АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Музичко С.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року

в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» і приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручини Тетяни Павлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та про визнання права на спадкове майно.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» (надалі - ТОВ «ФК ««Народна позика») і приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручини Т.П. (надалі - ПН КМНО) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та про визнання права на спадкове майно.

У судовому засіданні 04 жовтня 2016 року від адвоката позивача до районного суду надійшла заява про забезпечення позову, в якійпросила забезпечити позов, шляхом заборони здійснювати відчуження квартири АДРЕСА_1 та накладення арешту на зазначену квартиру.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити ухвалу нового змісту, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши представника ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу, представника відповідача, яка просила апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає її такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо) яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно абзацу 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається із змісту заяви про забезпечення позову, вона відповідає встановленим ст. 151 ЦПК України вимогам, містить посилання на обставини справи, причини, у зв'язку із якими необхідно забезпечити позов та вид його забезпечення.

Враховуючи викладене, а також характер виниклих між сторонами правовідносин та обсяг долучених до справи доказів, колегія суддів визнає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав до забезпечення поданого по справі позову.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції, як постановлена з порушенням нормпроцесуального права, підлягає скасуванню, а по справі слід постановити ухвалу нового змісту про часткове задоволення заяви й забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав до ухвалення заборони будь-якими особами вчиняти дії по відчуженню спірного майна, остільки заборона на вчинення таких дій охоплюється забезпеченням позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року скасувати.

Постановити по справі ухвалу нового змісту, якою заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні заяви у іншій частині відмовити.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/6346/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2957/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Грегуль О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.