АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/7923/16-ц Головуючий 1 інстанції Труханович В.В.
Провадження № 22ц/790/1567/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Довгаль А.П., Сащенко І.С.,

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказувала, що з 2008 року вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. 19 лютого 2009 року у них народилася донька, ОСОБА_3, а 28 березня 2010 року син, ОСОБА_4. Наразі вони зі ОСОБА_1 мешкають окремо, сімейне життя не склалося, тоді як діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Матеріальної допомоги відповідач не надає.

У звязку з цим, просила суд стягнути зі ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 грудня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки заробітку (доходу) ОСОБА_1, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2016 року і до досягнення повнолітнього віку дитини. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, задовольнивши позовні вимоги частково та стягнути з нього аліменти в меншому розмірі, а саме ? частки, замість ? частки його заробітку (доходу).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що судом першої інстанції не враховано, що від першого шлюбу він також має доньку; крім того, на його утриманні також знаходяться його батьки; не заперечує проти стягнення аліментів, проте вважає обґрунтованим стягнення аліментів у розмірі ? частини його заробітку.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - зміні.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 2 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Правовідносини, що виникли, регулюються ст. ст. 180, 182, 183 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Як встановлено судом і не оспорюється сторонами, з 2008 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. 19 лютого 2009 року у них народилася донька, ОСОБА_3, а 28 березня 2010 року син, ОСОБА_4.

На даний час сторони мешкають окремо, сімейне життя не склалося, тоді як діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Матеріальної допомоги відповідач не надає.

Оскільки відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину.

Однак, що стосується розміру аліментів, то колегія суддів вважає за можливе змінити рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач працює оператором заправних станцій ТОВ «Альян Холдинг» та має постійний дохід.

Згідно з довідкою про доходи відповідача за період з грудня 2015 року по жовтень 2016 року загальна сума доходу становить 22914, 54 грн.. (а.с.19).

Крім того, у відповідача є ще неповнолітня дочка ОСОБА_5.

Чіткої фіксації «аліментної частки» від заробітку батьків дитини законодавством не встановлено.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Позивачкою у судових засіданнях не була доведена та обґрунтована необхідність стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/2 частки.

Суд, визначаючи аліменти в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача, не навів мотивів визначення саме такого розміру і взагалі ніяких мотивів, крім норм СК України.

Доказів на підтвердження такого розміру аліментів взагалі позивачкою не надано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів підлягає зміні, а саме з 1/2 до 1/3.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3; 309 ч.1 п.4; 313; ч.2 314; 316, 317, 319, 325 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 грудня 2016 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 1/2 до 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді