Номер провадження 6/243/66/2017
Номер справи 243/1797/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» березня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за Поданням Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2017 року старший державний виконавець Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 звернулася до суду з Поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документу, обґрунтовуючи подання тим, що на виконанні Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться Виконавче провадження № 49621297 з виконання Вимога № ф-3490-у виданий 13 серпня 2012 про стягнення штрафу у розмірі 632,46 грн. з ОСОБА_1 на користь Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавцем 11 грудня 2015 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності будинок за адресою м. Слов'янськ, вул. Дзержинського, будинок 14, однак ОСОБА_1 рішення не виконує.

У ході примусового виконання було зроблено запити до реєструючих установ з метою виявлення майна боржника. На запит до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних та про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, та до Пенсійного Фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії та про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи отримано відповідь, згідно якої така інформація відносно боржника відсутня.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до частини першої статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Закон України "Про судовий збір" не передбачає оплату судовим збором подання виконавця про тимчасове обмеження боржника у виконавчому провадженні у праві виїзду за межі України.

Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання зобов'язань, покладених на нього Вимогою № ф-3490-у виданою 13 серпня 2012 року про стягнення штрафу у розмірі 632,46 грн. з ОСОБА_1 на користь Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Представник Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, яка діє на підставі Довіреності № 6051 від 27 лютого 2017 року (а.с.4), у судове засідання не з"явився, в Поданні заявив Клопотання про розгляд справи за його відсутності, подання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити (а.с.1-3).

Суд, вивчивши надані матеріали, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, вважає, що Подання старшого державного виконавця Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що на виконанні Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться Виконавче провадження № 49621297 з виконання Вимога № ф-3490-у виданий 13 серпня 2012 про стягнення штрафу у розмірі 632,46 грн. з ОСОБА_1 на користь Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області (а.с.

Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця (а.с.8-9).

У ході примусового виконання було зроблено запити до реєструючих установ з метою виявлення майна боржника. На запит до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних та про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, та до Пенсійного Фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії та про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи отримано відповідь, згідно якої така інформація відносно боржника відсутня (а.с.10-13).

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності будинок за адресою м. Слов'янськ, вул. Дзержинського, будинок 14, однак ОСОБА_1 рішення не виконує (а.с.14-15).

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України питання повязанні із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною ініціативою. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідним в демократичному суспільстві і в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров»я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в»їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цей сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» (далі Закон № 3857- XII).

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК. За змістом цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону № 606-XIV, примусове виконання яких здійснюється Державною виконавчою службою.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов»язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857- XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606- XIV, позначає, з об»єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконані нею зазначених обов»язків. У зв»язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов»язання».

Саме виконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього судом. Крім того, відсутні відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

Відповідно до п.11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися до суду за місцезнаходженням Органу Державної виконавчої служби щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно п.п.ґ п.11.1.1 подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.

На час звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням повинен відбутися, бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: - утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Державним виконавцем не доведено ухилення ОСОБА_1 від сплати штрафу.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 утримувався від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судових рішень; не надавав у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про доходи та майно; про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не своєчасно з'являвся за викликом державного виконавця; не повідомляв письмово державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Отже, визначені у Поданні обставини не є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за кордон, у відповідності до чого Подання Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 10 ч. 2 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст.377-1, 377-1 ч. 2 ЦПК України, п.11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні Подання Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала постановлена та підписана у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий:

Суддя Слов 'янського

міськрайонного суду ОСОБА_3