Справа № 265/1271/17
Провадження № 2/265/690/17
У Х В А Л А

10 березня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1; Т.С., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А:

22 лютого 2017 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 березня 2016 року по день ухвалення рішення судом.

Ухвалою судді від 23 лютого 2017 року дана позовна заява була залишена без руху, оскільки позивачем не сплачено судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

06 березня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій він просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що його теперішній майновий стан не дозволяє сплатити зазначені судові витрати у розмірі судового збору.

Вивчивши заяву, подану позивачем на усунення виявлених судом недоліків, суддя дійшла наступних висновків.

За положеннями ч.1, 3 ст.82 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналогічне положення міститься у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналізуючи наведені норми, суддя дійшла висновку, що зменшення розміру належного до оплати судового збору, або звільнення від його оплати може мати місце за наявності виключних обставин, наявність яких повинна довести особа, що заявляє відповідне клопотання.

Порушуючи питання про звільнення від сплати судового збору, позивач просить суд звільнити його від судового збору, при цьому будь-яких доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору, не надає.

Так, позивачем на підтвердження майнового стану не надано суду документів щодо складу його сімї, даних щодо отримання доходів (трудову книжку, довідку про доходи, довідку про знаходження в центрі занятості банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу чи ін.)., даних щодо знаходження на його утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб.

Надана позивачем інформаційна довідка з ЄДРВП щодо виконавчого провадження, підтверджує тільки факт невиконання рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 09 березня 2016 року, відповідно до якого на користь позивача з ПАТ «Азовелектросталь» стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 16126,71 гривень та моральної шкоди у розмірі 500 гривень.

Враховуючи наведене, суддя дійшла висновку, що недоліки, встановлені ухвалою суду від 23 лютого 2017 року, не усунуті, та вважає необхідним позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 121 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя______________