АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 679/443/16-ц
Провадження № 22-ц/792/295/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар - Лапко Ю.В.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

представника апелянта - ОСОБА_2,

позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_1, треті особи: орган опіки та піклування Нетішинської міської ради, відділ реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області про встановлення батьківства та стягнення аліментів,

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що підтримувала з відповідачем близькі стосунки. ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилась дочка ОСОБА_5, батьком якої є відповідач. Проте відповідач відмовився подати заяву до органу РАЦС про реєстрацію батьківства. На даний час позивач та її неповнолітня дочка проживають разом. Відповідач ухиляється від утримання дочки, хоча має таку можливість, оскільки працює і отримує заробітну плату. Просить встановити, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 11 березня 2016 року до її повноліття.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 серпня 2016 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця с.Пилиповичі Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1, батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

_____________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Сопронюк О.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія 48

народження, уродженки м.Нетішин Хмельницької області. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця с.Пилиповичі Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, жительки АДРЕСА_2 аліменти на дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про стягнення судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не враховано показання відповідача, надані ним як свідком, що позивач підтримувала стосунки з іншим чоловіком, який її матеріально підтримує. Апелянт посилається на те, що висновок судового експерта оформлений з порушенням вимог чинного законодавства та нормативних документів, а тому не може вважатись належним та допустимим доказом. При проведенні експертизи не здійснювався збір анамнезу про перенесені захворювання, були допущені порушення при відборі крові. Також, у висновку в порушення вимог ст.147 ЦПК України не зазначена освіта особи, яка проводила експертизу та не надано до суду свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта. З висновку експерта слідує, що він є ймовірним, а тому взагалі не може прийматись судом до уваги як доказ.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, просять її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Представники третіх осіб без самостійних вимог: органу опіки та піклування Нетішинської міської ради та відділу реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися. Представник виконавчого комітету Нетішинської міської ради подав заяву про слухання справи у його відсутності.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_5, матір'ю якої є позивач ОСОБА_3, яка на момент народження дитини у зареєстрованому шлюбі не перебувала.

Відомості про батька в актовому записі про народження дитини були записані зі слів позивача ОСОБА_3 відповідно до ст.135 СК України.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо

запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з висновком експертизи судово-медичної генетичної ідентифікації № 153 від 04 квітня 2016 року вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 складає величину не менше 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 практично доведено.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання апелянта на те, що висновок суду не можна вважати належним та допустимим доказом не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1.1 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ від 17 січня 1995р. №6, судово-медична експертиза (дослідження) речових доказів у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, а також у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, а також судово-медична експертиза на підприємницьких засадах проводиться згідно з Законом України «Про судову експертизу», процесуальним законодавством, іншими законодавчими актами, Інструкцією про проведення судово-медичної експертизи, даними Правилами та затвердженими нормативними документами Міністерства охорони здоров'я (надалі - МОЗ) України. Експертизи у відділенні проводяться з метою встановлення наявності і групової належності об'єктів людського походження (крові, виділень, волосся, кісток тощо), встановлення батьківства, материнства та підміни дітей, з використанням спеціальних методів, методик, а також знань у галузі судової медицини.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами - імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються методичними рекомендаціями «Використання ДНК-аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей)» (далі - Методичні рекомендації), розробленими фахівцями Національної медичної академії післядипломної освіти ім.П.Л.Шулика, ДУ "Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України", Одеського національного медичного університету і Дніпропетровського обласного бюро СМЕ та погодженими МОЗ України у 2012 року.

Згідно з висновком експерта №153 від 14.06.2016 року у відділенні судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи 19.05.2016 року було відібрано зразки крові ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на паперові фільтри, про що було складено відповідний протокол.

Відповідно до п.2.1 зазначених Методичних рекомендацій одразу після відбору частину крові потрібно розмістити на фільтрувальному папері або лабораторній марлевій серветці і висушити при кімнатній температурі, подалі від нагрівальних приладів, після чого запакувати в паперові пакети, маркувати і зберігати в архіві відділення (зразки крові, що використовуються в експертизах спірного батьківства, материнства, підміни дітей, родинності, після дослідження знищуються).

З висновку експерта вбачається, що виділення ДНК проводилось за методикою з використанням паперових фільтрів, а тому дії експерта відповідають Правилам проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи та Методичним рекомендаціям.

Відповідачем не надано доказів того, що він, позивач ОСОБА_3 або дитина ОСОБА_5 перенесли переливання крові чи захворювання, які могли б вплинути на склад крові, а позивач заперечила наявність таких захворювань у неї та дитини. Тому, той факт, що при проведенні експертизи не здійснювався збір анамнезу осіб, в яких відбиралися зразки крові, не є порушенням вимог щодо проведення експертизи.

Згідно із п.3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

Відповідно до Реєстру атестованих судових експертів експерт Юрченко М.В. є атестованим судовим експертом, яка має право проводити судово-медичні експертизи (вид експертної спеціалізації - судово-медична імунологія). Юрченко М.В. підтверджено 5 кваліфікаційний клас судового експерта та присвоєно другу кваліфікаційну категорію (посвідчення НОМЕР_1).

Тому посилання апелянта на те, що істотним порушенням вимог щодо проведення експертизи є відсутність у висновку експерта відомостей про освіту останнього та свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, колегія суддів вважає необґрунтованим.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем надано належні та допустимі докази, які підтверджують те, що ОСОБА_1 являєтьсябатьком дитиниОСОБА_5

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а тому в цій частині рішення суду не переглядається.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п.2, 3 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судових витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до п.47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем в галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК).

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 є адвокатом та брав участь в апеляційному суді на підставі договору про надання правової допомоги від 15.02.2017 року.

Станом на січень 2017р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1600грн.

Відповідно до прибуткового касового ордера №8/17 від 27.02.2017 року ОСОБА_3 сплатила ОСОБА_4 1100грн., а саме за підготовку заперечення - 500грн. та за ведення справи в апеляційному суді Хмельницької області - 600грн. Як вбачається з журналу судового засідання безпосередньо в апеляційному суді Хмельницької області представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 затратив 1год.30хв., на виготовлення заперечення на апеляційну скаргу затрачено 2 год., що підтверджується також актом прийому виконаних робіт з зазначенням розрахунку витраченого часу. Тобто, дійсно граничний розмір витрат на правову допомогу в суді складає 2112грн. (1600грн.х40:100х3год.30хв.=2112грн.), а тому колегія суддів вважає за можливе стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 1100грн.

Частиною 1 статті 85 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони.

Згідно з ч.3 ст.85 ЦПК України граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Витрати позивача та її представника, пов'язані з переїздом до м.Хмельницького, становлять 180грн. (90грн.х2), що підтверджується квитками на автобус.

Згідно з Постановою КМ України №590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Відповідно до Постанови КМ України № 98 від 02.02.2011 року «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» сума добових витрат становить 30 грн., а гранична сума витрат на найм житлового приміщення за добу (не більш як) 250 грн.

Тому, на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані з переїздом, у сумі 60грн. (30х2).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України,колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 серпня 2016 рокузалишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1160 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова