Справа № 574/1204/16-ц
Провадження № 2/574/61/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивача адвоката Міненко С.А.

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки адвоката Осипенко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що відповідачка є власником собаки бійцівської породи «тер`єр американський стафордширський». Порушуючи правила утримання собак, остання 26.08.2016 року, близько 19 години 30 хвилин допустила вільний вигул собаки поза межами свого господарства, внаслідок чого собака здійснила напад на його сина ОСОБА_1 спричинивши йому тілесні ушкодження у виді укушених рваних ран по задньо-бічній поверхні лівої гомілки. За допущені порушення відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому, в наслідок отриманих тілесних ушкоджень, позивачу була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 691 грн.42 коп., з яких 144 грн.59 коп. витрати на придбання медикаментів та 546 грн. 83 коп. витрати, пов`язані з придбання паливно-мастильних матеріалів для доставки потерпілого до медичного закладу для надання медичної допомоги. Крім цього вважає, що йому також було заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у перенесених дитиною фізичних стражданнях, змінилися його звички, ритм життя, розвинулася фобія щодо собак. Просив стягнути з відповідачки 691 грн.42 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позові.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала частково, пояснивши, що дійсно в її сім`ї утримувалася собака, яка 26.08.2016 року випадково вискочила з двору на вулицю та напала на ОСОБА_1 , який проходив неподалік. Вона працює медичною сестрою, а тому відразу надала йому першочергову медичну допомогу, та організувала його доставку в лікарню. Після обстеження останнього лікарем, вона придбала за свої кошти близько 50 грн. необхідних медичних препаратів та перев`язочних матеріалів. Через декілька днів вона знову оплатила в лікарні витрати на придбання необхідних ліків та матеріалів на суму близько 258 грн.. Батько дитини поставив вимогу умертвити собаку, що вони і зробили через десять днів після цієї події. Породу собаки не знає, оскільки документів на неї не було. Висловила жаль з приводу даної події та вважала, що матеріальну шкоду позивачі не понесли, оскільки лікування оплатила вона, а розмір моральної шкоди згодна сплатити в сумі близько 1500 грн..

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що 26.08.2016 року їй подзвонила відповідачка та повідомила, що її собака покусала ОСОБА_1 . Всі разом вони поїхали в лікарню, де йому наклали шви та обробили рану. Поки зняли шви, вони ще декілька разів їздили на перев`язки до лікарні. Дитину був вимушений возити чоловік, оскільки йому погано було ходити. На кожну перев`язку вони придбавали відповідні матеріали та ліки. В наслідок спричинення йому тілесних ушкоджень нападом собаки, він пропустив перший дзвоник, став замкнутий, жаліється на головну біль, погано спить та боїться ходити сам по вулиці.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що 26.08.2016 року собака відповідачки напала на її онука ОСОБА_1 .. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він близько місяця потребував певної допомоги. ОСОБА_2 був вимушений возити його до лікарні своїм автомобілем на перев`язки. Після цієї події онук став нервовий, іноді жаліється на головні болі, оскільки пережив сильний стрес.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила вищевказані обставини, доповнивши, що її племінник ОСОБА_1 після нападу собаки помінявся, став боятися собак. У відповідачки була собака бійцівської породи, оскільки вона її бачила декілька разів, коли перебувала на городі.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачка проживає по АДРЕСА_1 і є власником собаки бійцівської породи «американський стафордширський тер`єр», яку утримувала у закритому дворі вказаного домогосподарства.

26 серпня 2016 року, у вечірній час, близько 19-ї години, через незачинені ворота подвір`я, собака вискочила з двору та, перебуваючи у загально доступному місці на АДРЕСА_2 біля подвір`я будинку НОМЕР_1 , напала на малолітнього ОСОБА_1 і покусала його.

З медичної документації Буринської ЦРЛ вбачається, що 26.08.2016 року о 19-й годині 35 хвилин останній звернувся до приймального відділення для надання медичної допомоги з ушкодженнями по задньо-боковій поверхні у нижній треті лівої гомілки та поставлено діагноз - укушена рана лівої гомілки (а.с.7-8).

Висновком судово-медичної експертизи №223 підтверджено, що при обстеженні ОСОБА_1 у нього виявлені тілесні ушкодження у виді укушених інфікованих ран лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від укусів тварин (собаки) і могли виникнути у термін та при обставинах про які зазначав потерпілий та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

З матеріалів Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області за фактом нападу собаки на малолітнього ОСОБА_1 (зареєстровані в журналі ЄО за №1940 від 27.08.2016 р.) вбачається, що в ході перевірки підтверджено факт порушення правил утримання відповідачкою ОСОБА_3 собаки бійцівської породи та спричинення в наслідок цього потерпілому тілесних ушкоджень внаслідок нападу собаки, що підтверджується висновком про результати перевірки, заявою ОСОБА_2 , довідкою Буринської ЦРЛ, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , які містяться в цих матеріалах.

На думку суду відповідачка свідомо замовчує про найменування породи собаки, яку вона утримувала в господарстві та яка покусала малолітнього ОСОБА_1 , посилаючись на необізнаність в цьому питанні і не надавши відповідні документи на неї, оскільки вищевказаною перевіркою працівниками Буринського ВП достовірно встановлено, що відповідачка утримувала собаку породи «стаф - тер`єр», що відповідає породі «Тер`єр американський стафордширський».

Вказані обставини були підтверджені нею та ОСОБА_8 при наданні письмових пояснень працівникам правоохоронного органу, в яких останні зазначили породу собаки та її кличку.

Відповідно до п.п. а) п.6 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17.06.1980року власники собак, котів і хижих тварин зобов`язані: а) щороку реєструвати (перереєстровувати) собак, котів і хижих тварин віком від двох місяців і старше. При первинній реєстрації собак, котів і хижих тварин їх власникам видаються реєстраційні посвідчення і правила їх тримання, а на собак, крім того, і номерні знаки. Номерний знак собаки прикріплюється до її ошийника.

Пунктом 7 цих правил встановлено, що власникам собак і котів дозволяється: виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю (з обов`язковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку.

Відповідно до Переліку порід собак, відповідальність власників яких підлягає обов`язковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, що міститься в Постанові КМУ № 944 від 9.07.2002, собака породи «Тер`єр американський стафордширський віднесена до переліку таких собак, є собакою бійцівської породи, та діяльність, пов`язана з її утриманням є джерелом підвищеної небезпеки. Натомість, відповідальність відповідачки, як власника собаки цієї породи застрахована не була.

Постановою судді Буринського районного суду від 09.09.2016 року відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.154 КУпАП за фактом порушення правил тримання собаки, яка 26.08.2016 року покусала малолітнього ОСОБА_1 , що підтверджується справою про адміністративне правопорушення №574/1094/16-п.

Зазначена постанова не оскаржувалася та набрала законної сили, а позивачка визнала свою вину та сплатила призначений суддею штраф.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу частини 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд погоджується з доводами позивача з необхідністю врахування до обґрунтованих витрат на лікування потерпілого згідно наданих касових чеків на загальну суму 144 грн. 59 коп., оскільки саме ці витрати були безпосередньо понесені потерпілим і пов`язані з його лікуванням та придбанням лікарських засобів після укусу собаки. Що стосується решти матеріальних витрат на суму 546 грн.83 коп., до яких ввійшли згідно наданих чеків витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів, суд вважає, що вони не можуть бути відшкодовані оскільки належних доказів щодо необхідності їх проведення, в тому числі для лікування, розміщення, утримання саме потерпілого, суду не надано (а.с.9-11).

Моральна шкода ОСОБА_1 заподіяна в зв`язку перенесеним фізичним болем та стражданнями внаслідок отриманих тілесних ушкоджень. Були порушені його сталі життєві та родинні зв`язки, змінився спосіб життя, погіршився стан здоров`я. До теперішнього часу потерпілий відчуває страх, який був викликаний нападом собаки.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи при цьому характер,тривалість та глибину фізичних і душевних страждань, які зазнав позивач, його стан здоров`я, фактичні обставини справи, ступінь вини відповідачки, її матеріальний стан і наївність у неї утриманців, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 10000 грн.

При цьому відповідачка в суді не довів, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15,60,130,174,212 ЦПК України, ст.ст.1166, 1206 ЦК України, ст.128 КПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь малолітнього ОСОБА_1 в особі його законного представника батька ОСОБА_2 144 грн. 59 коп. - в рахунок відшкодування витрат на лікування та 10000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 03.07.2017 року.