АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/5542/16-ц Номер провадження 22-ц/786/225/17Головуючий у 1-й інстанції Савічев В. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької міської ради Полтавської області

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 серпня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку набувальної давності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між нею та ОСОБА_3 у 1997 році було досягнуто усної домовленості щодо передачі їй домоволодіння, розташованого по вул. Якова Петруся (Маршала Жукова), буд. 31, в м. Кременчуці, Полтавської області, що складається з житлового будинку та земельної ділянки. Право власності на зазначене домоволодіння оформлене було на ОСОБА_3 Вказувала, що з 1998 року, коли померла ОСОБА_3, вона та її сімя відкрито й безперервно володіють та добросовісно користуються даним домоволодінням, здійснюють догляд за земельною ділянкою, сплачують комунальні платежі.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 серпня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно житловий будинок № 31 по вул. Якова Петруся в м. Кременчуці, Полтавської області в порядку набувальної давності.

Зобовязано КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» провести поточну технічну інвентаризацію житлового будинку по вулиці Якова Петруся, 31, в місті Кременчуці Полтавської області.

Зобовязано Управління Державної реєстраційної службі виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, зареєструвати за ОСОБА_2, право власності на нерухоме майно - житловий будинок №31, по вулиці Якова Петруся, в місті Кременчуці, Полтавської області.

З даним рішенням не погодилася Кременчуцька міська рада Полтавської області та подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову.

Колегія суддів перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги повністю суд першої інстанції вважав їх доведеними та обґрунтованими.

Проте, з таким висновком колегія суддів не може погодитися за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з положень ст.ст. 59-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, на підставі належних та допустимих доказів.

Згідно зі ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Враховуючи зміст вимог ст. 344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження доводів про виникнення у позивача права власності за набувальною власністюдавністю на нерухоме майно, а саме житловий будинок № 31, що розташований по вул. Якова Петруся в м. Кременчуці, Полтавської області, в якості доказів ОСОБА_2 надала лише схему місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв. м., та копії квитанції про сплату податоку на землю, а саме за користування вищезазначеною земельною ділянкою.

З матеріалів справи слідує, що, розглядаючи справу по суті, суд фактично не встановив конкретний предмет спору, не надав ніякої оцінки тому, що відсутні будь-які дані про особу, якій належало домоволодіння, не зясував наявності й не перевірив доказів, щодо наявності спадкоємців або статусу відумерлої спадщини, не перевірив доводів позивача на користування житловим будинком та взагалі про існування і реєстрацію нерухомості.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що згідно схеми місця розташування земельної ділянки по вул. Маршала Жукова, 31(зараз ОСОБА_4), на останній житловий будинок значиться як руїна (а.с. 6).

Враховуючи відсутність належних доказів на підтвердження існування самого обєкту нерухомого майна, визначеного позивачем в якості предмета спору, правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірний жилий будинок за набувальною давністю відсутні.

Виходячи з викладеного, оскаржуване рішення підлягає скасуванню через неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, їх недоведеність та неправильне застосування норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради Полтавської області задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 серпня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку набувальної власності відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ______________ ОСОБА_1