Справа № 2-н-2174/2009
Провадження № 6/0274/23/17
У Х В А Л А

24.05.2017 року м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замега О.В., розглянувши подання держаного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржниці ОСОБА_2 праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_2 15.089.197 року народження, РНОКПП НОМЕР_1, до виконання нею свого обов'язку, згідно судового наказу № 2-н-2174/2009 від 03.04.2009 року.

Державним виконавцем під час виконання рішення вжито наступні заходи: розпочато перевірку майнового стану боржника, шляхом направлення запитів до органів (установ, організацій), уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на певні види майна.

Сформовано інформаційну довідку в порядку доступу державних виконавців до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 22.05.2017 року, нерухомого майна та земельних ділянок за боржником не зареєстровано.

Сформовано довідку з Єдиного державного реєстру МВС України на наявність у боржника транспортних засобів від 10.05.2017 року, транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 р. земельні ділянки за боржникм не обліковуються.

Сільськогосподарська техніка в Державній інспекції сільського господарства в Житомирській області за боржником не зареєстрована;

Згідно відповідей (інформаційний обмін з Державною податковою службою України та Пенсійним Фондом України) боржник не працевлаштований, боржник не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, відсутня інформація про його останнє місце роботи, боржник не отримує пенсію, боржник не має відкриті банківські рахунки.

В судове засідання державний виконавець не з"явилась, надала заяву про розгяд справи в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання ВДВС задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно боржниці ОСОБА_2 діють невиконані зобов'язання за судовим наказом №2-н-2174/2009 від 03.04.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ "Плюс Банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 6377,83 грн.

Постановою державного виконавця від 22.08.2016 року відкрито виконавче провадження.

Державним виконавцем під час виконання рішення вжито наступні заходи: розпочато перевірку майнового стану боржниці, шляхом направлення запитів до органів (установ, організацій), уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на певні види майна.

Згідно відповідей боржниця не працевлаштована, не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, відсутня інформація про її останнє місце роботи, боржниця не отримує пенсію, боржниця не має відкриті банківські рахунки.

Згідно подання, майно належне боржниці на праві власності відсутнє, в той же час до матеріалів справи додано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_3, згідно якої постановою державного виконавця від 01.10.2012 року та повторно від 22.08.2016 року накладено арешт на належну ОСОБА_2 на праві власності квартиру за адресою: Житомирська область, м.Бердичів, вул.Дзержинського, 4 а, кв.53.

Згідно п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення їх від виконання зобов"язань, покладених на них судовими рішеннями до виконання зобов"язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

В наданих суду матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до неможливості вчинення певних виконавчих дій.

Зокрема відсутні докази на підтвердження факту ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх боргових зобов'язань і відомостей про обізнаність боржниці щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, громадянам України, які ухиляються від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням може бути тимчасово - до виконання зобов'язання, відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові який має паспорт - тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (частини 1, 3, 4 відповідної статті).

Згідно п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, а також, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу - до виконання зобов'язань. Підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, на переконання суду, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» або ж свідоме невиконання зобов'язання у повному обсязі, без наявності на те достатніх причин.

Доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 паспорта громадянина України для виїзду за кордон, факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання, доказів повідомлення державним виконавцем боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду, державним виконавцем до подання не додано.

Крім того, подання відповідно до вимог ч. 1 ст. 377-1 ЦПК, не погоджено з начальником відділу ДВС, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

А отже, відсутні правові підстави для тимчасового обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки наявність зобов'язання, без підтвердження факту ухилення від його виконаня, не є достатніми підставами для обмеження конституційного права громадянина України вільно залишати територію України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання держаного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржниці ОСОБА_2 праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Копію ухвали направити для відома Бердичівському міськрайонномуо відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Замега