справа № 361/7168/16-ц
провадження № 4-с/361/15/17
УХВАЛА

24 лютого 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Масловської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України -

в с т а н о в и в :

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 дії державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, де просить: - поновити йому строк на звернення до суду із цією скаргою у звязку із встановленням його представником ОСОБА_2 протиправних, незаконних дій, бездіяльності, рішень державного виконавця Рагімової А.Н. під час ознайомлення 06 грудня 2016 року з матеріалами виконавчого провадженням ВП № 31870599, із заявою представника ОСОБА_3 від 20 березня 2012 року про відкриття виконавчого провадження та довіреністю ТОВ «Траст Фінанс» від 06 лютого 2012 року на представника ОСОБА_3; - визнати протиправними дії державного виконавця Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, які полягають у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 березня 2012 року (ВП № 31870599); - визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження від 27 березня 2012 року (ВП № 31870599); - зобовязати державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 скасувати по виконавчому провадженню № 3187599 всі виконавчі дії та рішення, арешт майна та заборони його відчуження.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заявлене клопотання про поновлення строку на звернення до суду із скаргою. При цьому вони пояснили, що обставини протиправності дій та рішень, бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби були встановлені лише 06 грудня 2016 року під час ознайомлення представником заявника ОСОБА_2 із матеріалами виконавчого провадження № 31870599.

У судовому засіданні 03.02.2017 року представник Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби - ОСОБА_6 у вирішенні даного питання послався на розсуд суду, 24.02.2017 року до суду не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 від 27 березня 2012 року відкрите виконавче провадження № 31870599 з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2012 року № 2-207/2011.

13 лютого 2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 31870599.

24 листопада 2016 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_7 представляти його інтереси в судах, виконавчій службі та інших органах державної влади, підприємствах, організаціях, про що складено довіреність, яка посвідчена 24 листопада 2016 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 й внесена до реєстру за № 2116.

06 грудня 2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2Б ознайомився з виконавчим провадженням № 31870599.

13 грудня 2016 року представник заявника ОСОБА_9 - ОСОБА_2 від його імені подав до суду скаргу на дії, бездіяльність та рішення посадових осіб державної виконавчої служби.

За змістом статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 383, 384, 385 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно із статтями 67, 72, 73 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 (далі постанова ВСС України від 07 лютого 2014 року № 6) передбачено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до пункту 16 постанови ВСС України від 07 лютого 2014 року № 6 скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх зясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Перевіривши доводи клопотання заявника ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на звернення до суду із скаргою, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає. Викладені обставини не можуть бути визнані поважними. Виконавче провадження відкрите 27 березня 2012 року. До грудня 2016 року заявник ОСОБА_1 як особисто так і через представників не був позбавлений можливості ознайомитися із виконавчим провадженням, реалізувати визначені чинним законодавством права сторони цього виконавчого провадження, зясувати правомірність дій та рішень посадових осіб державної виконавчої служби, які були вчинені ще у 2012 році.

На підставі викладеного та керуючись статтями 73, 210, 383 - 385 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.М. Петришин