Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/469/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

01.03.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Потапенка В.І., Франко В.А.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та її утримання,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та її утримання.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, 02.03.2016 року.

На даний час шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, однак вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, фактично шлюбні відносини між ними припинено.

ОСОБА_3 зазначила, що син проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дитини, допомогу на утримання дитини надає несвоєчасно та у не достатньому розмірі.

Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, а тому не має можливості працювати та забезпечувати себе і дитину.

Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має постійний заробіток, аліменти на користь інших осіб не платить, інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має. Просила суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? з усіх видів заробітку( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі ? з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня предявлення позову до досягнення ОСОБА_4 3-х років, тобто до 02.03.2019 року.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дружини, в звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 15.07.2015 року (а. с. 4 ).

Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.5).

Малолітня дитина проживає разом з ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 1491 від 2016 року (а. с.6 ).

Відповідач згідно наданих квитанцій намагався сплачувати кошти в рахунок аліментів ( а.с. 30-35).

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 84СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років.

Суд першої інстанції дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки сторони не дійшли спільної згоди щодо способу виконання обов'язку батька щодо утримання дитини, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду до досягнення дитиною 18 років та на утримання позивача в розмірі 1/4 частини, всіх видів заробітку доходів, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4, 02.03.2016 року 3-х років.

Суд першої інстанції зазначив, що при визначенні розміру аліментів на утримання дружини виходить з того, що позивач окрім допомоги на дитину немає інших доходів, що підтверджується довідкою ( а.с. 41). Розмір цієї допомоги складає 2580 грн. за 3 квартал 2016 року, тобто 860 грн. в місяць. Позивач згідно наданої довідки проживає з дитиною без реєстрації в квартирі своєї матері ( а.с. 40).

Відповідач з квітня 2016 року має основне місце роботи Відділ фізичної культури та спорту Кіровоградської міської ради і має дохід за 3 квартал 2016року 3548,09грн, що складає 1183грн.в місяць.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки 1/4 частина від даного доходу в місяць за період з 20.09.16 року до 31.12.16 року складає 295,75грн., 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить з 20.09.16 року дo 30 листопада - 368,40 грн., з 01 грудня 406,50грн. Так як довідка про розмір заробітної плати відповідача після листопада 2016 року суду не надана, а мінімальна заробітна плата в України згідно законодавства була визначена з 20.09.16 року по листопад 2016 року - 1450 гривень, з грудня - 1600 гривень, а з січня 2017 року 3200грн. є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років без будь-яких порушень прав відповідача.

В апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції при винесені рішення були порушені норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів перевірила зазначені доводи і дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі частково знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 215 ЦПК України в рішенні суду повинно бути зазначено на підставі яких доказів та з яких мотивів суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам права.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 15.07.2015 року (а. с. 4 ).

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.5).

Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 1491 (а. с.6 ).

Відповідач згідно наданих квитанцій намагався сплачувати кошти в рахунок аліментів ( а.с. а.с. 30-35).

ОСОБА_2 з квітня 2016 року має основне місце роботи Відділ фізичної культури та спорту Кіровоградської міської ради і має дохід за 3 квартал 2016року 3548,09 грн., що складає 1183грн.в місяць.

Відповідно до ч.4 ст. 84СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що єдиним джерелом доходів відповідача є заробітна плата, з якої і мають здійснюватися відрахування на сплату аліментів. Даних про наявність у відповідача інших видів доходів у матеріалах справи немає.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів божника вираховується із суми, що залишається після утримання податків. У разі стягнення аліментів, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості пятдесят відсотків.

Колегія суддів дійшла висновку, що при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, судом першої інстанції не було враховано, що при сплаті відповідачем аліментів, у нього залишається менше коштів, ніж визначено прожитковим мінімумом для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, яка станом на 01 січня 2017 року становить 1600 грн.

Виходячи з наведеного можливо зробити висновок ,що відповідач не в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно як вирішив суд першої інстанції.

Однак приймаючи до уваги матеріальний стан позивача , факт того , що у звязку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до трьох років позивач не в змозі на даний час забезпечити себе матеріально самостійно , а також що відповідач фізично здорова людина має можливість працевлаштуватись однак не прикладає до цього зусилля колегія суддів дійшла висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, колегія суддів , дійшла висновку , що відповідно до п. 4 ст. 309 ЦК України зазначені обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дружини та ухвалення нового рішення в цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2017 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на її утримання скасувати, ухвалити нове рішення в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 3-х років, починаючи з 20.09.2016 року до 02.03.2019 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: