01.03.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №533/363/16-ц

Р І Ш Е Н Н Я
Провадження 2/533/126/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі головуючого судді Науменко Н.Д.
при секретарі Кумака А.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представників відповідача Тімашева А.П., Лобача О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України районі Полтавської області про перерахунок заробітної плати, встановлення факту, що має юридичне значення та зобов`язання вчинити певні дії,-
встановив :
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період роботи в ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді монтера залізничних шляхів відповідно до виписки з військового квитка з 25.07.1986 року по 01.09.1986 року і приймав участь у військових зборах на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та був направлений на виконання робіт в зону Чорнобильської АЕС, де знаходився безвиїзно з 25.07.1986 року по 01.09.1986 року безпосередньо на АЕС; розрахунок зарплати за роботу (службу) в зоні Чорнобильської АЕС за цей період не відповідає фактичним обставинам, оскільки при заповненні довідки про фактичну заробітну плату в зоні відчуження відповідач не врахував положення окремих нормативно-правових актів часів Радянського Союзу, з яких знято гриф «секретно», та які є чинними. Архівні документи не відображають конкретні дати перебування заявника в тій чи іншій зоні небезпеки, що додатково вимагає встановлення факту перебування в кожній зоні окремо, так як підприємство не має можливості без встановлення цих фактів провести правильний розрахунок заробітної плати відповідно кратності її підвищення.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримували, посилаючись на зазначені вище підстави. Також позивач пояснив, що зазначені у заяві конкретні дати перебування у 3 зоні обрахував наступним чином: в архівній довідці зазначено, що в цій зоні він перебував 9 (днів), він пам`ятає, що спочатку їх направили в саме небезпечне місце, тобто в 3 зону, а потім, після отримання певної дози радіації, переправили на менш небезпечні роботи, тобто в 1 зону, таким чином, вважає, що перебував у 3 зоні з 01.08.1986 року по 08.08.1986 року, а інші дні в 1 зоні, перебування 1 день у невизначеній зоні, 2 дні у липні у особливій зоні.
Третя особа Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України районі Полтавської області позов не визнало та прохало відмовити позивачу у його задоволенні, посилаючись на безпідставність вимоги про перерахунок заробітної плати, та невірне трактування вимог закону, що регулюють порядок та правила заповнення довідок про заробітну плату, вважало, що пенсія нараховується з фактично отриманої заробітної плати, а документів для її перерахунку відповідач не має, позивачем порушено строки звернення до суду за захистом порушеного права, що є підставою для відмови у позові, про що направило до суду письмові заперечення.
Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до протоколу № 100029 від 09.12.2013 року позивачу нарахована пенсія по інвалідності як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, а 02.09.2014 року проведено перерахунок в зв`язку з отриманням 1 категорії ( аркуші - 34,35).
Підставою для нарахування пенсії стала довідка Полтавського ГЗК, видана на підставі розрахункових документів ( аркуші 31, 39-43).
Відповідно до нормативних актів, які діяли на той час, під час призову на військові збори заявнику за місцем його постійної роботи повинна була нараховуватись заробітна плата за час фактичного виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС. При цьому таке нарахування проводилось в кратному розмірі в залежності від кількості днів та зони небезпеки.
-зона №3: август, сентябрь (по месяцам не расписано) 9 (девять) дней;
- зона №1: август, сентябрь (по месяцам не расписано) 23 (двадцать три) дня.
Військовим квитком НОМЕР_2 , виданим 23.11.1981 року на ім`я ОСОБА_1 підтверджена участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 25.07.1986 року по 02.09.1986 року ( аркуш 50 ).
Відповідно до пояснень позивача він працював у 3 зоні небезпеки - 9 (днів), а після отримання певної дози радіації, переправили на менш небезпечні роботи, тобто в 1 зону, таким чином, вважає, що перебував у третій зоні небезпеки з 01.08.1986 року по 08.08.1986 року, а інші дні в 1 зоні, в особій зоні 1 день у липні.
Згідно витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, пранень, контузій, травм, каліцтв № 504 від 26.02.2014 року захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ( аркуш 46).
Довідкою до акта огляду МСЕК серії 10ААА № 198912 позивачу безстроково встановлена друга группа інвалідності через захворювання, пов`язане із виконанням військової служб из ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ( аркуш 47).
Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ( аркуш 46).
Заявник отримує пенсію за віком (а.с.31).
Для розрахунку розміру пенсії, яку в даний час отримує заявник, покладено довідку ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» від 26.04.2010 року, в якій заробіток обраховано за 1984-1988 роки.
Відповідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Таким чином, з метою перерахунку заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 році, та подальшого перерахунку пенсії, заявнику необхідно встановити факт його перебування у певних зонах небезпеки у чітко визначені календарні дати.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).
Згідно пункту 2 Постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Пенсійний фонд України зобов`язано забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.
Пунктом 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року, передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з у рахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні - 5, у II - 4, І - 3). При цьому у всіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Зазначена постанова набула чинності 01.01.2012 року.
Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 №03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища», листом Держкомраці УРСР від 13.06.1989 №10-769 повідомлена, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 №1497-378, розпоряджень від 03.09.1986 №1767-рс і від 11.12.1986 №2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Радою Міністрів УРСР від 08.05.1986 №168-5, від 10.06.1986 №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986 №530-рс, від 16.12.1986 №694-рс, від 06.01.1988 №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 09.05.1986, №58 с від 11.06.1986, №132с від 16.09.1986, №179 с від 25.12.1986, №8с від 22.01.1988.
Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.
Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємства, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05.06.1986 №665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.
Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігались за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195) провадилась у ІІІ, ІІ, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.
Також розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року №964-рс передбачалася оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі-підприємств), розташованих у зоні САЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, у ІІІ, ІІ, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3- кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.
Відповідно до постанови кабінету Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) надано право керівникам міністрів і відомств і їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, у розмірах, передбачених розпорядженням Кабінета Міністрів СРСР від 17.05.1986 року №964.
На виконання розпорядження кабінету Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964-рс дозволено здійснювати виплати особам, зайнятих на роботах у І-ІІІ зонах небезпеки такому порядку : ІІІ зона - п`ятикратний розмір, ІІ зона - чотирьохкратний розмір, І зона - трьохкратний розмір у порівнянні з діючими законодавством нормами.
Пунктом 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА 3 СРСР, Кабінету Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.
Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці підвищеної у два рази.
Статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, визначено переліченими вище нормативно-правовими актами, що є діючими на даний час.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що розрахунок заробітної плати позивача за період з 25.07.1986 року по 01.09.1986 року має проводитись з урахуванням приписів всіх зазначених вище нормативних актів, якими врегульовано порядок оплати праці робітників та службовців: з нарахуванням подвійного окладу, з урахуванням кратності зони небезпеки кратності 5-, 4-, 3-, а також подвійною оплатою за роботу у вихідні дні, врахуванням шестигодинного робочого дня, понад середньомісячну заробітну плату.
Висновком судової економічної експертизи № 10, проведеної у справі 533/1109/15-ц, залишеної без розгляду за заявою позивача ухвалою Козельщинського районного суду від 23.06.2015 року, та дослідженої в судовому засіданні встановлено що позивачу підлягає до виплати заробітна плата за роботу в зоні відчуження:
- 1. збережений заробіток 232,89кр,
- 2. Заробітна плата в зоні відчуження 2351,42крб:
Годинна тарифна ставка при 6 годинному робочому дні -1.56крб
Підвищена годинна тарифна ставка 2.96крб ( 1.56 х 90%)
а) за робочі дні - 426.24крб ( 6дн. х 2.96 год. тариф. ставка х 6 час. роб. день);
б) за робочі дні 710.40крб. ( 20дн. х 2.96 год. тариф. ставка х 6 час. роб. день) х 2 крат. зоні;
г) доплата за вихідні 532.80крб ( 5дн. х 2.96год. тариф. ставка х 6 год. роб. день) х 3 розрахун. кратність в зоні х 2;
д) премія у розмірі 60% - 681,98крб (426,24 + 710,40) х 60% розмір премії
Разом 2584.31крб ( аркуші - 13-30).
Зазначений висновок підтвердила в судовому засіданні судовий експерт Мисяк Ольга Григорівна, яка пояснила, що, виходячи із розрахункових листів, наданих підприємством про нарахування заробітної плати позивачу за роботу в зоні ЧАЕС, вона розрахунковим шляхом визначила годинну тарифну ставку при 8 годинному робочому дні позивача і помножила її на 6-ти годинний робочий день в зоні ЧАЄС, розрахував таким чином його заробітні плату, підвищила цей показник на 100% для працівників, що ліквідували наслідки аварії на ЧАЕС та 60% відповідно до ступеня радіактивного забруднення території, на якій працював працівник ( це 15-30км), застосувала 3-х та 5-ти кратність відповідно до зони, подвійну оплату а роботу у вихідні та святкові дні та нарахувала 60% премії, та розмір заробітної плати, що зберігався за працівником за місцем основної роботи.
Наказом Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок
Відповідно до пункту 7 вказаного Порядку до заяви про призначення пенсії за віком
додається, у тому числі, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Таким чином, неврахування при розрахунку заробітної плати позивача за період
перебування останнього у зоні Чорнобильської АЕС вищенаведених вимог безпосередньо впливає на призначення йому пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
У відповідності до ч.2 ст.3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно ч.1,2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина
захищаються судом.
За приписами статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
На підставі встановлених судом фактичних обставин справи та враховуючи
вищенаведені норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи, що позивачем надано достатні докази, що підтверджують його перебування в зоні небезпеки № 3 з 01.08.1986року по 08.08.1986року та в зоні небезпеки № 1 з 09.08.1986 року по 31.08.1986 року, позицію представників відповідача, які погодились з доведеністю цих фактами, суд вважає можливим задовольнити вимоги в цій частині, так як вони необхідні для нарахування заробітної плати за виконані роботи в цих зонах за заначений період.
Суд погоджується з висновками судових економічних експертиз, якими визначена сума заробітної плати, яка підлягає нарахуванню та виплаті працівнику, який виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, так як вони відповідають нормативним матеріалам, які стали відомі сторонам лише після зняття з них грифу «секретно», та вважає доведеним вимоги про зобов`язання нарахувати заробітну плату та видати довідку про її розмір для перерахунку пенсії позивачу.
При цьому не погоджується з позицією відповідача щодо допущення судовими експертами помилки в нарахуванні кратності підвищення заробітної плати позивачу, так як вони не спростовані належними та допустимими доказами.
Також суд вважає роз`яснення Міністерства праці України в частині невиплати заробітної плати працівникам за роботу в зоні відчуження ЧАЕС та не проведення її індексації таким, що не відповідає вимогам Конституції України, яка гарантує громадянину України право на працю і заробітну плату та законодавству про працю, яке не обмежує строками спори з приводу невиплат заробітної плати.
Суд не вбачає підстав для застосування наслідків порушення позивачем строків звернення за захистом порушених прав, про що заявлено третьою особою, так як вимоги про нарахування та стягнення заробітної плати строками не обтяжені.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, що стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позивних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В ч.3 ст.88 ЦПК України, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись статтями 1, 88, 208, 213-214 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат», третя особа Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про перерахунок заробітної плати, встановлення факту, що має юридичне значення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 в зоні небезпеки №3 на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військової частини №61610 з 01.08.1986 року по 08.08.1986 року.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 в зоні небезпеки №1 на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військової частини №61610 з 9.08.1986 року по 31.08.1986 року.
Зобов`язати Відкрите акціонерне товариство «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» видати уточнюючу довідку ОСОБА_1 про перерахунок його заробітної плати за період з 01 серпня 1986 року по 31 серпня 1986 року, відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України «Про затвердження форми Довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках» № 536 від 03.09.2012 року за час роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС з урахуванням розрахунків заробітної плати відповідно до висновків експертів №10 від 16.02.2016 року та № 1169/1170 від 05.12.2016 року судових економічних експертиз Полтавського відділення ХНІДСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, в якій зазначати заробітну плату за серпень1986 року в сумі 1902,33крб, в тому числі збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження - 232,89крб, оплата праці за дні роботи в зоні - 1669,44крб.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за період з 01 серпня 1986 року по 31 серпня 1986 року за дні роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 27063,83грн.
Стягнути з ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави 640грн судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення виготовлений 01.03.2017 року.
Суддя Н.Д. Науменко