Провадження № 2/643/2172/17
28.02.2017 року Московський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Довготько Т.М.
при секретарі Бахметьєвій Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: Управління Держгеокадастру в Харківській області про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на земельну ділянку,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить суд, визначити частки співвласників земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Брестська, 29 по 1/2 частині за ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який помер 01.05.2016 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку вказаної земельної ділянки в порядку поділу майна подружжя; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 01.05.2016року.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.1980 року, посвідченого державним нотаріусом 3 ХДНК, їй та її чоловіку ОСОБА_3, на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами №29, житловою площею 56,60 кв.м., який розташований по вул. Брестській у м.Харкові, на земельній ділянці пл. 0,0682 га. Та яка була передана їм з чоловіком в спільну сумісну власність в порядку приватизації згідно Державного акту серії ВА №334763 про право власності на земельну ділянку для обслуговування належного їм житлового будинку та надвірних споруд. 01.05.2016року її чоловік, ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому ? частину житлового будинку №29 по вул. Брестській у м.Харкові та на ? частину спільної земельної ділянки, площею 682 кв.м. на якій розташований будинок. Вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак видати свідоцтво про право власності на спадщину чоловіка у вигляді ? чаcтини належної йому земельної ділянки їй було відмовлено в звязку з необхідністю визначення частки та розміру земельної ділянки чоловіка. У зв'язку з вказаними обставинами позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою для захисту своїх прав.
Позивач ОСОБА_1, через канцелярію суду надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 міська рада, у судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, повідомлень про причини неявки не надходило.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Третя особа Управління Держгеокадастру в Харківській області у судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Згідно договору купівлі продажу від 05.12.1980 року, посвідченого Третьою ОСОБА_2 Державною нотаріальною конторою, позивач ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 придбали в рівних частках кожний жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Харкові, по вул. Брестській, 29 /а.с.5-6/.
З копії свідоцтва про одруження вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 06.11.1955 року, про що зроблено відповідний запис за № 11 /а.с.7/.
ОСОБА_3 помер 01.05.2016року, про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.9/. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на день смерті майно.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями першої черги є його дружина - позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - дочка спадкодавця.
Відповідно до повідомлення Третьої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 17.02.2017року №294/01-16, після померлого 01.05.2016року ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з заявою до нотаріальної контори звернулись: ОСОБА_1, дружина померлого, яка мешкає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, з заявою про прийняття спадщини; ОСОБА_4, дочка померлого, яка мешкає та зареєстрована за адресою: Російська Федерація, м. Санкт-Петербург, район Калинінський, АДРЕСА_1, з заявою про відмову від спадщини, як за законом так і за заповітом, який було посвідчено ОСОБА_5, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 21.04.2015року за реєстровим №339, на користь доньки, ОСОБА_4 05.01.2017року за реєстровим номером 2-2 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку №29 по вул. Брестській в м. Харкові на імя дружини ОСОБА_1
21.12.2016року державним нотаріусом Третої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_6, винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2351/02-31, згідно якої відмовлено ОСОБА_1 у видачі на її імя Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку (яка невизначена) земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в м. Харкові по вул. Брестській, 29, яка залишилася після смерті її чоловіка, ОСОБА_3, померлого 01.05.2016року /а.с.29/.
У відповідності до ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
У відповідності до ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова) власність або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом.
Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Як випливає із змісту статей 355 та 368 ЦК України, правом спільної сумісної власності є право власності двох або більше осіб (співвласників) на майно без визначення часток кожного з них у праві власності.
Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 цієї статті).
У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст. 370 ЦК України).
Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи, що ОСОБА_1 внаслідок відмови від спадщини ОСОБА_4, є єдиним спадкоємцем майна, яке залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_3, а саме: частини земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Харкові, вул. Брестська, 29, проте, в правовстановлюючому документі не визначено частки щодо кожного співвласника, за відсутністю спору щодо спадкового майна, суд вважає за можливе, виходячи з принципу справедливості судового рішення та рівності часток подружжя, позов задовольнити частково, а саме визначити за кожним із співвласників по 1/2 частині спірної земельної ділянки, та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: Управління Держгеокадастру в Харківській області про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на земельну ділянку задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційному суду Харківської області через Московський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Т.М. До вготько