ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/344/15-ц
Провадження № 2/210/130/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"07" березня 2017 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чайкіної О.В.,
при секретарі Куксенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в порядку ст. 197 ч.2 ЦПК України цивільну справу за уточненим позовом Кредитної спілки "Самара" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом, -
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити та у разі неявки відповідача постановити у справі заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_2 під час розгляду справи зазначала, що кредитний договір не укладала, у судове засідання в подальшому не зявилялася, заперечень проти уточненого позову не подала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідач ОСОБА_3 під час розгляду позов визнавав частково, не погодився із нарахованою сумою заборгованості, у подальшому в судові засідання не зявлявся, заперечень проти уточненого позову не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13 червня 2014 року між позивачем - КС «Самара» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 31/14, відповідно до умов якого Відповідачу 1 були надані кредитні кошти у сумі 6290,00 грн., строком на 24 місяці, тобто з 13.06.2014 року по 12.06.2014 року, останній, в свою чергу, зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісяця у період з 10 по 16 число кожного місяця відповідно до графіку погашення кредиту (а.с. 6-7).
В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 31/14 від 13.06.2014 року між КС «Самара» та відповідачем 2 ОСОБА_3 було укладено 13.06.2014 року Договір поруки № 31/14, за умовами якого він поручився перед позивачем та взяв на себе обовязок перед кредитором відповідати по зобовязанням позивальника ОСОБА_2, котрі виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобовязань. Відповідно до п.4.1 договору поруки строк його дії з 13.06.2014 року по 12.06.2024 року (а.с. 8, 8 зворот).
Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним .
Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Так, згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.
Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.
У порушення вищевказаних норм закону та умов договору відповідач зобов'язання вказаним договором належним чином не виконав.
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.
Розрахунок заборгованості по спірному кредитному договору проведено правильно у відповідності з нормами матеріального права та умовами Кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до п. 2.2 Договору поруки поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по обовязкам позивальника в повному обсязі, за повернення кредиту, сплати процентів за його використання, за сплату додаткових процентів, а також відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.
Кредитна спілка неодноразово направляла свої претензії відповідачам щодо погашення заборгованості, але останні так і не сплатили ні кредит, ні відсотки за користування кредитом (а.с. 53-56).
В матеріалах справи наявні копії претензій, які були направлені обом відповідачам (а.с. 53-56), а факт їх не отримання відповідачами не звільняє їх від обовязку відповідати перед кредитною спілкою за зобовязаннями боржника по кредитному договору, адже ж він добровільно взяв не себе цей обовязок, а отже в силу умов договору поруки та вимог чинного законодавства повинен контролювати виконання боржником кредитного договору, оскільки це стосується перш за все його інтересів, як поручителя (солідарного відповідача), так як в разі несвоєчасної сплати і несплати кредиту та відсотків вона повинна сплатити борги та штрафні санкції, що їй достеменно відомо виходячи з умов договору поруки, який нею укладено особисто.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачами частково здійнювалось погашення заборгованості, що свідчить про їх обізнаність про наявність кредитних зобов"язань.
За таких обставин, та виходячи з доказів по справі, суд прийшов до висновку, що, в силу ст.ст. 509, 554, 598, 599, 625, 629, 1054 ЦК України, - позовні вимоги кредитної спілки підлягають задоволенню.
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи оплату публікації, а саме оголошення в пресі про виклик відповідачів по даній справі було здійснено Позивачем.
У звязку з чим, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, у звязку з задоволенням позову з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати сплачені за подання позову, а саме в розмірі 1378,00 грн. та 800,00 грн. за оплату публікації оголошення в пресі.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Кредитної спілки "Самара" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: О. В. Чайкіна