Ухвала

іменем україни

1 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про оголошення кредитного договору нікчемним та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу судді апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом, в якому просив оголосити кредитний договір від 9 квітня 2013 року, укладений між ним та публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк»), нікчемним та стягнути на його користь 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

ОСОБА_5, непогоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся із скаргою до апеляційного суду.

Ухвалою судді апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення її недоліків, а саме: надання доказів оплати судового збору, у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Ухвалою судді апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року визнано неподаною та повернутозаявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною апеляційну скаргу та повертаючи її ОСОБА_5, суддя апеляційного суду виходив із того, що останній не виконав вимог ухвали суду від 28 березня 2016 року, а саме: не надав доказів оплати судового збору за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір».

Однак з таким висновком погодитися не можна з огляду на наступне.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання заяв, скарг до суду на всій території України справляється судовий збір.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_5 та надаючи йому строк для усунення недоліків апеляційної скарги, суддя апеляційного суду виходив із того, що заявник не звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», а тому йому необхідно надати докази оплати судового збору за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір».

Однак зробивши такий висновок, апеляційний суд не звернув уваги на суть даного спору та правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 18 листопада 2014 року у справі № 6-187цс15, відповідно до якої незалежно від предмета та підстав позову та незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин висновок судді апеляційного суду про повернення апеляційної скарги ОСОБА_5 є передчасним.

Разом із цим згідно з п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Отже, доводи, наведені в апеляційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду (ст. 13 ЦПК України).

Проте апеляційний суд зазначене не врахував та, повернувши без належних правових підстав апеляційну скаргу заявнику, порушив його право на судовий захист.

За таких обставин в силу п. 2 ст. 342 ЦПК України ухвала апеляційного суду не може вважатися законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення процесуального питання відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак Головуючий Судді: