Справа № 491/515/17
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Желяскова О. О.

з участю секретаря Рачкової І.В.

представника Ананьївського РВ ВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ананьєві подання Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусове проникнення до ? частини житлового будинку, розташованого в м.Ананьїв, по вул.Гагаріна, 34, Одеської області, належних на праві спільної часткової власності спільно з іншими особами ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2017 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшло подання Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусове проникнення до ? частини житлового будинку, розташованого в м.Ананьїв, по вул.Гагаріна, 34, Одеської області, належних на праві спільної часткової власності спільно з іншими особами ОСОБА_2.

В обґрунтування подання начальник Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомляє, що у державного виконавця Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться на виконанні виконавчий лист №2-549, виданий 28 березня 2008 року Ананьївським районним судом Одеської області, про зобовязання ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; мешкає в м.Ананьєві по вул.Гагаріна, 34) повернути ОСОБА_3 (мешкає в с.Романівка Ананьївського району) ринкову вартість 36500 кг насіння соняшника станом на 05 жовтня 2007 року у сумі 157680 грн.

Крім того 15 серпня 2008 року державним виконавцем було встановлено, що боржником вимоги виконавчого документа у встановлений державним виконавцем строк не виконано у звязку з відсутністю у нього майна, яке підлягало передачі. Враховуючи вказані обставини того ж дня до Ананьївського районного суду Одеської області було направлено заяву про встановлення способу й порядку виконання рішення (в порядку статті 33 Закону України «Про виконавче провадження»). Ухвалою Ананьївського районного суду від 07 жовтня 2008 року заяву відділу ДВС задоволено та постановлено стягнути з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 157680 грн.

Під час примусового виконання рішення суду встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на ? частину житлового будинку, розташованого в м.Ананьєві по вул.Гагаріна, 34, відносно якої 14 травня 2009 року державним виконавцем проведено опис та накладено арешт. Однак рішенням Апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2013 року № 22-ц/785/924/13 за дружиною боржника ОСОБА_5 визнано право власності на 36/100 частин арештованого майна, а за боржником залишено право власності на 64/100 із ? частини відповідного житлового будинку. Також вказаним рішенням було постановлено зняти арешт з належного ОСОБА_5 майна. Тому 20 березня 2014 року державним виконавцем знято арешт з майна, належного дружині боржника, а 21 березня 2014 року проведено опис та арешт 64/100 частин із 1/2 частини житлового будинку в м.Ананьєві по вул.Гагаріна, 34. Відповідний акт опису та арешту був складений державним виконавцем у присутності ОСОБА_2, а його копія була вручена боржнику під особистий підпис. Зауважень або якихось заяв від боржника під час проведення опису не надійшло. 21 березня 2014 року з метою визначення ринкової вартості арештованого майна державним виконавцем призначено експерта для участі у виконавчому провадженні, який надав звіт з оцінки 16 жовтня 2014 року. Однак 17 листопада 2014 року до відділу надійшла заява стягувача, в якій він повідомив про свою незгоду з результатами оцінки і на підставі ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» просив призначити рецензування відповідного висновку експерта. Однак у звязку з відсутністю коштів на проведення рецензування та тривалим пошуком субєкта оціночної діяльності, який би надав згоду на проведення необхідних робіт, рецензування звіту про оцінку майна так і не було проведене, а сам звіт втратив чинність. Тому 23 лютого 2017 року на підставі ч. 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», з метою визначення вартості арештованого майна державним виконавцем повторно винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 14 квітня 2017 року до відділу ДВС надійшла заява директора ТОВ «Українське консалтингове бюро», призначеного експертом у виконавчому провадженні, в якій він просить забезпечити доступ оцінювача до обєкта, вартість якого підлягає визначенню, для проведення огляду його стану та фотофіксації. 05 травня 2017 року державним виконавцем на адресу боржника (м. Ананьїв, вул. Гагаріна, 34) рекомендованою кореспонденцією було направлено лист з вимогою забезпечити 15 травня 2017 року о 16 год. 00 хв. безперешкодний доступ до обєкта оцінки. Вказаний лист був вручений боржнику 06 травня 2017 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням. 12 травня 2017 року на адресу відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_2, в якій він повідомляє про те, що окрім нього співвласниками ? частини житлового будинку в м.Ананьєві по вул.Гагаріна, 34 є інші особи - ОСОБА_6 та ОСОБА_7. На думку боржника, без надання їхньої згоди або без виділення реальної частки (в натурі) кожного із співвласників державний виконавець не має права вчиняти будь-які дії з вказаним обєктом нерухомості. Враховуючи вказане 15 травня 2017 року до відділу ДВС надійшла спільна заява ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в якій вони також повідомляють про свою незгоду з проведенням виконавчих дій відносно належного їм на праві спільної часткової власності майна. Цього ж дня державним виконавцем разом з представником ТОВ «Українське консалтингове бюро» здійснено вихід за місцем проживання боржника для проведення огляду та фотофіксації арештованого майна. Однак, незважаючи на письмову вимогу про забезпечення доступу до обєкта, боржник з будинку не вийшов, ворота не відчинив, телефоном повідомив державного виконавця, що надасть йому доступ до свого житла лише за наявності окремого судового рішення.

На підставі викладеного вважає зазначені дії боржника такими, що унеможливлюють виконання судового рішення, в звязку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просить задовольнити заявлені вимоги.

Представник Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні під час розгляду справи пояснив, що дійсно державним виконавцем не встановлено та не надано документів, які б підтверджували належність 1/2 частини будинку боржнику, який знаходяться за адресою: вул.Гагаріна, 34, м.Ананьїв Одеської області, боржнику ОСОБА_2, однак наполягає на задоволенні заяви в повному обсязі.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій статті 376 ЦПК України, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні даного подання з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаної правової норми вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Згідно зі ст.53 Конституції України громадянам України гарантується недоторканність житла. Ніхто не має права без законної підстави увійти в житло проти волі осіб, які проживають у ньому.

В силу статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При цьому також необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Проте, до вказаного подання державний виконавець жодного доказу перешкоджання боржника вільному доступу до житла не надає, не надано жодних документів на підтвердження факту проживання боржника за вказаною в поданні адресою, не зясовано, яка саме частина житлового будинку належить боржникові на праві власності, адже довідка датована 2008 роком не є належним доказом права власності на житловий будинок, а згідно матеріалів подання, окрім боржника співвласниками ? частини житлового будинку по вул.Гагаріна, 34, в м.Ананьїв Одеської області є ОСОБА_6 та ОСОБА_7, однак вказане не підтверджено матеріалами доданими до подання, а отже, не подано належного обґрунтування необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житлового приміщення.

Крім того з матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем вжито всі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

За таких підстав суд вважає, що подання про примусове проникнення до житла є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки примусове проникнення до житла боржника буде порушувати гарантовані Конституцією права щодо недоторканості житла власників будинку та осіб, які там проживають, а тому суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Підставою для надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи є наявність обставин, які свідчать про те, що боржник безпідставно чинить перешкоди для перевірки його майнового стану, опису, арешту та вилучення з житла належного йому майна, що значно ускладнює чи робить неможливим виконання судового рішення (виконавчого документа).

Оцінюючи представлені докази в сукупності, суд приходить до висновку що подання є передчасним та на даний час задоволенню не підлягає, оскільки не було представлено доказів для надання дозволу примусового проникнення до будинку. Із складених державним виконавцем актів взагалі не зазначено, що перешкоджало в доступі до квартири. Зачинені двері, не можуть вказувати на перешкоджання державному виконавцеві у вчиненні виконавчих дій, або не проживання за вказаною адресою. Більш того навпаки, із доданих актів видно, що державний виконавець не застав боржника, що підтверджує відсутність перешкод з боку ОСОБА_2 в доступі до квартири, а від так і відсутні підстави для примусового проникнення до житла.

Крім того не надано належних та допустимих доказів про те, що ? частина будинку №34 по вул.Гагаріна в м.Ананьїв Одеської області належить боржнику.

У наданих суду матеріалах відсутні відомості, що підтверджують місце проживання (реєстрації) боржника за даною адресою. Відсутність боржника за адресою вказаного житлового будинку не може розглядатись судом як ті обставини, що боржник чинить перешкоди у вільному доступу державного виконавця до житла чи іншого володіння.

Судом встановлено, що державний виконавець не надав суду жодних доказів про те, що ОСОБА_2 дійсно умисно ухиляється від належного виконання рішення суду. Крім того державний виконавець, в своєму поданні не надав жодних відомостей про те, хто станом на теперішній час є власниками будинку відповідно до часток у спільній сумісній власності, до якого виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення, що унеможливлює належний розгляд зазначеного подання.

Таким чином, державним виконавцем не надано суду жодного доказу в підтвердження, того що боржником чиняться перешкоди в доступі державного виконавця до нерухомого майна за адресою: м.Ананьїв, вул.Гагаріна, 34, Одеської області, а посилання державного виконавця ґрунтуються на припущеннях та посиланнях. Будь-яких інших належних доказів в підтвердження неможливості проникнення до житла державним виконавцем суду не представлено.

Керуючись ст.ст.209-210, 376 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусове проникнення до ? частини житлового будинку, розташованого в м.Ананьїв, по вул.Гагаріна, 34, Одеської області, належних на праві спільної часткової власності спільно з іншими особами ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п?яти днів з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п?яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: Желясков О.О.

Ухвала набула законної сили ___________________20___року.