ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7336/16-ц
провадження № 2/753/663/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубіву С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та, уточнивши позовні вимоги просив суд зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Дарницького районного суду м. Києва у цивільній справі № 753/17626/15ц у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на доньку ОСОБА_5, а також зменшити розмір аліментів, визначений Дарницьким районним судом м. Києва у цивільній справі № 753/7321/16 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) на сина ОСОБА_6 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) громадян на кожну дитину до досягнення ними повноліття; внести зміні до п.3 Договору про сплату аліментів на дитину, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 09 лютого 2013 року із змінами від 08 жовтня 2013 року у наступній редакції: аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 стягуються в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що з 25 вересня 2008 року по 25 грудня 2012 року перебував з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі, від якого народилась дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 09 лютого 2013 року сторони уклали між собою договір про сплату аліментів на дитину, відповідно до якого дитина постійно проживатиме разом зі своєю матір'ю, а ОСОБА_2 сплачує щомісяця аліменти в розмірі 5000 гривень на користь ОСОБА_8 на утримання їх спільної дитини. В подальшому між сторонами був підписаний договір про внесення змін до договору між батьками про сплату аліментів на дитину від 09.02.2013 року, за змістом якого сторони домовились внести зміни до пункту 3 договору між батьками про сплату аліментів на дитину, зменшивши щомісячний розмір аліментів з 5000 гривень до 3000 гривень. 17 травня 2013 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_3, від шлюбу з якою народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року внесено зміни в укладений між позивачем та ОСОБА_4 договір про сплату аліментів на дитину, зокрема, зменшено розмір аліментів на дитину, ОСОБА_5 до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини, ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, а також аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу). Зазначає, що на сьогоднішній день змінились обставини в житті позивача, а саме він повинен сплачувати аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та на утримання дружини ОСОБА_3. Окрім того, він ще має сплачувати заборгованість по аліментам ОСОБА_4. Позивач офіційно працевлаштований, з 18.03.2016 року працює у бригаді швидкого реагування Національної гвардії України. Інших доходів не має, тому звернувся до суду з вищезгаданим позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив позов задовольнити. Крім того, додав, що підставою для звернення до суду з зазначеним позовом є різні розміри аліментів на дітей. Вважає, що позивач повинен сплачувати аліменти на дітей в однаковому розмірі, а саме 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину. Додатково додала, що зміна матеріального стану позивача полягає, зокрема, в тому, що ОСОБА_2 оплачує комунальні послуги за ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які зареєстровані в його квартирі.

Представник відповідача -1 в судовому засіданні позовні вимоги визнач частково, не заперечував проти зменшення розміну аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_6 з 1/5 на 1/6 частину від всіх видів заробітку (доходу).

Представник відповідача -2 в судовому засідання проти позову заперечував, вважав позов безпідставним та необґрунтованим. Зазначив, що розмір аліментів вже зменшено за рішенням суду до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, жодних підстав для зміни розміру аліментів на сьогодні не має.

До початку розгляду справи відповідач-2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів до1/2 частини від всіх видів заробітку(доходу) щомісячно.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що первісний позов та зустрічний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 25 вересня 2008 року по 25 грудня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого народилась дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

09 лютого 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали договір про сплату аліментів на дитину, відповідно до якого дитина постійно проживатиме разом зі своєю матір'ю, а ОСОБА_2 сплачує щомісяця аліменти в розмірі 5000 гривень на користь ОСОБА_8 на утримання їх спільної дитини.

08 жовтня 2013 року сторони підписаний договір про внесення змін до договору між батьками про сплату аліментів на дитину від 09.02.2013 року, за змістом якого домовились внести зміни до пункту 3 договору між батьками про сплату аліментів на дитину, зменшивши щомісячний розмір аліментів з 5000 гривень до 3000 гривень.

17 травня 2013 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_3, від шлюбу з якою народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року внесено зміни в укладений між позивачем та ОСОБА_4 договір про сплату аліментів на дитину, зокрема, зменшено розмір аліментів на дитину, ОСОБА_5 до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини, ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, а також аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу).

Рішенням Апеляційного суду м Києва від 18 січня 2017 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року змінено. Зменшено розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання неповнолітнього сина з 1/4 частини до 1/5 частини; зменшено розмір аліментів, що підлягають стягнення на утримання дружини з 1/6 частини до 1/10 частини.

З 18.03.2016 року ОСОБА_2 працює у бригаді швидкого реагування Національної гвардії України та отримує заробітну плату в розмірі приблизно 4000-5000 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинстава є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинстава - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов'язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом повинні були належними та допустимими доказами (ст. ст. 58, 59 ЦПК України) довести зміну сімейного стану або матеріального стану після зміни аліментних зобов'язань.

Разом з тим, належних доказів погіршення або покращення матеріального стану, зміну сімейного стану протягом часу наявності аліментного зобов'язання, сторонами не подано та не встановлено судом в ході розгляду справи.

Зокрема, не знайшло підтвердження посилання представника як на підставу погіршення матеріального стану позивача оплата ним комунальних послуг, оскільки доказів такої оплати позивачем не надано, більш того рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року ОСОБА_4 визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд також враховує вимоги Закону України «Про виконавче провадження» згідно з яким загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212 - 218 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, ч. 1 ст. 192, 197 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Дарницький районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА