Справа №359/6656/16-ц
Провадження №2/359/307/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів служба у справах дітей Бориспільської міської ради, про стягнення грошових коштів,

встановив:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 6 вересня 2013 року вона уклала з ОСОБА_7 попередній договір, за яким позивач сплатив грошові кошти в розмірі 129600 гривень, а ОСОБА_7 зобовяза-лась не пізніше 1 травня 2014 року продати ОСОБА_1 квартиру по вул. Чумацькій, 2 в м. Борисполі. В обумовлений строк ОСОБА_7 не виконала це зобовязання та не повер-нула позивачу грошові кошти. 30 жовтня 2014 року вона померла. Спадкоємцями першої черги за законом були її сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Вони прийняли спадщину та набули право власності на земельні ділянки, що належали їх матері. У звязку з цим у відповідачів виникло зобовязання задовольнити вимоги ОСОБА_1 в межах вартості успадкованого ними майна. Тому позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 129600 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують по-зов та просять суд задовольнити його.

Представник відповідача ОСОБА_3 не визнає позов та заперечує проти його задо-волення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна потребував нотаріального посвідчення. Однак поперед-ній договір купівлі-продажу квартири, підписаний 6 вересня 2013 року позивачем та ОСОБА_8, був укладений лише в простій письмовій формі. Ця обставина свідчить про те, що вказаний правочин є недійсним. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на під-твердження того, що ОСОБА_1 передала ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 129600 гривень. Крім того, вона предявила вимоги до відповідачів вже після закінчення строку, передбаченого ч.2 ст.1281 ЦК України. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 також заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що ОСОБА_1 була при-сутньою на похованні ОСОБА_7 Їй було відомо про те, що ОСОБА_7 померла ще 30 жовтня 2014 року. Однак ОСОБА_1 предявила вимоги до відповідачів лише через півтора роки. Ця обставина свідчить про те, що вона пропустила строк, передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України. Тому представник відповідача ОСОБА_4 просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник служби у справах дітей Бориспільської міської ради ОСОБА_9 не зявилась у судове засідання та надіслала заяву (а.с.53), в якій вона не визнає позов та про-сить суд розглянути цивільну справу в її відсутності.

Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, допитавши свідків та до-слідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з та-ких підстав.

Встановлено, що 6 вересня 2013 року позивач та ОСОБА_7 підписали попередній договір купівлі-продажу квартири (а.с.6-9). За цим попереднім договором ОСОБА_1 передала грошові кошти в розмірі 129600 гривень, а ОСОБА_7 зобовязалась до 1 травня 2014 року укласти з нею договір купівлі-продажу квартири по вул. Чумацькій, 2 в м. Борисполі.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

Згідно з ч.3 ст.640 цього ж Кодексу договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

За правилом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка зберегла грошові кошти у себе за раху-нок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно отримані гро-шові кошти майно), зобовязана повернути потерпілому ці грошові кошти.

Як вбачається з ч.1 ст.657 цього ж Кодексу, станом на 6 вересня 2013 року договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладався у письмовій формі і підлягав нотаріальному посвідченню. У звязку з цим попередній договір купівлі-продажу квартири також потребував нотаріального посвідчення. Однак попередній договір купівлі-продажу квартири, підписаний позивачем та ОСОБА_7, не був посвідчений нотаріально. Ця обставина свідчить про те, що вказаний попередній договір так і залишився неукладеним.

Не зважаючи на це, розділ 3 цього договору є беззаперечним письмовим доказом, який підтверджує передачу ОСОБА_1 та отримання ОСОБА_7 грошових коштів в розмірі 129600 гривень. У звязку з тим, що попередній договір купівлі-продажу квартири був неукладеним, ОСОБА_7 отримала вказані грошові кошти без жодної правової під-стави.

З огляду на це суд вважає, що у ОСОБА_7 виник обовязок повернути позивачу грошові кошти в розмірі 129600 гривень.

30 жовтня 2014 року ОСОБА_7 померла. Ця обставина підтверджується копіями свідоцтва про народження серії 1-БК №126486 від 6 листопада 2014 року (а.с.16, 60), копією медичного свідоцтва про смерть (а.с.115), а також копією довідки третього секретаря з кон-сульських питань Посольства України у КНР №6156/17-547-1004к від 6 листопада 2014 року (а.с.17).

З копії інформаційної довідки зі спадкового реєстру №40007103 від 27 березня 2015 року (а.с.76) вбачається, що за час свого життя ОСОБА_7 не склала заповіт. Ця обста-вина свідчить про те, що після її смерті спадкування здійснювалось за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом були її сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії 1-БК №340850 від 4 червня 2013 року та серії 1-БК №041920 від 21 березня 2006 року (а.с.69, 70).

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а та-кож особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спад-щину.

Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спад-щини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що станом на час відкриття спадщини ОСОБА_5 був неповноліт-ньою, а ОСОБА_6 малолітньою дитиною. Крім того, 27 березня 2015 року ОСОБА_5 подав приватному нотаріусу Бориспільського міського нотаріального округу ОСОБА_10 заяву про прийняття спадщини (а.с.58). В той же день ОСОБА_11 та ОСОБА_4, діючи від імені ОСОБА_6, також подали цьому ж нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.59).

З огляду на це суд вважає, що відповідачі прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті їх матері ОСОБА_7

Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предяви-ти свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку ви-моги.

Згідно з ч.4 цієї ж статті кредитор спадкодавця, який не предявив у вказаний строк ви-моги до спадкоємців, що прийняли спадщину, позбавляється права вимоги.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона є рідною сестрою позивача. 13 листопада 2014 року ОСОБА_1 стало відомо про смерть ОСОБА_7 Поховання ОСОБА_7 відбулось 15 листопада 2014 року. ОСОБА_13 разом з позивачем були присутніми на похованні.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що 30 жовтня 2014 року при-близно о 19 годині 30 хвилин 20 годині 30 хвилин в м. Гуанчжоу у КНР померла ОСОБА_7 Це сталось в присутності ОСОБА_14 Перевезення тіла померлої коштувало 12000 доларів США. Грошові кошти в такому розмірі були відсутні. Тому тіло ОСОБА_7 було кремовано за 300 доларів США та 13 листопада 2014 року її прах був перевезений в Україну. 15 листопада 2014 року відбулось поховання, на якому була присутня ОСОБА_1 Тому їй було відомо про смерть ОСОБА_7

Аналіз показань свідків беззаперечно свідчить про те, що ще в листопаді 2014 року позивач дізналась про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 Зі штампу, розміщу-ному на титульній сторінці претензії (а.с.78), вбачається, що ОСОБА_1 предявила вимоги до відповідачів лише 12 квітня 2016 року, тобто майже через півтора роки після від-криття спадщини. Таким чином, вона пропустила строк, передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України.

З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_1 втратила право вимоги про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 129600 гривень. У звязку з цим у задоволенні позову їй належить відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позов-них вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1296 гривень. Ця об-ставина підтверджується квитанцією №159 від 19 серпня 2016 року (а.с.5). Однак у задово-ленні предявленого нею позову було відмовлено.

З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_15 та ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів служба у справах дітей Бориспільської міської ради, про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: сторонами протягом 10 днів з дня оголошення рішення суду; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець