Справа №461/8205/16-ц>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Домашовець М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління державної реєстрації Львівської міської ради, державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Галицький відділ Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління державної реєстрації Львівської міської ради. Після уточнення позовних вимог та залучення співвідповідача та третьої особи позов предявлений також до державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Галицький відділ Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником квартири №1 за адресою м. Львів, вул. У.Самчука, будинок 15 на підставі договору дарування. ОСОБА_1 стало відомо, що на її майно, а саме 1/6 частину квартири накладено обтяження державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, функції якого на даний час виконує управління державної реєстрації Львівської міської ради.

В інформаційній довідці, у пункті «Відомості про субєктів обтяження» інформаційної довідки зазначено особою, майно якої обтяжується, ОСОБА_3, тобто абсолютно іншу особу, а не позивача. Як встановлено позивачем у даній справі, обтяження на її майно було накладено на підставі постави про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №49729381 від 28.12.2015 року, виданої Галицьким відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. Проте, позивач не є стороною жодного виконавчого провадження, а відтак накладення арешту на її майно є незаконним та безпідставним.

Просить суд скасувати обтяження (арешт) з квартири.

Позивач до суду не прибула. В письмовій заяві представник позивача адвокат ОСОБА_4 просила суд справу розглянути без її участі та участі позивачки. ОСОБА_5 вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідачі, третя особа своїх представників в судове засідання не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 71835666, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Право власності зареєстроване 06.11.2015 року на підставі договору дарування від 06.11.2015 року.

23.11.2015 року Галицьким районним судом м. Львова винесено ухвалу про забезпечення позову у справі №461/8826/15-ц. Зазначеною ухвалою накладено арешт на 1/6 квартири №1 в будинку №15 на вул. У.Самчука у м. Львові, що належала на той момент ОСОБА_3.

28.12.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника (ОСОБА_3) та оголошення заборони його відчуження. Постановлено накласти арешт на 1/6 частини квартири №1 в будинку №15 на вул. У. Самчука у м. Львові, що належить боржнику ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1). Копію постанови направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника.

31.12.2015 року державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та накладено арешт на 1/6 частини квартири №1 в будинку №15 на вул. У.Самчука у м. Львові, що належить ОСОБА_3.

Відтак, станом на 31 грудня 2015 року квартира №1 в будинку №15 на вул. У.Самчука у м. Львові належала ОСОБА_1.

Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності на квартиру набуто позивачем у спосіб визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Нормами чч. 1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Такі правові регулювання містяться і в ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

В даному випадку в діях власника майна не встановлено неправомірної поведінки при набутті майна; майно належним чином оформлено та отримані правовстановлюючі документи.

Таким чином, з огляду на наведені доводи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

У зв'язку з тим, що вимоги щодо розподілу сплаченого судового збору позивачами не заявлено, дане питання судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 212-214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_5 Анатоліївни до управління державної реєстрації Львівської міської ради, державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Галицький відділ Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про зняття арешту задовольнити у повному обсязі.

Скасувати обтяження майна ОСОБА_1 та зняти арешт з 1/6 частини квартири №1 в будинку №15 на вул. У.Самчука у м. Львові, накладений на нерухоме майно ОСОБА_3, шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису про обтяження № 12875577 від 31.12.2015 року, зареєстрованого державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.Є. Радченко