки ОСОБА_5. З 2010 року дочка жодного разу не бачила свого батька. Вона неодноразово намагалась вирішити з відповідачем питання належного виконання ним своїх батьківських обов'язків дитини, але це не призвело до позитивних результатів. Відповідач ОСОБА_4 нехтує своїми обов'язками щодо утримання дитини, заборгованість по аліментам становить 74854,81 грн. Не зважаючи на наявність у їх малолітньої дочки ряду захворювань, відповідач не приймає ніякої участі у наданні допомоги з лікування дитини, не забезпечує дочку ліками або батьківським доглядом. Вона єдина піклується про малолітню дочку ОСОБА_5. Вони проживають у належній їй квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, де дитині створені всі умови для проживання, виховання, навчання та розвитку.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримувала заявлений позов, надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню, просила задовольнити позов. Також пояснила суду, що в червні 2012 року рішенням суду з відповідача на її користь на утримання дитини були стягнуті аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно. Проте відповідач постійно змінював місце роботи, офіційно на роботу не влаштовувався, тому утворилася заборгованість зі сплати аліментів. Лише коли відповідач став отримувати пенсію, почали надходити аліменти. З 2010 року відповідач не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не спілкується з дочкою, не надає допомоги у її лікуванні, хоча йому відомо, що дитина страждає на захворювання і потребує постійного прийому ліків. На її звернення про допомогу, відповідач каже: "Сама народила, сама і лікуй". З лютого 2010 року відповідач проживає у своїх батьків в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2, із цього часу дитину жодного разу не бачив і не спілкувався з нею по телефону, казав, що йому не потрібна дитина - інвалід. Вона ніколи не перешкоджала відповідачу спілкуватися із дочкою та брати участь у її вихованні. Аліменти на утримання дитини вона почала отримувати в січні 2016 року, які відраховуються з пенсії відповідача, розмір якої становить 2400 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 червня 2016 року розмір аліментів зменшений до 1000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення проти позову, де зазначив, що він не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, неодноразово висловлював турботу про дочку, бажання спілкуватися з нею та брати участь в її вихованні. Він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не є хронічним алкоголіком або наркоманом, не був засуджений за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Він є пенсіонером і з його пенсії відраховуються аліменти на утримання дитини. Значний час позивачка забороняла йому спілкуватися з дочкою, посилаючись на те, що він хворів на туберкульоз і може заразити цією хворобою дитину. Те, що він турбувався про дочку та позивачку свідчить укладений ним на користь малолітньої дочки договір дарування належної йому частки квартири по АДРЕСА_1. Після припинення між ним та позивачкою шлюбних відносин він продовжував підтримувати позивачку, її дітей. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, надав пояснення, аналогічні письмовим запереченням проти позову.

Представник Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування.

Представник Органу опіки та піклування - адміністрації Південного району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився. Від начальника служби у справах дітей Малкіної В.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування, а також висновок відносно доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та представників третіх осіб.

Вислухавши позивачку, її представника, представника відповідача, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, малолітню дочку сторін ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1997 року до 30 травня 2011 року, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 травня 2011 року (а.с. 7).

Мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому батьком дитини вказаний ОСОБА_4 (а.с.5).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 червня 2012 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 05 червня 2012 року та до повноліття дитини (а.с. 119). Проте відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання своєї малолітньої дочки, в зв'язку з чим станом на 30 вересня 2015 року заборгованість по аліментам складала 78854,81 грн., що підтверджується довідкою Баглійського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції (а.с. 9).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 червня 2016 року був змінений розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 з 2000,00 грн. до 1000,00 грн. (а.с. 879-80).

Згідно довідки Заводського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 98), за період з 01 листопада 2015 року по 11 липня 2016 року нараховані в твердій грошовій сумі аліменти в розмірі 16710,00 грн., з пенсії боржника утримано в рахунок сплати аліментів 8029,00 грн., залишок заборгованості по аліментам станом на 11 липня 2016 року становить 85535,81 грн.

Згідно довідки про склад сім'ї (а.с. 8), рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 червня 2012 року (а.с. 119), малолітня дочка ОСОБА_5 проживає разом з позивачкою у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, де ОСОБА_1 створила дитині всі умови для проживання, навчання та розвитку, що підтверджується актом обстеження умов проживання (а.с. 22).

Те, що відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям та не приймає участі в її вихованні та утриманні підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Свідок ОСОБА_10, який є батьком позивачки, та свідок ОСОБА_11, яка є дочкою позивачки, пояснили в суді, що відповідач з 2010 року не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, не приймає участі в її вихованні, утриманні та лікуванні, і дитина ніколи не згадувала про відповідача, як про свого батька, і взагалі його не пам'ятає, дочка ОСОБА_5 знаходиться на утриманні та вихованні своєї матері.

Свідок ОСОБА_8, яка є сусідкою позивача, в суді пояснила, що відповідача після 2010 року вона за місцем мешкання його дочки ОСОБА_5 жодного разу не бачила.

Також в судовому засіданні в присутності педагога ОСОБА_12, яка підтвердила те, що дитина вільно висловлювала свої думки, без впливу та тиску, була опитана малолітня ОСОБА_5, яка пояснила суду, що їй відомо, що є ОСОБА_4 є її батьком. Коли вона була маленькою, він жив разом з ними в квартирі по АДРЕСА_1. В той час, коли вона ще відвідувала дитячий садок, ОСОБА_4 пішов від них і більше з нею не спілкувався, по телефону не дзвонив, подарунків не дарував, в школу не приходив, її навчанням не цікавився. Де живе батько, їй невідомо. Знає від мами, що він їм не допомагає. Коли батько жив разом з ним, він напивався, бив маму, а вона сама ховалася від батька в шафі. Вона хоче, щоб батька позбавили батьківських прав, бо бажає в майбутньому поїхати до Англії, а він може заборонити. Їй не потрібний такий батько.

Таким чином, судом встановлено, що малолітня ОСОБА_5 з 2010 року по теперішній час постійно проживає разом із своєю матірью ОСОБА_1, знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, в зв'язку з чим на теперішній час має заборгованість по аліментам в сумі 85535,81 грн.

Крім того, ОСОБА_4 не цікавиться навчанням та вихованням дитини, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Всі обов'язки по вихованню, навчанню та утриманню дитини виконує позивачка ОСОБА_1, що підтверджується характеристикою ОСОБА_5, яка надана директором гімназії № 39, де навчається дитина ( а.с. 10).

З урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_4 з 2010 року.ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При вирішенні справи суд не приймає до уваги твердження відповідача викладенні ним в запереченнях на позов про те, що він не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини, оскільки висловлював турботу про неї, бажання спілкуватися з нею та брати участь у її вихованні, бо вони спростовують дослідженними в судовому засіданні доказами.

Суд не приймає також до уваги посилань відповідача на те, що він подарував дочці належну йому частку квартири. Як пояснювала в судовому засіданні позивач та підтвердили свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11, у 2010 році відповідач дійсно подарував своїй малолітній дочці ОСОБА_5 належну йому 1/4 частку квартири, але зробив він це тільки тому, що вони відмовилися від притягнення його до кримінальної відповідальності за його намагання згвалтувати старшу дочку позивачки - ОСОБА_9

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належним умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно висновку Органу опіки та піклування - адміністрації Південного району Кам'янської міської ради від 08 червня 2016 року (а.с. 68), ОСОБА_4 категорично заперечував проти позбавлення його батьківських прав у відношенні дочки ОСОБА_5, тому вирішення цього питання Орган опіки та піклування залишив на розсуд суду.

З урахуванням того, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, його належить позбавити батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_5.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивачки 487,20 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: орган опіки і піклування - адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради, орган опіки і піклування - Адміністрація Південного району Кам'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є підставою для внесення відповідних змін до актового запису № 819 від 17 листопада 2005 року про народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, 487,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення (отримання) рішення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара.