У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі державної інспекції сільського господарства в Київській області, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України до Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про визнання незаконними рішень ради, визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, витребування земельних ділянок та визнання права постійного користування на земельні ділянки, за касаційною скаргою Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 28 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року прокурор м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі державної інспекції сільського господарства в Київській області, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (далі Київське КЕУ) звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що земельні ділянки в АДРЕСА_1 , по вул. Ломоносова, 87, по вул. Ломоносова, 127, по вул. Ломоносова, 99, по АДРЕСА_2 , по АДРЕСА_3 , по АДРЕСА_4 , по АДРЕСА_5 , по АДРЕСА_6 , по АДРЕСА_7 , по АДРЕСА_8 , загальною площею 1,3 га, вартістю 801 999 грн 67 коп., передані у власність громадян за рахунок земельної ділянки площею 47 га, що знаходяться в постійному користуванні Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України. Рішень про припинення права користування чи вилучення землі з користування Київського квартирно-експлуатаційного управління в установленому законом порядку не приймалось. З урахуванням наведеного, прокурор просив позов задовольнити.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року, у задоволенні позову прокурора м. Ірпеня Київської області відмовлено.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 28 березня 2016 року, у задоволенні позову прокурора м. Ірпеня Київської області відмовлено.
У поданій касаційній скарзі Київське КЕУ Міністерства оборони України просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірні земельні ділянки виділені за рахунок земель, що знаходяться у користуванні Київського КЕУ Міністерства оборони України. За клопотанням представника Київського КЕУ Міністерства оборони України ухвалою суду було призначено судову земельно-технічну експертизу, витребувано ряд документів та технічної документації для проведення вказаної експертизи. Однак представник Київського КЕУ Міністерства оборони України відмовився від клопотання про проведення у справі даної експертизи, посилаючись на відсутність усіх документів, які необхідні для проведення експертизи, а тому вважав, що повторне направлення справи на експертизу є недоцільним. Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що відповідачам були передані у власність земельні ділянки за рахунок земельної ділянки площею 47 га, що перебуває в користуванні Київського КЕУ Міністерства оборони України, позивачем суду не надано.
Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.
Судами установлено, що у постійному користуванні Київської КЕЧ району знаходилась земельна ділянка площею 47 га для державних потреб, що підтверджується державним актом на право постійного користування від 3 липня 1978 року серії Б № 027589.
Згідно із довідкою Київського КЕУ Міністерства оборони України від 17 серпня 2012 року № 303/25-3322 на підставі директиви начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 12 квітня 1994 року № 115/1/3440 правонаступником Київської КЕЧ району є КЕВ м. Києва, який на підставі директиви Міністра оборони України від 27 січня 2000 року № 115/1/050 переформовано у КЕУ (м. Київ), що, в свою чергу, перейменовано на Київське КЕУ Міністерства оборони України на підставі директиви Міністра оборони України від 27 березня 2001 року № 115/1/0120.
Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 25 грудня 2004 року № 991-30-ІV затверджено технічну документацію із землеустрою і передано у постійне користування Київському КЕУ земельну ділянку загальною площею 36,3570 га для обслуговування військового шпиталю в АДРЕСА_9 , без зміни її цільового використання. На підставі вказаного рішення Київському КЕУ видано державний акт на право постійного користування землею від 24 січня 2005 року серії І-КВ № 001984, а саме: земельною ділянкою площею 36,3570 га для обслуговування військового шпиталю. Відповідно до довідки тво директора Департаменту охорони здоров`я Міністерства оборони України № 231/13/4014 військова частина НОМЕР_1 (Ірпінський військовий госпіталь) сформована на базі військового санаторію «Ірпінь» на підставі директиви начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 24 травня 1994 року № 115/1/0346.
На підставі рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 25 січня 2006 року № 1206-54-IV затверджено технічну документацію із землеустрою та виділено в постійне користування Київському КЕУ Міністерства оборони України земельну ділянку площею 3 га, що посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 2 березня 2006 року серії НОМЕР_2 .
Рішеннями Ірпінської міської ради Київської області від 16 червня 2011 року № 600-12-VI, від 6 жовтня 2011 року № 869-19-VI, від 6 жовтня 2011 року № 970-19-VI, від 6 жовтня 2011 року № 968-19-VI, від 6 жовтня 2011 року № 969-19-VI, від 6 жовтня 2011 року № 967-19-VI, від 6 жовтня 2011 року № 966-19-VI та від 6 жовтня 2011 року № 871-19-VI надано дозвіл громадянам - відповідачам у справі на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність (за рахунок земель запасу міста) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по 0,1 га кожна в м. Ірпені.
Рішеннями Ірпінської міської ради від 6 жовтня 2011 року № 871-19-VI, від 6 жовтня 2011 року № 966-19-VI, від 6 жовтня 2011 року № 967-19-VI, від 6 жовтня 2011 року № 968-19-VI, від 6 жовтня 2011 року № 969-19-VI, від 6 жовтня 2011 року № 970-19-VI, від 27 жовтня 2011 року № 1163-20-VI, від 27 жовтня 2011 року № 1165-20-VI, від 27 жовтня 2011 року № 1166-20-VI, від 27 жовтня 2011 року № 1067-20-VI, від 27 жовтня 2011 року № 1068-20-VI, від 27 жовтня 2011 року № 1070-20-VI, від 27 жовтня 2011 року № 1122-20-VI, від 27 жовтня 2011 року № 1123-20-VI, від 27 жовтня 2011 року № 1164-20-VI, від 27 жовтня 2011 року № 1167-20-VI, від 8 грудня 2011 року № 1332-22-VI, від 8 грудня 2011 року № 1344-22-VI і від 8 грудня 2011 року № 1450-22-VI відповідачам затверджено проекти землеустрою та передано у власність земельні ділянки площею по 0,1 га кожна.
На підставі зазначених рішень Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_1 видано державний акт на право власності від 14 листопада 2011 року серії ЯМ № 115078, ОСОБА_14 від 14 листопада 2011 року серії ЯМ №115077, ОСОБА_3 від 14 листопада 2011 року серії ЯМ №115083, ОСОБА_15 від 28 грудня 2011 року серії ЯМ №346784, ОСОБА_16 від 13 січня 2012 року серії ЯМ №077230, ОСОБА_6 від 13 січня 2012 року серії ЯМ №077226, ОСОБА_7 від 13 січня 2012 року серії ЯМ № 077228, ОСОБА_8 від 13 січня 2012 року серії ЯМ №077224, ОСОБА_9 від 13 січня 2012 року серії ЯМ № 077223, ОСОБА_10 від 13 січня 2012 року серії ЯМ № 077227, ОСОБА_11 від 13 січня 2012 року серії ЯМ № 077225, ОСОБА_12 від 13 січня 2012 року серії ЯМ № 328824, ОСОБА_13 від 28 березня 2012 року серії ЯМ № 346792.
Згідно зі ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Відмовляючи у задоволенні позову з підстав того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у власність відповідачам були передані земельні ділянки за рахунок земельної ділянки площею 47 га, що перебуває в користуванні Київського КЕУ Міністерства оборони України, суди не звернули уваги на доводи представника Київського КЕУ про таке.
Рішенням Ірпінської міської ради Київської області № 949-27-ІV надано дозвіл на виготовлення технічної документації по оформленню права постійного користування земельної ділянкою площею 47 га для обслуговування військового шпиталю у м. Ірпінь Київської області зі змісту якого убачається, що у користування Київського КЕУ на підставі державного акту від 3 липня 1978 року серія Б № 027589 перебувала земельна ділянка площею 47 га, яка відповідно до ст. 77 ЗК України відносилась до земель оборони. Комунальним підприємством «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» розроблено технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право постійного користуванні Київського КЕУ земельною ділянкою площею 36,3570 га. При цьому, Київським КЕУ не надавалась згода щодо припинення, відмови від права користування, зміни цільового призначення земельною ділянкою площею 7,643 га та проект щодо вилучення даної земельної ділянки не погоджувався та не замовлявся. За інформацією Ірпінської міської ради Київської області від 14 травня 2012 року № 01-21/2007 з 2007 року по теперішній час рішень про вилучення та зарахування земельної ділянки площею 7,643 га до земель запасу та припинення права користування даною земельною ділянкою Ірпінською міською радою не приймалось. Відповідно до інформації відділу Держкомзему у м. Ірпінь в період з 2008 по 2012 роки площа земель оборони, що обліковувалися за Київським КЕУ, згідно із статистичною звітностю форми 6-зем, без відповідних правових підстав зменшилась на 7,64 га.
Крім того, на обґрунтування доводів щодо пересікання (накладення) земельних ділянок, наданих у власність громадян на земельну ділянку, що передана у постійне користування Київському КЕУ на підставі державного акту про право постійного користування землею, надано завірені належним чином копії технічної документації по виготовленню державних актів на земельні ділянки фізичним особам відповідачам у справі та технічного звіту.
Таким чином, висновок судів про відмову у задоволенні позову, оскільки будь-яких інших доказів на підтвердження того, що відповідачам були передані у власність земельні ділянки за рахунок земельної ділянки площею 47 га, що перебуває в користуванні Київського КЕУ Міністерства оборони України, позивачем суду не надано, є передчасним.
Крім того, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року у даній справі міститься висновок про те, що суд належним чином не перевірив доводи позивача про те, що виділені відповідачам земельні ділянки наділені за рахунок земельної ділянки, що знаходиться у користуванні Київського КЕУ Міністерства оборони України.
Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
У порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України суди не врахували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановили та не перевірили обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому дійшли передчасного висновку про відмову у задоволенні позову.
Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України задовольнити частково.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 28 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик