Справа № 462/3331/14 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/315/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_4, треті особи - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, відділ приватизації житлового фонду Франківського району управління комунальної власності департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок та скасування державної реєстрації прав на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася із зазначеним позовом, у якому з урахуванням уточнених вимог від червня 2014 року та від 21 січня 2016 року просила:

визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 14 березня 2011 року №133 в частині зняття з балансу міської ради житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 74,80 кв.м, власником якого є ОСОБА_4;

визнати незаконним та скасувати наказ Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 21 червня 2011 року №1037-Ж-3 «про оформлення права власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1» згідно з технічним паспортом та зобов'язання оформити та видати свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок;

визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 21 червня 2011 року, виданого на ОСОБА_4, а також скасувати державну реєстрацію зазначеного майна від 01 липня 2011 року за №34027045 на ім'я ОСОБА_4, проведену обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (т.1 а.с.2-8;27-31; т.2 а.с.57-64).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 січня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 в доповненні позовних вимог щодо визнання незаконним та скасуванні наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 14 березня 2011 року №133 в частині зняття з балансу міської ради житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 74,80 кв.м, власником якого є ОСОБА_4 (т.2 а.с.68).

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивачка ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що наказ управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 21.06.2011 року №1037-ж-3" "Про оформлення ОСОБА_4 права приватної власності на будинок АДРЕСА_1 та інші споруди" є незаконним, оскільки при його виданні допущено порушення норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини, а також порушує її права, як співвласника суміжного будинку АДРЕСА_2

Судом не враховано, що прибудова тамбура до будинку та зведення господарських споруд згідно із технічними паспортами які належать ОСОБА_4 проведено з порушенням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил і є самочинними.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вірно установлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2

За договором купівлі-продажу від 23 червня 2010 року ОСОБА_6 продала а ОСОБА_4 купив двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Зазначена квартира належала продавцю (ОСОБА_6.) на праві власності на підставі договору довічного утримання від 26 жовтня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 26 жовтня 2000 року, зареєстрованого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 17 червня 2010 року.

При тому, як убачається із змісту договору купівлі-продажу від 23 червня 2010 року, витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 17 червня 2010 року, технічного паспорта, даних інвентаризаційної справи, загальна площа квартири ОСОБА_6 на момент її відчуження становила 45 кв.м, (із яких: коридор - 2,6 кв.м; вбиральня -1,0 кв.м.; ванна - 2,6 кв.м.; кухня - 4,6; кімната житлова -17,2; кімната житлова 17,0), житлова - 34,2 кв.м. (т.1 а.с160: т.2 а.с.21-31; а.с.36, 38, 62 інвент. справи).

За договором купівлі-продажу від 31 серпня 2010 року ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_3.

Зазначена квартира належала продавцю (ОСОБА_7) на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 24 січня 1996 року, зареєстрованого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 05 лютого 1996 року.

Згідно даних технічного паспорта, інвентаризаційної справи, загальна площа квартири ОСОБА_7 на момент її відчуження становила 29 кв.м., (29,8 за рахунок демонтажу кухонного вогнища із яких: 12,3кв.м. - 1 кімната житлова; 12,8 кв.м.-кухня, 3,9 кв.м. - коридор), житлова - 12,3 кв.м. (т.1 а.с.161; т.2 а.с.4-19; а.с.36, 38, 62 інвент. справи).

Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №133 від 14 березня 2011 року «Про зняття з балансу міської ради житлових будинків, в яких приватизовано житло» знято з балансу міської ради двохквартирний житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 74,8 кв.м., що становить загальну площу квартири №2 - 45 кв.м. + загальна площа квартири №3 - 29,8 кв.м.

Даний наказ є чинним і не скасованим.

У той же час, довідкою Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 01 червня 2011 року стверджується, що квартира №2 і №3 в буд.АДРЕСА_1 складають цілу частину будинку (т.1 а.с.183).

23 травня 2011 року ОСОБА_4 звернувся у відділ приватизації державного житлового фонду Залізничного району Львівської міської ради із заявою про оформлення свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1

До заяви було додано: технічний паспорт (копія) на будинок; оригінали технічних паспортів квартир №№2,3 в будинку АДРЕСА_1; довідку з БТІ; договори купівлі-продажу квартир №№ 2,3 будинку АДРЕСА_1; витяг про реєстрацію права власності №№ 2,3 будинку АДРЕСА_1; наказ ДЖК про зняття будинку АДРЕСА_1 з балансу.

На підставі зазначених документів, Департаментом економічної політики управління комунальної власності Львівської міської ради було видано наказ №1037 від 21 червня 2011 року про оформлення права приватної власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м., згідно з технічним паспортом. У той же день - 21 червня 2011 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, а 01 липня 2011 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» прийнято рішення про держану реєстрацію права власності (т.2 а.с.18,19,20).

Отже, беззаперечно встановлено, що житлова площа придбаних ОСОБА_4 квартир (34,2 кв.м. кв.№2 + 12,3 кв.№3 = 46,5 кв.м.) відповідає житловій площі знятого з балансу будинку АДРЕСА_1

Стосовно загальної площі будинку, яка вказана в оскаржуваному наказі та свідоцтві про право власності, то порівняно із знятою з балансу загальною площею 74,8 вона збільшилась на 16,9 кв.м. (з 74,8 до 91,7 кв.м.) за рахунок площі підвалу, який розташований у цьому ж будинку, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 05 квітня 2011 року, і яким користувалися попередні власники квартир №2 і №3 та надалі користується ОСОБА_4, як допоміжними приміщеннями.

Системний аналіз зазначених доказів дає підстави для висновку, що при оформленні права власності на будинок ОСОБА_4 (станом на 21 червня 2011 року), площа підвалу (16,9 кв.м.) була включена в загальну площу будинку (91,7 кв.м.) і не змінювалася за рахунок прибудов чи надбудов на спірні земельній ділянці, як це стверджували позивач та її представник в суді першої й апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_2 у 2013 році зверталася із скаргою у Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради з приводу демонтажу, на її думку, самовільно влаштованого (впритул до житлового будинку АДРЕСА_1) дерев'яного сараю та вбиральні.

При вивченні матеріалів компетентними особами встановлено, що житловий будинок та земельна ділянка пл. 0,0184 га на АДРЕСА_1 знаходиться у приватній власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок та Державного акту на право власності на земельну ділянку.

В результаті обстеження встановлено, що до житлового будинку АДРЕСА_1 примикає дерев'яний тамбур розм. 1,60 х 2,60 та сарай розм. 2,70 х 3,50. Дані споруди зазначені у технічному паспорті на будинок АДРЕСА_1, який виготовлений 05 квітня 2011 року ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», а також в плані міжміського бюро технічної інвентаризації станом на 1954р. та 1999р. Відмітка про самочинне будівництво за вказаною адресою у технічному паспорті відсутня.

Не підтвердилися в ході перевірки дані про наявність дворової вбиральні біля будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.14).

Рішенням Галицького районного суду Львівської області від 15 жовтня 2014 року залишеного без змін ухвалами Апеляційного суду Львівської області від 05 лютого 2015 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 червня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_9 про визнання частково недійсним протоколу №18 (рішення) узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради від 25 січня 2012 року та зобов'язання Львівської міської ради вирішити спір (т.1 а.с.223-233).

Постановою Галицького районного суду м. Львов від 25 квітня 2013 року залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду відмовлено в адміністративній справі ОСОБА_2 до Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_10 про часткове визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації із землеустрою та щодо передачі земельної ділянки площею 0,0184 га у власність ОСОБА_4 для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 219-222).

Таким чином, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що прибудова тамбура до будинку та зведення господарських споруд згідно із технічними паспортами, які належать ОСОБА_4 проведено з порушенням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, зведені на чужі земельній ділянці і є самочинними.

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Позивачем не доведено, що внаслідок оформлення права приватної власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 у м. Львові порушується її право в аспекті частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд першої інстанції, виходячи із Конституційних засад непорушності права власності (ст.41 Конституції України), норм матеріального права (ст. 321 ЦК України), Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції та аналізу практики Європейського суду з прав людини щодо даних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_11 за безпідставностю вимог.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Т.І.