Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/3643/16 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/1244/17 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Запорізької міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_3М, звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до Запорізької міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що вона з 1968 року разом зі своєю бабусею ОСОБА_6 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З серпня 1990 року разом з ними проживала її дочка - ОСОБА_5, і яка є правнучкою ОСОБА_6

Розпорядженням виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів №14/120-р від 01 вересня 1994 року вони приватизували квартиру та набули право спільної сумісної власності на зазначену квартиру.

28 січня 1999 року ОСОБА_6 померла, будь-яких спадкоємців після її смерті не залишилось, а тому зазначена частка в розмірі 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_1 не має власника.

Зазначає, що на сьогоднішній час вона продовжує проживати в зазначеній квартирі, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном (часткою) більше десяти років, а саме 17 років.

Вказує, що постійно сплачує комунальні послуги, робить невід'ємні поліпшення в квартирі, здійснює поточні ремонти, має на руках оригінал документа, що підтверджує право власності на зазначену квартиру, що додатково підтверджує факт добросовісного та відкритого володіння часткою в нерухомому майні.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_6 померла 28 січня 1999 року.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 4370 від 01.09.1994 року, виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету Комунарської районної Ради народних депутатів №14/120-р від 01 вересня 1994 року, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 набули право спільної сумісної власності на зазначену квартиру АДРЕСА_1, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

ОСОБА_3 є онукою ОСОБА_6 та була зареєстрована в спірній квартирі з 30.12.1988 року по 22.09.2012 року.

За повідомленням Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 17.12.2016 року № 3509/-0-16, після померлої 28 січня 1999 року ОСОБА_6 в держнотконторі спадкова справа не заводилась.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності. Однак, як встановлено судом першої інстанції, до позовної заяви надано свідоцтво про право власності на спірну квартиру, співвласниками якої є позивач та померла ОСОБА_6, тому позивач є законним володільцем частки квартири, завжди знала, що іншим співвласником квартири була ОСОБА_6

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом були дотримані норми матеріального і процесуального права. Крім того, за встановлених фактичних обставин справи, до спірних правовідносин із приводу спадкового майна не підлягає застосуванню ст. 344 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: