У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи: відділ Держземагенства у Полтавському районі Полтавської області, ОСОБА_4, про визнання рішень сільської ради недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1. Після виготовлення 14 жовтня 2014 року технічного паспорта на вказаний будиноквін виявив, що у ньому зазначені не всі будівлі, які належали попередньому власнику - ОСОБА_5, згідно з технічним паспортом від 28березня 1988 року.

Просив суд визнати недійсними рішення Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 11 вересня 2007 року «Про розгляд заяв жителів села Зінці», яким вирішено вилучити з користування ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,10 га, оскільки вона не використовується та надати укористування земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 та рішення Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 30 грудня 2008 року «Про внесення змін до рішення Микільської сільської ради «Про приватизацію земельних ділянок», яким вирішено: пункт 1 рішення 23 сесії 5 скликання Микільської сільської ради від 16 жовтня 2008 року викласти у такій редакції:«Передати безкоштовно у приватну власність громадянину ОСОБА_4земельну ділянку, розміщену по АДРЕСА_1, площею 0,19 га по фактичному користуванню. В тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,19 га, видати у встановленому порядку ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку. Здійснити реєстрацію права приватної власності на землю та внести зміни до земле-облікових документів рахуючи збільшення земельної ділянки на 0,01 га за рахунок земель запасу Микільської сільської ради».

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 27 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 11 червня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішення Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 11 вересня 2007 року, від 16 жовтня 2008 року та від 30 грудня 2008 року відмовлено. При цьому невідповідність розмірів земельної ділянки схемі розміщення будівель, що міститься у технічному паспорті від 28 березня 1988 року, не є підставою для визнання рішень органу місцевого самоврядування недійсними, оскільки він не є правовстановлюючим документом.

Проте погодитись із таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що згідно з архівним витягом з протоколу Микільської сільської ради народних депутатів Полтавського району Полтавської області від 13 квітня 1994 року № 42 «Про приватизацію земельних ділянок» вбачається, що виконкомом сільської ради було прийнято рішення про передачу ОСОБА_5 безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 вересня 1988 року ОСОБА_4 на праві особистої власності належить житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із заповітом від 7 квітня 2006 року ОСОБА_3 є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5

Рішенням Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 11 вересня 2007 року «Про розгляд заяв жителів села Зінці» вирішено вилучити з користування ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,10 га у с. Зінці Полтавського району Полтавської області, оскільки вона не використовується останнім і надати її у користування для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4

Рішеннями Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 16 жовтня 2008 року та від 30 грудня 2008 року ОСОБА_4 передана у власність земельна ділянка загальною площею 0,19 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 4 листопада 2013 року за ОСОБА_3 визнано право власності в порядку спадкування на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1.

23 березня 2015 року реєстраційною службою Полтавського районного управління юстиції Полтавської області за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Також судом установлено, що 24 листопада 2011 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Полтавського району Полтавської області із заявою, яка була направлена за належністю до відділу Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області й за результатами перевірки останнім повідомлено про те, що рішення Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 11 вересня 2007 року «Про розгляд заяв жителів села Зінці» прийнято з порушенням вимог земельного законодавства. Крім того, у даному рішенні відсутні посилання на законодавчу базу, не внесені зміни в попереднє рішення, порушений порядок вилучення земельної ділянки тощо.

РішеннямМикільської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 14 лютого 2012 року «Про розгляд клопотання відділу Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області» призупинено дію рішення Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 11 вересня 2007 року, яке прийнято з порушенням вимог земельного законодавства.

27 листопада 2015 року Микільська сільська рада Полтавського району Полтавської області, заслухавши сільського голову та розглянувши заяву ОСОБА_3 про скасування рішення сільської ради від 11 вересня 2007 року, вирішила спір про поновлення порушених прав ОСОБА_3, що виникли внаслідок прийняття неправомірного рішення сільської ради від 11 вересня 2007 року, вирішити у судовому порядку.

Проте суди на зазначені обставини уваги не звернули, у порушення вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України не надали їм правової оцінки та не врахували, що у період прийняття рішення сільської ради від 11 вересня 2007 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 6 червня 2006 року у порядку забезпечення позову було накладено заборону відчуження домоволодіння по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5 Вказані заходи забезпечення позову скасовано ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Разом з тим апеляційний суд у порушення зазначених вимог закону, досліджуючи чи входила до складу спадкового майна вилучена з користування ОСОБА_5 земельна ділянка площею 0,10 га, не визначився з предметом доказування та не врахував, що спір стосується порушення Микільською сільською радою Полтавського району Полтавської області при прийнятті рішень вимог земельного законодавства, а не спадкових прав на земельну ділянку.

Також у п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК Українивизначено, що суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позов пред'явлено до виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, при цьому оспорювані рішення Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області стосуються ОСОБА_4, якому у власність передана спірна земельна ділянка, тому він є відповідальною особою за позовом (відповідачем), а не третьою особою.

При цьому права та обов'язки відповідача та третьої особи різні за своїм процесуальним змістом та умовами їх реалізації в судовому процесі.

Отже, суд з урахуванням вищенаведеного повинен вчинити дії, які від нього вимагає положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, а саме уточнити правовий статус ОСОБА_4 як учасника цивільного процесу.

Таким чином, суди у порушенняст. ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПКУкраїни зазначені вище вимоги закону не врахували, не з'ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин і дійшли передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнитичастково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик