АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Демченко Е.Л.

за участі секретаря: Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року

у цивільній справі за позовом Комунального виробничого житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства Жовтневого району до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільною власністю мешканців багатоповерхового житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року КВ ЖРЕП Жовтневого району звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, посилаючись на те, що відповідачка самостійно, без проектної документації і дозволу органів місцевого самоврядування,самовільно збудувала комори між першим та другим поверхами у житловому будинку АДРЕСА_2, просило зобов'язати ОСОБА_2 привести у попередній стан приміщення загального користування вказаного багатоквартирного будинку шляхом їх знесення за власний рахунок, оскільки на момент введення житлового будинку в експлуатацію вони не були передбачені технічною документацією /а.с.1-2/.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26.08.2015 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 28.03.2016 року про виправлення описки у номері будинку,позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 привести у попередній стан приміщення загального користування у багатоквартирному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 шляхом знесення самочинно зведених комор між першим та другим поверхами будинку. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами /а.с.26-28, 42/.

З таким заочним рішенням не погодиласьвідповідачка, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення вимог процесуального закону, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог КВ ЖРЕП Жовтневого району відмовити повністю /а.с.100-101/.

Судом першої інстанції встановлено, щоКВ ЖРЕП Жовтневого району є балансоутримувачем житлового фонду територіальної громади м.Дніпропетровська у Жовтневому районі та виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у Жовтневому районі, в тому числі і житлового будинку АДРЕСА_2, що підтверджується рішенням Дніпропетровської міської ради № 28/45 від 25.12.2013 року /а.с. 9/.

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі 370 зазначеного житлового будинку (11-й під'їзд будинку) та є її власником на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.2013 року /а.с.5, 6/.

ОСОБА_2 самостійно, без проектної документації і дозволу органів місцевого самоврядування,збудувала комори між першим і другим поверхами під'їзду АДРЕСА_2 що підтверджується листом Дніпропетровського міського управління ГУ державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області № К-86 від 05 січня 2015 року /а.с. 7/. Факт спорудження вказаних підсобних приміщень саме відповідачкою сторонами не заперечується, а тому, в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Від ОСОБА_3, яка мешкає у квартирі АДРЕСА_1, на адресу позивача направлена скарга на незручності, викликані спорудженням відповідачкою зазначених комор. Заявник вказувала, що комори затуляють вікна, через що у під'їзді темно, неможливо занести до квартири меблі, тощо /а.с.3-4/.

КВ ЖРЕП Жовтневого району 30.01.2015 року направило ОСОБА_4 вимогу щодо демонтування незаконно збудованих комор, розташованих між першим і другим поверхами під'їзду АДРЕСА_1 /а.с.8/. Вказана вимога не була отримана відповідачкою, з поштового відділення, повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання» /а.с.8 зворот/. На час розгляду справи комори не демонтовані.

Виходячи з доказів по справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги КВ ЖРЕП Жовтневого району, в силу норм ст.ст. 319, 369, 383, 391 ЦК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, підлягають задоволенню /а.с.26-28/.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а заочне рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обв'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що своїми діями з самовільного облаштування комор у під'їзді відповідач порушує правила користування жилими приміщеннями житлового будинку, санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку, а також право спільної сумісної власності мешканців квартир багатоквартирного будинку на приміщення загального користування, а тому обґрунтовано зобов'язав відповідачку привести у попередній стан приміщення загального користування шляхом знесення самочинно зведених комор між першим та другим поверхами будинку.

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Доводи апелянта у скарзі стосовно того, що в порушення норм ч.1 ст. 225 ЦПК України судом першої інстанції не було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, а також те, що вона не була належним чином сповіщена про день, місце та час слухання справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення спору.

Апелянт, в порядку ч.2 ст. 303 ЦПК України, мала можливість долучити до апеляційної скарги всі докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено відсутністю її у судових засіданнях через неналежне її сповіщення районним судом, однак таким своїм правом вона не скористалась.

Доводи апеляційної скарги стосовно існування між сторонами на час розгляду справи взаємовідносин щодо належного оформлення ОСОБА_2 усіх необхідних дозвільних документів на користування приміщеннями загального користування у багатоквартирному будинку шляхом самочинного зведення комор між першим та другим поверхами будинку, а також те, що вказані підсобні приміщення зведені не тільки для її особистого користування, але і для використання їх сусідами, що брали фінансову участь у їх зведені та заміні вікон у під'їзді - колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, всупереч вимогам ст.ст. 10,60 ЦПК України, вони нічим не підтверджені.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: