У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Ткачука О.С., Висоцької В.С., Гримич М.К., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват-Банк» про визнання незаконних дій та стягнення безпідставно списаних грошових коштів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват-Банк» на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 13 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив в ході розгляду справи та просив визнати, що договір на відкриття та обслуговування карти «Метро» від 1 березня 2007 року, є неукладеним між ним та відповідачем, визнати незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» відносно списання грошових коштів у розмірі 5217,99 грн з банківського рахунку/картці НОМЕР_1, відкритого на позивача у ПАТ КБ «ПриватБанк», та стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь безпідставно списані грошові кошти з банківського рахунку/картці НОМЕР_1, у розмірі 5217,99 грн.

Позов мотивовано тим, що між ОСОБА_6 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір на обслуговування платіжної картки для виплат № 5168 7572 0130 8311, на яку позивачу зараховуються грошові кошти. Відповідач безпідставно і необґрунтовано, без дозволу та повідомлення списав грошові кошти з його рахунку. Підставами списання грошових коштів була прострочена заборгованість за кредитом, що стало відомо під час відкриття банківського рахунку, але раніше претензій, інших банківських вимог, судових позовів щодо існування та погашення грошового боргу до позивача не надходило, та відносно нього не подавалось. Відповідач не підтвердив чи передавались позивачу кредитні кошти та їх розмір, і чи був у зв'язку з цим кредитним договір, укладений на відповідних умовах. Списані грошові кошти з рахунку позивача за період з 21 грудня 2013 року по 9 березня 2015 року загальною сумою 5217,99 грн, банк набув без достатньої правової підстави.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року позов задоволено. Встановлено, що договір на відкриття та обслуговування карти «Метро» від 1 березня 2007 року, є неукладеним між ОСОБА_6 та ПАТ КБ «ПриватБанк».Визнано незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» відносно списання грошових коштів у розмірі 5217,99 грн з банківського рахунку/картці НОМЕР_1, відкритого у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я ОСОБА_6.Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 безпідставно списані грошові кошти з банківського рахунку/картці НОМЕР_1, відкритого на ім'я позивача у ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 5217,99 гривень.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 13 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання договору неукладеним та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. Рішення суду першої інстанції в частині розміру списання грошових коштів змінено. Визнано незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо списання грошових коштів у розмірі 2 721,72 грн з банківського рахунку/картки НОМЕР_1, відкритого на ім'я позивача у банку та стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» ці кошти як безпідставно списані з рахунку позивача. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати з направленням справи до місцевого суду на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що списані грошові кошти з рахунку позивача банк набув без достатньої правової підстави, без розпорядження позивача.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині визнання договору неукладеним з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення його прав під час укладання договору на відкриття та обслуговування карти «Метро» від 1 березня 2007 року, між ОСОБА_6 та ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо існування даного договору.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру списаних коштів суд апеляційної інстанції виходив з того, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що грошові кошти списані з карткового рахунку позивача безпідставно. Але суд помилився щодо розміру списаних коштів. Так, з виписки з карткового рахунку вбачається, що за період з 2 вересня 2013 року по 13 лютого 2015 року з даного рахунку списані грошові кошти для погашення простроченої заборгованості в загальній сумі 2721,72 грн. ОСОБА_6 посилався на те, що 9 березня 2015 року з карткового рахунку було списано 2496,27 грн. Разом з тим, належних та допустимих доказів списання даної суми суду не надав.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_6 користувався картковим рахунком НОМЕР_1, відкритим у відповідача.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно з п.1.38 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом; п.26.1 ст.26 - платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

В ході розгляду справи відповідач не надав жодного доказу в обґрунтування заперечень проти позову щодо наявності підстав для договірного списання коштів. Банк посилався на наявність розпорядження ОСОБА_6 на списання грошових коштів з усіх рахунків клієнта, зокрема на те, що позивач засвідчив, що він ознайомлений з істотними умовами договорів та погоджується з ними. При цьому, жодного письмового доказу на підтвердження цих обставин не надано.

Відповідно до наданих позивачем відповідей банку (арк. справи 9,11), вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не має можливості повідомити про виникнення заборгованості по рахункам (кредитному, картковому) у ОСОБА_6 Також у відповідь на ухвалу Добропільського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року про витребування доказів по справі (оригіналів або належним чином засвідчених копій документів) про заборгованість та належне підтвердження вказаних правових підстав для списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_6, надано не було, крім руху по картковому рахунку № 5168 7572 0130 8311, без зазначення причин та відповідних документів на підставі чого були списані грошові кошти.

Листом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 11 червня 2015 року (а.с. 24) відповідач повідомив, що надати витребувані документи не має можливості.

В ході розгляду справи представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в своїх поясненнях повідомила, що документи, які підтверджують факт заборгованості ОСОБА_6 відсутні, але сам факт, що були списані грошові кошти і суму заборгованості обґрунтувати не мають можливості.

Відповідач посилався на умови та правила надання банківських послуг, копію наказу по банку від 9 березня 2006 року. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази існування кредитних правовідносин між сторонами.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про те, що грошові кошти списані з карткового рахунку позивача безпідставно.

Згідно виписки з карткового рахунку, за період з 2 вересня 2013 року по 13 лютого 2015 року з даного рахунку списані грошові кошти для погашення простроченої заборгованості в загальній сумі 2721,72 грн (21 грудня 2013 року - 49,75 грн., 21 грудня 2013 року 01,00 грн., 21 грудня 2013 року - 02,50 грн., 23 грудня 2013 року - 01,25 грн., 25 грудня 2013 року - 704,33 грн., 27 січня 2014 року - 04,40 грн., 28 січня 2014 року - 02,20 грн., 29 січня 2014 року - 01,10 грн., 30 січня 2014 року - 0,55 грн., 30 січня 2014 року - 720,30 грн., 30 січня 2014 року - 24,67 грн., 31 січня 2014 року - 360,15 грн., 04 березня 2014 року - 0,40 грн., 05 березня 2014 року - 0,20 грн., 06 березня 2014 року - 0,10 грн., 08 березня 2014 року - 0,05 грн., 11 березня 2014 року - 0,03 грн., 16 березня 2014 року - 0,01 грн., 16 березня 2014 року - 0,01 грн., 22 жовтня 2014 року - 03,60 грн., 22 жовтня 2014 року - 01,40 грн., 30 січня 2015 року - 0,01 грн., 30 січня 2015 року - 843,71 грн.).

ОСОБА_6 посилався на те, що 9 березня 2015 року з карткового рахунку було списано 2496,27 грн. Разом з тим, належних та допустимих доказів списання даної суми не надав.

Суд апеляційної інстанції, повно встановивши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, перевіривши доводи сторін у справі, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для скасування рішення місцевого суду в частині визнання договору неукладеним з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог та обґрунтовано змінив рішення суду першої інстанції в частині розміру списаних грошових коштів.

При встановлені фактичних обставин справи судом апеляційної інстанції не було порушено норми процесуального права, а при ухваленні судового рішення правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування апеляційним судом та судом першої інстанції у нескасованій та незміненій частині норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень. При вирішенні даної справи судом апеляційної інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та рішення місцевого суду у нескасованій та незміненій частинах без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват-Банк» відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року у нескасованій та незміненій апеляційним судом частині, та рішення апеляційного суду Донецької області від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
суддіВ.С. Висоцька
М.К. Гримич
О.В. Умнова
І.М. Фаловська