АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3670/17 Справа № 2-4196/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_3 від 11 жовтня 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки. стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Жовтневого райсуду м.Кривого Рогу від 11.10.2012р. позов ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» задоволено та на його користь стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь позивача у рахунок заборгованості ТОВ «СЕРВІС-ГРУП ЛТД» за кредитним договором № 05-08/Ю від 06.02.2008р. в сумі 5036033грн.43коп., зокрема, 1438888грн.50коп. строкової заборгованості за кредитом, 1918519грн. простроченої заборгованості за кредитом, 862315грн.41коп. заборгованості за відсотками, 26859грн.26коп. заборгованості за комісією, 3666грн.11коп. пені за несвоєчасне сплату комісії, 444732грн.26коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 149213грн.23коп. пені за несвоєчасне сплату процентів по кредиту; звернуто на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» стягнення на предмет іпотеки належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.05.2015р. рішення Жовтневого райсуду м.Кривого Рогу від 11.10.2012р. в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_6, скасовано із залишенням їх без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати рішення суду в частині вимог банку, заявлених до нього про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на невідповідність рішення суду у вказаній частині вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

06.02.2008р. між ТОВ «СЕРВІС-ГРУП ЛТД» та ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4 банк» (правонаступник: ВАТ «ВіЕйБі БАНК») укладено кредитний договір № 05-08/Ю, за умовами якого ТОВ «СЕРВІС-ГРУП ЛТД» отримало кредит в сумі 3 700 000грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 % річних, з поверненням частинами згідно додатку до договору та строком остаточного повернення до 04.02.2013р. (а.с.10-19 т.1). 11.02.2008р., 21.02.2008р., 04.03.2008р., 07.04.2008р., 29.04.2008р., 07.11.2008р., між ТОВ «СЕРВІС-ГРУП ЛТД» та ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4 банк» (правонаступник: ВАТ «ВіЕйБі БАНК») укладено додаткові угоди, а 07.07.2009р., 09.07.2009р., 29.12.2009р., 12.03.2010р., 31.03.2010р. внесено зміни до кредитного договору від 06.02.2008р. (а.с.20 37 т.1).

07.07.2008р. між ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» (правонаступник: ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4») та ОСОБА_2 укладено з посвідченням приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 договір іпотеки. За умовами договору на забезпечення виконання кредитних зобовязань ТОВ «СЕРВІС-ГРУП ЛТД» ОСОБА_2 передано в іпотеку банку нерухоме майно належну йому квартиру АДРЕСА_2 з узгодженням оціночної вартості квартири у розмірі 127 260грн. За положеннями п.7.6.3. договору банк як іпотекодержатель за рахунок предмета іпотеки має право задовольнити свої вимог у обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення і складається з суми кредиту, процентів, збитків, штрафних санкцій та інших витрат(а.с.65-71 т.1).

За відомостями банку за кредитним договором №05-08/Ю від 18.05.2010р. за ТОВ «СЕРВІС-ГРУП ЛТД» обліковується заборгованість, яка станом на 10.05.2011р. складала 5036033грн.43коп. та, зокрема, складалась з 1438888грн.50коп. строкової заборгованості за кредитом, 1918519грн. простроченої заборгованості за кредитом, 862315грн.41коп. боргу по відсотках, 26859грн.26коп. заборгованості по комісії, 444732грн.26коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 149213грн.23коп. пені за несвоєчасне сплату процентів по кредиту (а.с.38-65 т.1).

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» звертався до відповідачів, у тому числі, іпотекодавця ОСОБА_2 з письмовою вимогою від 13.05.2011р. про необхідність терміново сплатити заборгованість, яка утворилась в результаті систематичного порушення умов кредитного договору. Вказана вимога отримана ОСОБА_2 03.06.2011р., проте залишена без виконання (а.с.80-83 т.1).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.575,590,1048,1054 ЦК України ухвалив рішення про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 як предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 05-08/Ю від 06.02.2008р.

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_2 про неправильність рішення суду в частині вимог предявлених банком до нього, безпідставні та суперечать вимогам закону та встановленим судом обставинам. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на не врахування судом першої інстанції збільшення його відповідальності як майнового поручителя внаслідок підвищення відсоткової ставки за додатковими угодами банку та ТОВ «СЕРВІС-ГРУП ЛТД», недійсність договору іпотеки та необхідність визначення заборгованості за первинною відсотковою ставкою не можуть бути прийняті до уваги. Договір іпотеки фактично не оспорювався та у передбаченому законом порядку недійсним не визнаний. Наслідки збільшення відповідальності поручителя без його згоди, передбачені ст.559 ЦК України не поширюються на майнового поручителя. Відповідно до ст.ст.1,11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є іпотекодавцем, а передбачені ст.546 ЦК України застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення виконання зобовязань. Правові норми, що регулюють правовідносини поруки не поширюються на правовідносини кредитора та майнового поручителя, оскільки останній відповідає за виконання боржником зобовязань винятково у межах вартості предмета іпотеки, визначеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом. У звязку з цим доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про стягнення з нього усієї суми заборгованості суперечать як вимогам закону, так і дійсному змісту рішення суду, яке такого висновку не містить. Конкретних доводів щодо неправильного розміру заборгованості та доказів про інший розмір заборгованості апеляційна скарга не містить. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неправильність рішення суду у звязку з незалученням до участі у вирішенні спору позичальника також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки договір іпотеки укладено 07.02.2008р. банком лише з ОСОБА_2 і відносно предмета іпотеки, який не був придбаний за кредитні кошти, а належав іпотекодавцю з 13.06.1997р.

Враховуючи наведене, підстав для скасування рішення суду в оскарженій частині за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_3 від 11 жовтня 2012 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.