АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/566/17 Справа № 409/5468/12 Головуючий у 1 й інстанції - Байбара Г. А. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинськ від 31 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Фонду комунальної власності м.Дніпродзержинськ (третя особа: Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора) про усунення від права на спадкування за законом; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (третя особа: Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора) про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського райсуду м.Дніпродзержинськ від 31.08.2016р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська про усунення від права на спадкування за законом. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м. В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними братами, а їх батьками - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.19, 62 т.1). ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 23 т.1).

27.01.1998р. ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у порядку приватизації видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 (а.с.70 т.1).

30.01.2012р. ОСОБА_6 померла (а.с.32 т.1). 29.05.2012р. Третьою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу після померлої ОСОБА_6 і спадщину прийняли її діти за відповідними заявами: ОСОБА_3 29.05.2012р., а ОСОБА_2 - 10.07.2012р. (а.с.55-59,67 т.1). Рішенням Дніпровського райсуду м. Дніпродзержинська від 10.01.2014р., в частині, що набрало законної сили, визначено, що спадкова частка померлої ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1 складає 1/2 частку, а інша ? частини квартири належить ОСОБА_2 (а.с.190-201 т.1, а.с.81-83 т.2).

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Враховуючи відсутність доказів про ухилення ОСОБА_3 від надання допомоги спадкодавцю ОСОБА_6, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ст.ст. 1224,1261,1269,1270 ЦК України відмовив у позові про усунення його від спадкування після померлої матері ОСОБА_6 та про визнання за ним права власності у порядку спадкування за законом на ? частини квартири АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про скасування рішення суду першої інстанції зводяться до його незгоди з наданою судом оцінкою доказів щодо недоведеності ухилення ОСОБА_3 від надання допомоги спадкодавцю - матері ОСОБА_6 Відповідно до положень ст.212 ЦПК України оцінка доказів відноситься до виключної компетенції суду і переоцінка доказів на вимогу сторони законодавством не передбачена. Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, як людина похилого віку, дійсно потребувала допомоги від дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які таку допомогу їй фактично надавали. Крім того, суд вважав недоведеним як факт перебування ОСОБА_6 у безпорадному стані, так і факт свідомого ухилення ОСОБА_3 від надання допомоги матері. Такі докази відсутні і у матеріалах справи, і в апеляційній скарзі. Згідно листа головного лікаря Комунального закладу охорони здоров'я Дніпродзержинської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» від 16.07.2012р. ОСОБА_6 перебувала на обліку з діагнозом: «Ішемічна хвороба серця: кардіосклероз атеросклеротичний, гіпертонічна хвороба ІІІ ст. ІІ ступ. ризик високий, гіпертензивне серце серця СН ІІ Б, дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ при гіпертонічній хворобі та церебральному атеросклерозі; стан після перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу (2000р); дементний сидром»; за станом здоров'я потребувала постійного стороннього догляду (а.с.22 т.1). Однак з 2002 року ОСОБА_6 не лише не проживала у своїй, належній їй із сином ОСОБА_2 квартирі, а фактично мешкала сама - у квартирі невістки ОСОБА_7, дружини останнього за адресою АДРЕСА_2. У спірній же квартирі, окремо від матері, проживав ОСОБА_2 із сім'єю. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що при вирішенні питання спадкування його ставлять у рівні умови з братом ОСОБА_3 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать дійсним обставинам справи та вимогам закону, що регулюють спадкування за законом. За життя мати сторін ОСОБА_6 заповіт не складала та якогось особливого свого наміру як спадкоємиця відносно одного з синів - ОСОБА_2 не виявляла, а тому відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного з них як спадкоємців за законом є рівними.

Враховуючи наведене, підстав для скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинськ від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.