справа № 165/519/16-ц
провадження №2/165/8/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Харук Ю.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки спільного часткового майна в натурі,-

встановив:

17.03.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки спільного часткового майна в натурі. Вимоги мотивує тим, що він є власником ? частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1. Дана частина належить йому на праві приватної власності на підставі договору дарування частини житлового будинку від 2 жовтня 2015 року. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2 жовтня 2015 року. Власником ? частини житлового будинку є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 2010 року, зареєстрованого в Державному реєстрі нерухомого майна 16 червня 2010 року. Так як сторони не мають сімейних та близьких відносин, є чужими людьми, а відповідач в добровільному порядку не бажає укласти договір про виділ житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що належить їм на праві приватної спільної часткової власності, просить провести поділ натурі житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, та виділити позивачу в натурі його ? частину відповідно до варіантів поділу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи.

20 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 подав до суду уточнюючу заяву, в якій просить виділити йому в натурі як співвласнику ? ідеальної частки (зелений колір на схемі розподілу №1) приміщення в житловому будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 літ. А-1: кімнату 1-3 площею 20,7 кв.м, коридор 1-2 площею 4,3 кв.м, веранду 1-1 площею 4,5 кв.м., ганок а1, 1/2 частину сараю -гаражу (Д-1), літню кухню (Е-1), вбиральню (Г), огорожу (1), дворовий водогін (В) залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги в редакції 20.01.2017 року підтримали з вищенаведених підстав, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що вона вважає договір дарування частини житлового будинку від 02.10.2015 року нікчемним, оскільки дарувальник ОСОБА_4 не був присутній при його укладанні. Також ствердила, що ключі від житлового будинку дарувальником не було передано позивачу, як зазначено в п. 3.1 договору, оскільки вони знаходяться у неї, тому вважає, що передача речі не відбулась. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в зв'язку з наступним.

ОСОБА_1 є власником ? частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору дарування частини житлового будинку від 02.10.2015 року (а.с.5,6), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7), довідкою головного архітектора м. Нововолинська від 29.10.2015 року (а.с.8), копією технічного паспорту на садибний житловий будинок (а.с.13-16).

ОСОБА_3 є власником ? частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2010 року (а.с.9), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10), копією технічного паспорту на садибний житловий будинок (а.с.13-16).

Відповідно до висновку №7535 судової будівельно-технічної експертизи від 28.10.2016 року (а.с.46-52) запропоновано два варіанти поділу житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з врахуванням того, що ОСОБА_5 належить ? частина будинковолодіння.

Розподіл №1: - виділити одному співвласнику ? частки, що виділений на схемі розподілу синім кольором, приміщення в житловому будинку (літ. А-1): кімнату 1-5 площею площею 18 кв.м., кухню 1-4 площею 6,8 кв.м, крім того ? сараю-гаражу (Д-1), сарай (д), а вбиральню (Г), огорожу (1) та дворовий водогін (В) залишити в спільному користуванні. Висновком встановлено, що корисна площа, що пропонується становить 25,1 кв.м. та при даному розподілі житлового будинку співвласнику необхідно влаштувати другий самостійний вхід в приміщення кухні 1-4 з тамбуром, а кожному з співвласників автономні інженерні мережі.

-Виділити другому співвласнику ? ідеальної частки, що виділений на схемі зеленим кольором приміщення в житловому будинку (літ. А-1): кімнату 1-3 кімнату 1-3 площею 20,7 кв.м, коридор 1-2 площею 4,3 кв.м, веранду 1-1 площею 4,5 кв.м., ганок а1, крім того 1/2 частину сараю -гаражу (Д-1), літню кухню (Е-1), вбиральню (Г), огорожу (1), дворовий водогін (В) залишити у спільному користуванні. Висновком встановлено, що корисна площа житлового будинку з верандою, що пропонується до виділення становить 29,5 кв.м. При розподілі будинку кожному з співвласників необхідно влаштувати автономні інженерні мережі.

Судом встановлено, що позивач, як власник, обмежений у повному володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном, оскільки в певній мірі залежить від іншого співвласника вказаного будинку.

Статтею 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власностіце право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності.

За роз'ясненнями Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" № 7 від 04 жовтня 1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Як зазначено у ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доводи відповідача на заперечення позову не підтверджені жодними доказами, тому в суду відсутні підстави враховувати їх при вирішенні спору.

Проаналізувавши докази в їх сукупності суд вважає, що в даному випадку права позивача підлягають захисту, шляхом виділення йому в натурі як співвласнику ? ідеальної частки (зелений колір на схемі розподілу №1), згідно варіанту другого висновку № 7535 судової будівельно-технічної експертизи, приміщення в житловому будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 літ. А-1: кімнату 1-3 площею 20,7 кв.м, коридор 1-2 площею 4,3 кв.м, веранду 1-1 площею 4,5 кв.м. 1/2 частину сараю -гаражу (Д-1), літню кухню (Е-1), вбиральню (Г), огорожу (1), дворовий водогін (В) залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Враховуючи, що поділ будинковолодіння проведений з відхиленням від ідеальних часток, слід стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 4673 грн. 50 коп. грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 підлягає сплачений судовий збір в розмірі 703,96 грн., 2119,40 грн. витрат на проведення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 10,11, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.364 ЦК України, - суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі як співвласнику ? ідеальної частки (зелений колір на схемі розподілу №1) приміщення в житловому будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 літ. А-1: кімнату 1-3 площею 20,7 кв.м, коридор 1-2 площею 4,3 кв.м, веранду 1-1 площею 4,5 кв.м., ганок а1, 1/2 частину сараю -гаражу (Д-1), літню кухню (Е-1), вбиральню (Г), огорожу (1), дворовий водогін (В) залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 4673 (чотири тисячі шісток сімдесят три) грн. 50 коп. грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 703 (сімсот три) грн. 96 коп., 2119 (дві тисячі сто дев'ятнадцять) грн. 40 коп. витрат на проведення судової експертизи, всього 2822 (дві тисячі вісімсот двадцять три) грн. 36 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук