АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7576/17 Справа № 183/1920/17 Головуючий у 1 й інстанції - Парфьонов Д. О. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 06.10.2017р. у задоволені позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Згідно записам військового квитка ОСОБА_1 з 29.10.1978р. по 18.02.1982р. проходив службу у Збройних Силах СРСР (а.с.9,10). За довідкою військового комісара Новомосковського ОМВК старший лейтенант ОСОБА_1 у період з 07.12.1979р. по 18.02.1981р. проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі, під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) на території Республіки Афганістан у складі в/ч НОМЕР_1 (а.с.11).

22.02.2013р. спеціалістом в галузі судово-медичної експертизи на підставі заяви ОСОБА_1 та зі слів останнього про отримання осколкових поранень голови, правої руки та обох ніх під час бойових дій у Афганістані складено висновок про те, що виявлені при огляді ОСОБА_1 рубці на підборідді справа, на долонній поверхні правого передпліччя, на передніх поверхнях правого стегна, лівої гомілки та лівого гомілково-ступневого суглобу є наслідками загоєння ран, які могли утворитись внаслідок отриманих у 1980 році вогнепальних (осколкових) поранень (а.с.13).

Згідно протоколу № 480 від 01.03.2013р. засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців з посиланням на висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи встановлено, що отримані ОСОБА_1 поранення призвели до розвитку захворювань: «Стійкі залишкові явища перенесеної ЗЧМТ (1980, контузія головного мозку) у вигляді після травматичної та дисциркулярної енцефалопатії ІІ-ІІІ ст. з вираженим цребростенічним синдромом, розсіяною органічною неврологічною мікросимптоматикою, мне стичним зниженням, емоційноволоьовою нестійкістю, вегето-судинною дисфункцією, вестибулоатактичним синдромом. Післятравматичний церебральний арахноїдит з лікові-динамічними порушеннями, стійко вираженим цефалічним синдромом, центральною вестибулярною дисфункцією ІІІ ст.» поранення, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.12).

За довідками Медико-соціальної експертної комісії від 27.08.2013р. ОСОБА_1 встановлено ІІІ гр. інвалідності, а з 01.11.2016р. ІІ гр. інвалідності (а.с.14-15).

Відповідно до посвідчення, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення м. Новомосковськ від 23 листопада 2016 року серія НОМЕР_2 , позивач має статус ветерана війни - інваліда війни 2 групи (а.с.8).

Посилаючись на зазначені документи та інші медичні документи про проходження лікування у 2014-2016р.р.(а.с.16-29), спричинення моральної шкоди, ОСОБА_1 вимагав стягнути моральне відшкодування у сумі 100 000грн. з Міністерства оборони України як уповноважений орган державного управління по виконанню обов`язку держави відшкодувати завдану моральну шкоду.

Враховуючи встановлені обставини про відсутність підстав для покладення на державу України в особі Міністерства оборони України обов`язку відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок отриманих у період військової служби у Збройних Силах СРСР у 1980р., суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові про її відшкодування.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про неправильність рішення суду безпідставні, суперечать вимогам закону та встановленим судом обставинам. Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про виникнення обов`язку Міністерства оборони України відшкодувати моральну шкоду, завдану внаслідок отриманих у період військової служби у Збройних Силах СРСР у 1980р. поранень на підставі Закону України «Про правонаступництво України» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний Закон таких положень не містить. Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що колишні військовослужбовці мають право на отримання пільг, гарантій та компенсацій за рахунок держави також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки станом на час отримання у 1980 році поранень законодавство не передбачало компенсації за спричинення моральної шкоди. Крім того, спеціальним Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачено відшкодування моральної шкоди військовослужбовцям, які проходили військову службу у складі Збройних Сил СРСР та були поранені на території інших держав. Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на необхідність застосування положень ч.2 ст.1167 ЦК України про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки взагалі безпідставні, оскільки на випадки спричинення шкоди внаслідок поранення при несенні військової служби зазначена норма не поширюється.

Таким чином підстав для скасування рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскарженоа до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.