Справа № 355/239/17
Провадження № 2-н/355/16/17
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

10 березня 2017 року суддя Баришівського районного суду Київської області Єременко В.М., розглянувши матеріали справи наказного провадження №355/239/17, №пр.2-н/355/16/17 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 1641,81 грн., судового збору в розмірі 800,00 грн.

У відповідності до ч. 6 ст. 100 ЦПК України Баришівський районний суд звернувся до Відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Київській області із запитом про місце реєстрації ОСОБА_1

09.03.2017 року судом було отримано інформацію про те, що боржник ОСОБА_1 07.08.2014 року знятий з реєстрації, як померлий.

Перевіривши заяву та додані до заяви документи, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право та у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд виходить з неможливості розгляду цієї заяви в порядку наказного провадження у зв'язку зі смертю боржника ОСОБА_1

У пункті 1 Постанови від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив судам, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, враховуючи, що розділом ІІ ЦПК України процедура розгляду заяв у наказному провадженні полягає у видачі судового наказу, зупинення провадження за п. 1 ч. 1 ст. 201 ЦПК України для встановлення кола правонаступників після смерті померлого боржника не може бути застосований судом під час вирішення питання про прийняття заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, підстав для прийняття заяви про видачу судового наказу немає.

Як розяснено в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Окрім того, з доданих до заяви матеріалів вбачається спір про право, оскільки між сторонами відсутній укладений договір про надання відповідних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 95, 96, 100, 101, 294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, та роз'яснити, що заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня її отримання копії ухвали.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_2