АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/2485/2017 Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи тим, що згідно з умовами Кредитного договору № CL119654 від 16 травня 2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, останньому було видано кредит у розмірі 283 178 грн. 76 коп., який відповідач зобов'язався повернути у повному обсязі не пізніше 15 травня 2017 року та сплатити 0,01% річних за користування кредитом. У випадку невиконання та неналежного виконання зобов'язань за договором позивач має право стягнути з відповідача штраф в розмірі 350 грн. за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання зобов'язання та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Зазначив, що позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, проте відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 16 вересня 2015 року складає 215 932 грн. 98 коп. У зв'язку з наведеним позивач просив суд стягнути вказану заборгованість та сплачений судовий збір з відповідача.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 219 171 грн. 98 коп.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та закрити провадження у справі, мотивуючи тим, що судом було порушено умови заочного розгляду справи, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, суд вважав встановленими обставини, які не були доведені позивачем. Суд не звернув увагу на те, що відповідач не одержав вимоги банку про дострокове виконання зобов'язання, тому положення п. 8.1 Договору до нього застосовані бути не можуть. Крім того, судом задоволено вимоги позивача про одночасне стягнення пені та штрафу за одне й те саме порушення умов договору, що суперечить вимогам чинного законодавства .

Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Універсал Банку» просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № CL119654, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 283 178 грн. 76 коп., а останній зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 15 травня 2017 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 0,01% річних. Відповідно до умов даного договору за користування кредитом понад встановлений Кредитним договором строк відповідач зобов'язувався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання. У випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань позивач вправі стягнути з позичальника штраф в розмірі 350 грн. за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання зобов'язання.

Відповідно до п.8.1. Кредитного договору Банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу і не усунення позичальником порушень, термін повернення кредиту скорочується до дати, вказаної у повідомленні про порушення умов договору, тобто на 31-й календарний день( а.с. 4-18).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив Лист-вимогу від 26 грудня 2014 року відповідачу про наявну заборгованість за Договором з пропозицією її погасити (а.с. 25).

Судом встановлено, що взяті на себе зобов'язання відповідачем не виконуються, внаслідок чого станом на 16 вересня 2015 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 215 932 грн. 98 коп., із яких поточна заборгованість по кредиту складає 160 485 грн. 53 коп.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 35 713 грн. 48 коп.; заборгованість по штрафу за прострочення виконання договірних зобов`язань - 5 599 грн. 90 коп.; пеня - 14 134 грн. 07 коп.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідачем допущені порушення умов кредитного договору, а тому після направлення банком на адресу відповідача вимоги, банк має право на дострокове стягнення кредитних коштів.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що в 2014 році він змушений був переїхати проживати до Криму, оскільки в місті Севастополь проживала його мати, яка потребувала постійної сторонньої допомоги, а у зв'язку із анексією Криму він не мав можливості сплачувати кредит, вимогу про дострокове повернення кредиту не отримував із тих же причин.

Колегія суддів не може погодитися із доводами апелянта, оскільки відповідно до п. 6.2.2 Кредитного договору позичальник зобов'язаний надавати кредитору письмове підтвердження із додаванням відповідних підтверджуючих документів щодо відповідності інформації, а саме : паспортних даних, ідентифікаційного номера, номерів телефонів, зареєстрованого або фактичного місця проживання, місця роботи і т.ін.

Оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання щодо повідомлення банку про зміну фактичного місця проживання , то банком було правомірно направлено відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту за вказаною в договорі адресою, а поштова квитанція відповідно до п.8.2 Договору , вважається належним документальним підтвердженням факту відправлення кредитором повідомлення , а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про правомірність дій банку щодо дострокового стягнення кредиту.

Однак, колегія суддів погоджується з посиланням відповідача в апеляційній скарзі на недопустимість подвійного стягнення штрафних санкцій за договором кредиту.

Відповідно до ст.. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У Постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року № 6-2003 цс15 зазначено : «Відповідно до ст.. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення -строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором- свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.. 61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності за одне й те саме порушення.»

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта щодо подвійного стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за порушення виконання грошового зобов'язання і тому прийшла до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 5 599 грн 90 коп.

В частині стягнення пені за цей період колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині повинно бути скасовано, а в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, оскільки за порушення виконання грошового зобов'язання за кредитним договором з ОСОБА_2 вже стягнуто штраф, що є аналогічним з пенею видом цивільно-правової відповідальності.

В решті рішення суду є законним та обґрунтованим та скасуванню із зазначених в апеляційній скарзі підстав не підлягає.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 8 червня 2016 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банку» пені в розмірі 14 134 грн 07 коп та в цій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

В решті рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 8 червня 2016 року змінити , зменшити суму стягнутої з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банку» кредитної заборгованості з 219 171 грн 98 коп до 205 037 грн 91 коп.

В решті рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 8 червня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подачі до цього суду касаційної скарги.

Головуючий : Судді: