Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Коновалова В.А.
Справа № 425/1849/16-ц
Провадження № 22ц/782/14/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Коновалової В.А.,

суддів: Коротенко Є.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Попової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2016 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, в обґрунтування якої вказало, що 19.06.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 910.15752, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 148469,94 грн. на купівлю транспортного засобу марки "CHEVROLET", моделі "Cruze", 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) KLIJF68E9CK659471, реєстраційний № НОМЕР_1, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,99 % та всіх інших обовязкових платежів по договору, строком користування кредитними коштами до 19.06.2019 року.

Частина грошових коштів була перерахована на купівлю автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними платежами.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено договір застави транспортного засобу марки "CHEVROLET", моделі "Cruze", 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) KLIJF68E9CK659471, реєстраційний № НОМЕР_1, який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 19.05.2016 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 189899 грн. 58 коп.

Позивач просив суд вилучити у ОСОБА_2 або в інших осіб, у яких може знаходитися транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль "CHEVROLET", моделі "Cruze", 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) KLIJF68E9CK659471, реєстраційний № НОМЕР_1, та передати його в управління публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації. В рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.15752, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 в сумі 189899,58 грн., яка складається з основного боргу в сумі 110227,37 грн., простроченого боргу в сумі 15137,75 грн., прострочених процентів в сумі 57723,86 грн., строкових процентів в сумі 2426,17 грн., дебіторської заборгованості в сумі 4345,43 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль "CHEVROLET", моделі "Cruze", 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) KLIJF68E9CK659471, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключено: проводити всі необхідні для продажу транспортного засобу дії в органах МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати /виготовляти ключі/ їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо). Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2016 року позов публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задоволено частково. Суд в рахунок припинення грошового зобовязання ОСОБА_2 перед публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" за кредитним договором № 910.15752 від 19 червня 2012 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_3, в сумі 185554, 15 грн. (яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 125365,12 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом 60189,03 грн., звернув стягнення на автомобіль (марки: "CHEVROLET", моделі "Cruze", 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) KLIJF68E9CK659471, реєстраційний № НОМЕР_1), шляхом його продажу публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" (від імені власника) будь-якій особі-покупцю, на підставі договору купівлі-продажу, за ціною не нижче ринкової вартості (визначеної будь-яким суб`єктом оціночної діяльності), для чого надав публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» усі повноваження необхідні для здійснення незалежної оцінки, безпосереднього продажу та вчинення будь-яких дій, пов`язаних з продажем цього автомобіля від імені власника (включно із діями, що необхідно вчинити для оформлення переходу права власності на цей автомобіль за договором купівлі-продажу) та вилучити цей автомобіль у кого б він не знаходився і передати його публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» в управління на період до його продажу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм процесуального права.

Представник публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» в судове засідання не зявився, про час і місце повідомлений належним чином і в установленому законом порядку.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, його неявка відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заявлене відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи судом відхилено, оскільки доказів на підтвердження обставин зазначених в клопотанні відповідачем суду не надано. Крім того, судом враховано те, що на протязі розгляду справи як в суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції відповідачем постійно заявлялися клопотання про відкладення розгляду справи, однак в судове засідання відповідач не зявлявся. Зазначене вище свідчить про те, що відповідач зловживає своїми правами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановленні факти про те, що 19.06.2012 року ОСОБА_3 та ПАТ «Ідея Банк» уклали кредитний договір № 910.15752, за умовами якого банк взяв на себе зобовязання видати ОСОБА_3 кредит в розмірі 148469,94 грн. строком на 84 місяці шляхом перерахування коштів в сумі 135900 грн. на поточний рахунок ТОВ «Автокредит» - для фінансування покупки автомобіля; 8244,60 грн. - для фінансування страхового платежу для страхування транспортного засобу на умовах повного КАСКО, на поточний рахунок СК «ВУСО»; 4325,34 грн. - для фінансування страхового платежу за страхування життя на поточний рахунок ЗАТ «СК Уніка Життя», а ОСОБА_3 взяла на себе зобовязання повертати кредит та сплачувати проценти за його користування (у розмірі річної змінюваної процентної ставки, яка на день укладення договору склала 18,9%), у вигляді ануїтетних платежів на рахунок № 5752.980 відповідно до графіку та сплатити одноразову комісію за видачу кредиту у розмірі 199 грн. на рахунок № 5752.980 у ПАТ «Ідея Банк».

Свої зобовязання щодо видачі грошових коштів, у розмірі та порядку передбаченому договором, банк виконав належним чином 20.06.2012 року.

У червні 2012 року ОСОБА_3 зареєструвала за собою на праві приватної власності транспортний засіб у вигляді автомобілю марки "CHEVROLET", моделі "Cruze", 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) KLIJF68E9CK659471, реєстраційний № НОМЕР_1, про що отримала відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

17.07.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 (від імені якої діяла на підставі довіреності ОСОБА_4В.) уклали договір застави вказаного транспортного засобу № 910.15752, за умовами якого для забезпечення виконання зобовязань за вказаним вище кредитним договором № 910.15752 ОСОБА_3 передала у заставу банку зазначений транспортний засіб, заставну вартість якого сторони оцінили у сумі 151000 грн.

Також судом встановлено, що реєстрація обтяження автомобіля марки "CHEVROLET", моделі "Cruze", 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) KLIJF68E9CK659471, реєстраційний № НОМЕР_1, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, на підставі заяви банку, відбулась 12.10.2012 року.

У звязку із одруженням ОСОБА_3 змінила своє прізвище на ОСОБА_2.

З 19.05.2014 року ОСОБА_2 припинила виконувати взяте на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування.

Також суд першої інстанції вважав доведеною грошову вимогу позивача до відповідача тільки у розмірі 185554,15 грн., з яких: 125365,12 грн. - заборгованість за кредитом, 60189,03 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про звернення стягнення на автомобіль марки "CHEVROLET", моделі "Cruze", 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) KLIJF68E9CK659471, реєстраційний № НОМЕР_1, в рахунок припинення погашення грошового зобовязання відповідача у сумі 185554,15 грн., у спосіб, зазначений в позовній заяві.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини по справі та матеріали справи у їх сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності права позивача на звернення стягнення на автомобіль, оскількив порушення вимог закону та умов договору ОСОБА_2 зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором належним чином не виконала.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір між позивачем та відповідачем не укладався, підписи у зазначеному договорі відповідач не ставив, це зроблено іншою особою не заслуговують на увагу як на підставу для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 статті 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції апелянтом клопотань про призначення почеркознавчої експертизи не заявлялося, а діючим цивільно-процесуальним законодавством суду не делеговано право з власної ініціативи призначати експертизу.

Відповідно до матеріалів справи, справа неодноразово призначалася до розгляду в судове засідання, так ухвалою суду першої інстанції від 12 липня 2016 року розгляд справи призначено на 29 липня 2016 року. Судом відкладено розгляд справи на 22 серпня 2016 року у звязку з першою неявкою у судове засідання відповідача. При цьому відповідач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення (а.с. 74).

22 серпня 2016 року відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 87), надав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою дітей. В судовому засіданні була оголошена перерва до 16 вересня 2016 року. У звязку з перебуванням 16 вересня 2016 року судді у відпустці розгляд справи відкладено.

Останній раз розгляд справи призначався на 17 жовтня 2016 року, коли судом винесено оскаржуване заочне рішення. В матеріалах справи мається заява відповідача про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою (а.с. 122).

Зазначені вище обставини, свідчать про те, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, яка розглядалася з 12 липня 2017 року, мав можливість подавати докази, заявляти клопотання, скористатися своїм правом захисту на правову допомогу, чого не було здійснено відповідачем.

Отже, відповідачем не зважаючи на вимоги ст. 60 ЦПК України про те, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не були надані до суду як докази стосовно того, що підписи у зазначеному кредитному договорі відповідач не ставив, так і докази того, що відповідачем погашена заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, або доказів сплати іншої суми ніж зазначено банком, суд же згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Крім того, приймаючи остаточне рішення по справі, апеляційний суд враховує також те, що в силу ч. 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сини, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18.12.2009 року зазначено, що оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК), то в інших випадках ці обставини встановлюються на загальних підставах.

Під судовим рішенням, зазначеним у частині третій статті 61 ЦПК, мається на увазі будь-яке судове рішення, яким справа вирішується по суті, яке ухвалює суд у порядку цивільного судочинства (рішення, в тому числі й заочне, або ухвала, а також судовий наказ), у порядку господарського судочинства відповідно до Господарського процесуального кодексу України, у порядку адміністративного судочинства відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 21 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, третя особа публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», встановлено, що 19 червня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 910.15752, згідно якого позичальнику було надано грошові кошти в сумі 148469,94 грн. на придбання автомобіля марки "CHEVROLET".

На забезпечення виконання вказаного кредитного договору між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 17 липня 2012 року було укладено договір застави транспортного засобу № 910.15752.

Отже, рішенням суду встановлено, укладення між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 як кредитного договору від 19 червня 2012 року, так і договору застави № 910.15752 від 17 липня 2012 року автомобіля марки "CHEVROLET".

Під час розгляду справи в судах ОСОБА_2 приймала участь у розгляді зазначеної вище справи, а тому відповідачем під час розгляду цієї справи не можуть оспорюватися обставини, які були встановлені рішенням Апеляційного суду Луганської області від 21 березня 2016 року, яке набрало чинності.

Доводи апеляційної скарги про те, що у звязку з ухваленням по справі заочного рішення без участі відповідача, це призвело до порушення права відповідача на захист, вона не мала можливості подавати докази, давати свідчення не заслуговують на увагу як на підставу для скасування рішення, так як це не є самостійною підставою для скасування правильного рішення по справі. Ніяких нових обставин, які могли б вплинути на правильність прийнятого судом рішення, крім тих, яким суд дав належну оцінку, відповідач в апеляційній скарзі не навів, а також не надав до неї нових доказів, які міг би надати, якби приймав участь у розгляді справи і які могли б вплинути на прийняття рішення, будь-яких клопотань не заявляв, а тому розгляд справи у відсутності відповідача не вплинув на правильність прийнятого судом рішення. Згідно ж діючого законодавства, а саме ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення тільки тоді, коли це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого не відбулося в даному випадку.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Разом з тим, приймаючи рішення суд першої інстанції не в повній мірі врахував положення ст. 11 ЦПК України про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Визначати предмет та підстави позову відповідно до ст.ст.3,4,11,119 ЦПК України є виключним правом позивача, який наділений також правом після предявлення позову змінити підстави або предмет позову, що передбачено ч.2 ст.31 ЦПК України.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що суд з власної ініціативи не може змінювати підстави або предмет позову.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просив в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.15752, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 в сумі 189899,58 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль "CHEVROLET", моделі "Cruze", 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) KLIJF68E9CK659471, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач просив звернути стягнення на предмет застави автомобіль саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а з вимогою про припинення грошового зобовязання позивач не звертався. Отже у суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог не було правових підстав в рахунок припинення грошових зобовязань звертати стягнення на предмет застави.

За таких обставин, рішення суду у відповідності до ст. 309 ЦПК України слід змінити, виключивши із абзацу другого резолютивної частини слова «припинення грошового зобовязання» та доповнивши словами «погашення кредитних зобовязань» .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303,309,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2016 року змінити, виключивши із абзацу другого резолютивної частини слова «припинення грошового зобовязання» та доповнивши словами «погашення кредитних зобовязань» .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили негайно після його проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після його проголошення у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: