АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

1 березня 2017 р. Суддя Апеляційного суду м. Києва Усик Г.І., перевіривши виконання вимог ст.ст. 292-297 ЦПК України у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2017 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про стягнення коштів визнано неподаною та повернуто заявнику.

11.02.2017 р. ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу.

Апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрите, оскільки ОСОБА_1 не сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги.

ОСОБА_1, як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте такі доводи не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Як зазначено у ст. 1-1 Закону, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

З огляду на зазначене, правовідносини, що виникли між ОСОБА_1 та Відділом ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», а тому підстави для звільнення від сплати судового збору за ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відсутні.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору передбачених Законом України «Про судовий збір» ОСОБА_1 не зазначила.

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Справа №761/39483/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4180/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.

Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір», апелянт має сплатити суму судового збору в розмірі 320,00 грн. (1600 х 0,2) за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: УДКС у Солом'янському районі;

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

Р/р 0010;

Код банку отримувача: 820019;

, та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Згідно з п. 2 ст. 297 ЦПК України у разі несплати суми судового збору застосовується положення статті 121 ЦПК України, а саме: суддя постановляє ухвалу у якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє особу яка подала заяву (скаргу) та надає час на усунення недоліків.

Оскільки вказана обставина перешкоджає розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для сплати судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 р. залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду та роз'яснити, що у разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Суддя Г.І. Усик