Справа №751/8736/16-ц
Провадження №2/751/217/17
Рішення

Іменем України

27 лютого 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

при секретарях Дасюк Н. В., Грищенко Н. С.

з участю перекладача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2 Франк та його представника ОСОБА_3, представника третьої особи служби у справах дітей Новозаводської районної у м.Чернігові ради ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Франк до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_2 Франк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання його батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобовязання Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_6, 25.07.2015 року, записавши батьком дитини ОСОБА_2 Франк, громадянин ОСОБА_7 Нідерланди, що народився 18.05.1968 року в Амерсфоорт Нідерланди.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 2013 року знайомий з ОСОБА_5 Неодноразово зустрічався з відповідачкою як в Нідерландах так і в Україні. Зазначає, що вони планували одружитися і переїхати жити в Нідерланди. В листопада 2014 року відносини їх погіршилися і він дізнався, що ОСОБА_5 вагітна. Зазначає, що до народження дитини всіляко підтримував її, в тому числі й матеріально. Приїздив на пологи, однак не встиг подати заяву про реєстрацію дитини в органи державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки одразу повернувся додому.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, при цьому посилалися на обставини зазначені в позові та в додаткових поясненнях (а.с.122-124).

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.53-55, 107-109).

Представник третьої особи - служби у справах дітей Новозаводської районної у м.Чернігові ради щодо заявленого позову покладався на розсуду суду, із врахуванням інтересів малолітньої дитини.

Представник третьої особи відділу державної реєстрації РАЦС Чернігівського міського управління юстиції, в судове засідання не зявилися, про день та час проведення судового засідання повідомлені належним чином. На адресу суду надійшов лист про розгляд справи без їх участі (а.с.119).

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пояснень позивача, 26 липня 2013 року він познайомився з відповідачкою. Їх відносини мали близький романтичний характер. Через деякий час відносини припинилися та мали періодичний характер. Зокрема, мали місце спільні зустрічі у містах Львові, Києві та у м. Нідерланди, що підтверджується копією електронного авіаквитка (а.с.125,126). У жовтні 2014 року він приїздив до Чернігова, зустрічались із відповідачем та підтримували відносини. У листопаді 2014 року відповідачка повідомила позивача про вагітність. В подальшому, у грудні 2014 року відповідачка приїздила до нього у Нідерланди.

Протягом всієї вагітності вона визнавала позивача батьком дитини, що підтверджується наданими суду роздруківками електронних листів, а також письмовими запереченнями відповідача від 24.11.2016 року (а.с.53-55). Після перебування відповідачки в лікарні у серпні 2015 року, позивачем надсилались кошти, що також підтверджується копією електронного листа (а.с.127).

25 липня 2015 року народилась дитина ОСОБА_6, що підтверджується копією актового запису про народження №1846 від 07.08.2015 року (а.с.25). У звязку з чим видано свідоцтво серії І-ЕЛ №172788. Матірю дитини записана «Фурса Наталія Степанівна», відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 127 Сімейного кодексу України чоловік, який не перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, може подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком дитини, у разі відмови держаним органом реєстрації актів цивільного стану у визнання особи батьком особи батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Умовами прийняття такої заяви є запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Як вбачається з вимог вказаної норми закону, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою.

Як вбачається зі ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.п. 6, 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У ст. 128 Сімейного кодексу України насамперед йдеться про «визнання», а не «встановлення» батьківства, адже визнання правовідношення як спосіб захисту ґрунтується на встановленні певних обставин. Відповідно до цього визнання батьківства судом можливе лише завдяки встановленню кровного споріднення між дитиною і певним чоловіком.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Керуючись цим загальним правилом, у ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України допускаються будь-які докази, які засвідчують походження дитини.

В ході розгляду справи за клопотанням позивача та його представника ухвалою суду від 25.11.2016 року була призначена судова медико генетична експертиза (а.с.72-73). Від проходження експертизи відповідачка ухилилася, на відбір зразків крові не зявилася, у зв'язку з чим судовий експерт повідомив про неможливість проведення експертизи (а.с.87).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі, коли ухилення сторони у справі щодо визнання батьківства від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для зясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

За таких обставин, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та право на спілкування з ним.

Беручи до уваги всі докази, що є у справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 ухиляється від участі в експертизі, а тому необхідно застосувати наслідки передбачені ч.1 ст.146 ЦПК України - визнати факт біологічного батьківства ОСОБА_2 Франк відносно ОСОБА_6, яка народилася 25 липня 2015 року, для зясування якого і було призначено експертизу.

Виходячи з принципу змагальності наведеного у ч.3 ст.10 ЦПК України, суд вважає, що ОСОБА_2 Франк доведено походження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (народженої ОСОБА_5С.) від нього, тобто біологічного звязку між ними.

Зрештою, враховуючи положення ст.7 СК України за яким регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, а дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановленні Конституцією України, Конвенцією про права дитини, а також діючи в інтересах дитини, яка має право знати про свого батька, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про визнання батьківства.

Разом з тим, вимоги про зобовязання третю особу Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області внести зміни в актовий запис про народження дитини, записавши його батьком ОСОБА_2 Франк, не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 26 ЦПК України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві (ст.30 ЦПК). Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є суб'єкти цивільних процесуальних правовідносин, які беруть участь у справі на стороні однієї із сторін з метою захисту своїх суб'єктивних прав та інтересів (ст. 35 ЦПК України). Сторони, крім прав та обов'язків, визначених ст. 27 ЦПК України, мають ще додаткові права, встановлені ст. 31 ЦПК України .

Згідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін.

Оскільки відповідно до ст.ст. 27, 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на відміну від сторін (ст. ст. 30, 31 ЦПК України) обмежені в процесуальних правах, суд не вправі ухвалювати щодо них рішення.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 14 січня 2011 року за № 55/18793 однією з підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства).

Відповідно до п. 2.16.4 вказаних Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином, прийняття судом рішення про встановлення батьківства певної особи стосовно дитини є достатньою підставою для внесення відповідних змін органами РАЦС до актового запису про народження дитини, а тому додатково зобов'язувати органи РАЦС, які до того ж не є стороною у справі, на вчинення цих дій, суд вважає недоцільним, а отже у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215, 218, 292 ЦПК України, ст.7, 128 СК України, враховуючи розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 Франк до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 Франк, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Амерсфоорт Нідерланди, громадянина ОСОБА_7 Нідерландів, батьком малолітньої дитини ОСОБА_6, яка народилася 25 липня 2015 року у м.Чернігові, Україна.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя Н. В. Маслюк