Справа № 683/1949/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бондарчук Л.А.

при секретарі Борикіній Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2 до Старокостянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про встановлення факту перебування на утриманні,

встановив:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області і просить встановити факт її перебування на утриманні в чоловіка ОСОБА_3, який помер 05 липня 1998 року.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 02 жовтня 1957 року по 05 липня 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, який був інвалідом І групи та з 1996 року отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», розмір якої становив 200-250 грн. Їй же була призначена мінімальна пенсія за віком в розмірі 50-80 грн. Оскільки дохід чоловіка був значно більшим за її дохід, тому до дня смерті чоловіка вона перебувала на його утриманні, він надавав їй матеріальну допомогу, яка була основним джерелом її доходу. За життя чоловіка вони проживали у м. Святогірськ Слов»янського району Донецької області, а після його смерті переїхала в с. Великий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області. Наприкінці листопада 2015 року вона звернулась до відповідача із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника, однак їй було відмовлено через те, що вона не може документально підтвердити факт перебування на утриманні чоловіка.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідач - Старокостянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши представника позивачки, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім'ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого.

Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов'язок щодо утримання цього члена сім'ї.

Основне значення допомоги слід з'ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 02 жовтня 1957 року перебували у зареєстрованому шлюбі, спільно проживали та вели спільне господарство.

05 липня 1998 року ОСОБА_3 помер.

Як вбачається із матеріалів справи, єдиним джерелом доходів вказаних вище осіб на момент смерті ОСОБА_3 являлися пенсії ОСОБА_2, розмір якої складав з 01.01.1997 року 49 грн. 86 коп., з 01.03.1998 року - 43,49 грн., та пенсія ОСОБА_3, який був інвалідом ІІ групи, розмір якої в п»ять разів перевищував розмір пенсії позивачки.

Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_2, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, листом Старокостянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №16/К-4 від 12 березня 2016 року про розмір пенсії ОСОБА_2, посвідченням інваліда ІІ групи серії ІІ №603864, виданим 15 квітня 1991 року на ім»я ОСОБА_3, листом Слов»янської міської ради Донецької області від 13 травня 2016 року, згідно якого в управлінні соціального захисту Слов»янської міської ради зберігається архівний пенсійний протокол №2571 від 08 жовтня 1971 року про призначення пенсії за віком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а матеріали архівної пенсійної справи та особові рахунки знищені у зв»язку із закінченням терміну зберігання 5 років після припинення виплати, про що складено акт №01-25/08 від 14 березня 2005 року, через що неможливо надати довідку про нараховані суми пенсій ОСОБА_3

Крім того, допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є дітьми подружжя ОСОБА_4, показали, що їх батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до дня смерті батька проживали разом та вели спільне господарство, їх єдиним та основним доходом була пенсія. При цьому свідки показали, що розмір пенсії ОСОБА_3 перевищував у п»ять разів розмір пенсії ОСОБА_2, яка отримуючи мінімальну пенсію не могла працювати, оскільки здійснювала постійний догляд за ОСОБА_3, а тому пенсія ОСОБА_3 протягом тривалого часу була постійним і основним джерелом засобів до існування ОСОБА_2

Отже, досліджені судом докази вказують на те, що позивачка ОСОБА_2 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 до дня його смерті 05 липня 1998 року.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у її чоловіка ОСОБА_3, який помер 05.07.1998 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя