Справа № 202/38/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

31 грудня 2016 року ТОВ "Кей-Колект" звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 24 грудня 2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки №0/0/3, відповідно до якого відповідачами передано в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. 12 грудня 2011 року Публічним акціонерним товариством УкрСиббанк було відступлено ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, укладеним з відповідачами. 27 січня 2016 року у зв'язку з порушенням ОСОБА_2 умов кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків у відповідності із застереженням, яке міститься в пункті 5 договору іпотеки, в позасудовому порядку було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем - ТОВ "Кей-Колект". 14 грудня 2016 року представниками ТОВ "Кей-Колект" була здійснена спроба потрапити до вищевказаної квартири, але виявилося, що в ній незаконно проживають відповідачі. За цих підстав ТОВ "Кей-Колект" просить усунути йому перешкоди в здійсненні права користування майном, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 шляхом надання постійного безперешкодного доступу до цього майна, а також визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 січня 2017 року визнано незаконним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 28016438 від 01.02.2016 року, яким за ТОВ «Кей-Колект» зареєстровано право власності на нерухоме майно квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вважали позовні вимоги необґрунтованими та просили відмовити в їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Кей-Колект" задоволенню не підлягають з огляду на наступне:

Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в іноземній валюті на суму 20000 доларів США, а позичальник повернути кредит у строк до 25 грудня 2017 року та сплатити відсотки за користування кредитом.

Також 24 грудня 2007 року в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, був укладений договір іпотеки №0/0/3, відповідно до якого іпотекодавці передали банку в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить їм на підставі свідоцтва про права власності на житло від 14.02.2000 року.

12 грудня 2011 року між ПАТ УкрСиббанк та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу № 1, відповідно до якого первісний кредитор ПАТ УкрСиббанк передало ТОВ Кей-Колект право вимоги за кредитним договором №0 від 24 грудня 2007 року.

Крім того, 12 грудня 2011 року між ПАТ УкрСиббанк та ТОВ «Кей-Колект» був укладений нотаріально посвідчений договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого у зв'язку з укладенням договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року ПАТ УкрСиббанк передало ТОВ Кей-Колект право вимоги за договором іпотеки № 0/0/3 від 24 грудня 2007 року.

27 січня 2016 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на квартиру АДРЕСА_2.

01 лютого 2016 року на підставі заяви ТОВ «Кей-Колект» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було прийнято рішення № 28016438 про проведення державної реєстрації права власності, відповідно до якого право приватної власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект», про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису 13069693).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2017 року рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 28016438 від 01.02.2016 року, яким за ТОВ «Кей-Колект» зареєстровано право власності на нерухоме майно квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, визнано незаконним та скасовано.

Зазначене рішення набрало законної сили 6 лютого 2017 року.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ці положення закону кореспондуються зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном.

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.

Як встановлено судом, на час розгляду дійсної справи рішення приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про державну реєстрацію за ТОВ "Кей-Колект" права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, визнано судом незаконним та скасовано і рішення суду про це набрало законної сили.

Таким чином, на час розгляду справи ТОВ "Кей-Колект" не є власником спірного житлового приміщення, а тому його вимоги про надання безперешкодного доступу до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та визнання відповідачів такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням є необгрунтованими, оскільки право на користування нерухомим майном є похідним від права власності на нього.

Доводи представника позивача в судовому засіданні про те, що ТОВ "Кей-Колект" подана апеляційна скарга на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2017 року суд не може взяти до уваги, оскільки жодних доказів прийняття до розгляду апеляційної скарги ТОВ "Кей-Колект" суду не надано.

Крім того, суд не може погодитися з доводами представника позивача про те, що, незважаючи на ухвалення судом рішення про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ "Кей-Колект", записи про реєстрацію права власності за ТОВ "Кей-Колект" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишаються чинними, оскільки в силу частини 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав тощо до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, у зв'язку із скасуванням судом рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за новим власником, права попереднього власника є дійсними з моменту їх первинної реєстрації.

Враховуючи наведене, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову ТОВ "Кей-Колект" відсутні.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позову ТОВ "Кей-Колект", суд вважає за необхідне зауважити, що у разі скасування в майбутньому судом апеляційної чи касаційної інстанції судового рішення від 25 січня 2017 року про визнання незаконним та скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ "Кей-Колект", у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 361 ЦПК України це може бути підставою для перегляду рішення в даній справі у звязку з нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко