Справа № 683/3149/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м.Старокостянтинів.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Андрощука Є.М.

при секретарі Крупській В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2 до Старокостянтинівської районної державної адміністрації, Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівської районної державної адміністрації, Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування заявленого позову позивач вказала, що з 01.09.1992 року по 26.05.1997 року вона працювала поваром в КСП «Поділля», а в подальшому КСП ім.1 Травня в с.Капустин Старокостянтинівського району. У 1995 році розпочалося паювання земель КСП 1 Травня в с.Капустин. 28.12.1995 року КСП ім.1 Травня було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №031, до якого додано списки громадян членів на отримання земельної частки (паю). Її як члена КСП було включено у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), однак сертифіката на право на земельну частку, вона не отримала.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила позов задовольнити з вищенаведених підстав та доповнила, що наданий час на території Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району є землі запасу.

Представник відповідача Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача Старокостянтинівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 01.09.1992 року по 26.05.1997 року працювала поваром в КСП «Поділля», а в подальшому КСП ім.1 Травня в с.Капустин Старокостянтинівського району, та була членом, даного КСП.

28.12.1995 року КСП ім.1 Травня с.Капустин Старокостянтинівського району було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №031, до якого додано списки громадян членів на отримання земельної частки (паю).

ОСОБА_2, як члена КСП було включено у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), однак сертифіката на право на земельну частку, вона не отримала.

Згідно довідки управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі №К-859/0-855/6-16 від 03.10.2016р. згідно розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації №386-р від 06.05.1996р. розмір земельної частки (паю) по КСП «1 Травня» с.Капустин Старокостянинівського району складав 3,48 умовних кадастрових гектарів, видати сертифікат на земельну частку (пай) не можливо через відсутність бланків сертифікатів.

Згідно довідки управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі №К-852/0-848/6-16 від 22.09.2016р. ОСОБА_2 має право на земельну частку (пай) КСП ім.1 Травня с.Капустин Старокостянинівського району, так як включена у список громадян-членів КСП ім.1 Травня с.Капустин Старокостянинівського району за №155 і на її імя сертифікат про право на земельну частку (пай) не видавався.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

В ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Також ч. 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст.2 вказаного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта.

Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час видачі Державного акту на землю та на час набрання чинності Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року позивач була членом КСП ім.1 Травня с.Капустин Старокостянтинівського районута була включена до списку членів підприємства, які мають право на земельну частку (пай), але сертифікат на право на

земельну частку (пай) на її ім'я не видавався, внаслідок чого права позивача були порушені, а тому підлягають захисту, за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що за позивачем ОСОБА_2 слід визнати право на земельну частку (пай), розміром 3,48 умовних кадастрових гектара, як члена КСП ім.1 Травня с.Капустин Старокостянтинівського районуХмельницької області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай), розміром 3,48 умовних кадастрових гектара у КСП ім.1 Травня в с.Капустин Старокостянтинівського районуХмельницької області без визначення частки у натурі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя