Справа № 761/7187/17
Провадження № 4-с/761/227/2017
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби, заінтересована особа: ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

01.03.2017 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1, подана в порядку цивільного судочинства з посиланням на положення ст.ст. 383-388 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), тобто в порядку, визначеному розділом VII «Судовий контроль за виконання судових рішень».

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї документів, виконавчий лист №761/6441/15-к був виданий 02.09.2015 року Шевченківським районним судом міста Києва на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2015 року.

Разом з тим, згідно вимог ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК України, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 181 КАС України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Отже, зважаючи на вищезазначене, суддя прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконною бездіяльності Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку, регламентованому КАС України.

Окрім того, як вбачається зі змісту скарги, заявник також просить стягнути з Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби на свою користь 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 5000,00 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу адвоката.

Разом з тим, як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.20 своєї постанови ««Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому розділом VII ЦПК порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні. Такий спір не може бути підставою для залишення скарг без розгляду або іншим чином впливати на їх розгляд.

У разі заявлення у скарзі вимог про право (наприклад, про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби) в їх прийнятті має бути відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, статті 383 ЦПК.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відтак, з огляду на вищенаведені роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у прийнятті до розгляду скарги ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення з Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби на її користь 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 5000,00 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу адвоката.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 181 КАС України, ст.ст. 15, 122, 209, 210, 383, 384 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкриті провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби, заінтересована особа - ОСОБА_2, - відмовити.

У прийнятті до розгляду скарги ОСОБА_1 в частині вимог до Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби про відшкодування моральної шкоди та стягнення витрат на правову допомогу, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: