АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5247/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/247/К/17 суддя Рунчевої О.В.
Категорія - 54 (I) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

із секретарем: Гладиш К.І..

за участю: позивача ОСОБА_1,

представників Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» про визнання наказів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зорепад - Н" незаконними, їх скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСББ «Зорепад-Н» про визнання наказів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зорепад - Н" незаконними, їх скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що у вересні 2014 року керівник обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» ОСОБА_2 та голова обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» ОСОБА_4 почали предявляти до неї претензії, щодо неправильності ведення бухгалтерського обліку та начебто крадіжки грошей.

Після цього випадку вона продовжувала працювати та приблизно у жовтні 2014 року ОСОБА_2 почав вимагати, щоб вона віддала йому печатку обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н», яка зберігалася у неї.

У жовтні 2014 року вона дізналася, що їй скасовано доступ до банківської системи «Приват-24», у звязку з чим, вона подумала, що таким чином її відсторонили від роботи та з того ж часу вона перестала отримувати заробітну плату.

У перших числах липня 2015 року у своїй поштовій скриньці вона знайшла ксерокопію Наказу обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» № 8 від 15 вересня 2014 року «Про затвердження кадрів», в якому було вказано, що у відповідності до рішення правління та загальних зборів від 06 серпня 2014 року її звільнено з роботи з 30 вересня 2014 року, у звязку із «недовірою». Наказ був без поштового конверту.

З даним наказом її ніхто не ознайомлював та поштою не надсилав.

Вважає, що відповідач звільнив її без законної на те підстави, а тому, відповідно до положень ст. 235 КЗпП України зобовязаний поновити її на попередній роботі.

Після неодноразового уточнення позивач остаточно просила суд визнати незаконними дії керівництва обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н», за фактом її звільнення з посади бухгалтера обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» та скасувати наказ обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н», № 8 від 15 вересня 2014 року «Про затвердження кадрів», яким її було звільнено з посади бухгалтера обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» «у звязку із недовірою»;

- визнати незаконним наказ обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» № 16 від 30 грудня 2010 року «про роботу за сумісництвом» та скасувати його;

- визнати незаконним наказ обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» № 6 від 30 липня 2014 року без назви, яким її - ОСОБА_1, без її згоди зобовязали працювати у понадурочний час та вихідні дні та скасувати його;

- визнати незаконним наказ обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» № 7 від 18 серпня 2014 року, яким їй було оголошено догану за невиконання наказу № 6, а саме прогули та скасувати його;

- визнати незаконним акт від 06 вересня 2014 року ревізійної перевірки фінансово-господарської діяльності обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н», яким начебто були виявлені фінансові порушення з її боку, як визначений та складений із порушенням законодавства;

- визнати незаконним наказ обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» № 7/1 від 08 вересня 2014 року, яким їй було оголошено догану за видачу неправдивої інформації та скасувати його;

- визнати незаконним наказ обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» наказ № 8 від 15 вересня 2014 року (в новій редакції «про затвердження кадрів» яким її було звільнено на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України та скасувати його.

- поновити її на посаді бухгалтера обєднання співвласників багатоквартирного будинку Зорепад-Н», яке розташоване у м. Нікополь, вул. Першотравнева, буд. 17;

- стягнути з обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7 016 грн. 85 коп;

- зобовязати обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» внести відомості до трудової книжки про її роботу на посаді бухгалтера обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» з 01 червня 2011 року по 15 жовтня 2014 року;

- зобовязати обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» відшкодувати на її користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про задоволення її позовних вимог.

Так, позивач вважає, що висновок суду першої інстанції щодо пропуску строку звернення до суду із позовом є безпідставним, оскільки із наказом про звільнення вона ознайомлена не була, а поштою він їй не надсилався.

Зауважує на те, що їй не було відомо про існування наказу від 30.12.2010 року «про роботу за сумісництвом», оскільки таку заяву вона не писала, трудовий договір не укладала.

Вважає, що Наказ № 6 від 30 липня 2014 року без назви, яким її - ОСОБА_1, без її згоди зобовязали працювати у понадурочний час та вихідні дні видано безпідставно, оскільки заяву про роботу у понадурочний час та у вихідні дні вона не писала, чим керівництвом обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» було порушено вимоги ст. 50, ч. 3 ст. 52, 62, ч. 3 п. 3 ст. 63, ст. 71, ст. 72, ст. 106, ст. 107, ч.1 ст. 149. ст. 11 КЗпП України, ч. 2 ст. 43, ч. 2 ст. 45 Конституції України.

Також вважає виданим безпідставно Наказ № 7 від 18 серпня 2014 року, яким їй було оголошено догану за невиконання наказу № 6, а саме, за прогули, оскільки пояснення з цього приводу у неї не відбиралось, службова перевірка не проводилась, із висновками її не ознайомлювали, чим керівництвом обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» було порушено вимоги ст. 149 КЗпП України. Про існування цього наказу їй не було відомо. З даним наказом її не ознайомлювали та вона його вперше побачила в матеріалах цивільної справи.

Наказ № 7/1 від 08 вересня 2014 року, яким їй було оголошено догану за видачу неправдивої інформації вважає виданим безпідставно, оскільки пояснення з цього приводу у неї не відбиралось, службова перевірка не проводилась, із висновками її не ознайомлювали, чим керівництвом обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» було порушено вимоги ст. 149 КЗпП України. Про існування цього наказу вона дізналася також після ознайомлення з матеріалами цивільної справи.

Що стосується акту від 06 вересня 2014 року ревізійної перевірки фінансово-господарської діяльності обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н», то позивач вважає, що воно проведено не уповноваженими особами, рішення про проведення ревізії відсутнє, воно не оприлюднювалось, та на загальних зборах не оприлюднювався акт.

Так позивач вважає, що відповідач звільнив її без законної на те підстави, а тому, її позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача мають бути стягнуті середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральна шкода та судові витрати по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Судом встановлено, що що позивач на підставі наказу № 1А від 30 грудня 2010 року була прийнята з 30 грудня 2010 року на роботу до обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» на посаду бухгалтера обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» (а.с.29).

Крім того судом встановлено, що на підставі наказу № 1б позивач ОСОБА_1 працювала на посаді бухгалтера в обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» за сумісництвом (а.с.60).

Відповідно до протоколу № 2 від 06 липня 2014 року загальними зборами обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» через чисельні незадоволення роботою позивача на посаді бухгалтера обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» було прийнято рішення висловити останній недовіру та провести ревізію фінансово -господарської діяльності обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» відповідно до п. 4.12 Статуту обєднання (а.с. 42).

Крім того, у звязку з несвоєчасним звірянням платежів та їх корегування, похибках в відмітках про сплату з вини позивача, скарг членів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» про привласнення внесків квартплати та відмову провести звіряння по книжкам квартплат, в обєднанні виникла необхідність особистого прийому членів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» бухгалтером, (позивач по справі).

З цих підстав керівником обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» ОСОБА_2 на підставі повноважень, передбачених ст. 16 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», було видано відповідний наказ № 6 від 30 липня 2014 року про ведення особистого прийому бухгалтером (позивач по справі) (а.с. 30), від ознайомлення та підпису якого позивач відмовилася, про що комісією у складі керівника обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» - ОСОБА_2, Голови правління ОСОБА_5, Голови ревізійної комісії ОСОБА_6 було складено відповідний акт від 30 липня 2014 року (а.с.31).

У звязку з тим, що позивач відмовилась виконувати наказ про ведення особистого прийому членів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н», їй було оголошено догану керівним органом обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» наказом № 7 від 18 серпня 2014 року (а.с.32).

Відповідно до акту ревізійної перевірки фінансово -господарської діяльності обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» від 06 вересня 2014 року було виявлено нецільове використання позивачем ОСОБА_1 грошових коштів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» на суму 921,25 грн (а.с. 36).

Через зазначені порушення ведення звітності та використання коштів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» ОСОБА_1 було повторно оголошено догану згідно наказу № 7/1 від 08 вересня 2014 року (а.с. 34).

З усіма вищевказаними наказами позивач ознайомитися під підпис відмовилася, у звязку з чим, комісія з представників обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» кожного разу ознайомлювала позивача з їх змістом за місцем її проживання шляхом їх оголошення про що, були складені відповідні акти 18 серпня 2014 року та 08 вересня 2014 року (а.с.33, а.с. 35).

Наказом № 8 від 15 вересня 2014 року позивач була звільнена із займаної посади з 30 вересня 2014 року за п. 3 ст. 40 КЗпП України у звязку з невиконанням службових обовязків (а.с.37).

15 вересня 2014 року комісія у складі керівника обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» - ОСОБА_2, Голови Правління ОСОБА_4, Голови Ревізійної комісії ОСОБА_7 прибули за місцем проживання позивача за адресою: Нікополь, АДРЕСА_1, для ознайомлення останньої під підпис з наказом № 8 від 15 вересня 2014 року про звільнення її з посади бухгалтера обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

У звязку із відмовою позивача засвідчити своїм підписом факт ознайомлення її із зазначеним наказом, наказ був зачитаний позивачу про що, комісією у складі керівника обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» - ОСОБА_2, Головою правління ОСОБА_4 та Головою ревізійної комісії ОСОБА_7 15 вересня 2014 року був складений акт про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з наказом про її звільнення з займаної посади бухгалтера обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» та підписання про попередження (а.с.38).

В жовтні 2014 року в присутності дільничного інспектора Яснопольського С.А. та членів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» позивач передала керівнику обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» - ОСОБА_2 печатку обєднання, що підтверджується розпискою (а.с.86).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом, передбачений ч.1 ст.233 КЗпП України та поважних причин для його поновлення позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. 3 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року. Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до виновку, що звільнення позивача ОСОБА_1, проведено у відповідності до вимог п. 3 ст. 40 КЗпП України, підставами якого було порушення трудового законодавства та систематичне невиконання позивачем посадових обов'язків, бухгалтера ОСББ.

Згідно п. 22 вищезазначеної Постанови, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарні стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно із ч. 1 ст. 147 КЗпП України належать: догана та звільнення. Звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

У таких випадках враховуються заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Відповідно до протоколу № 2 від 06 липня 2014 року загальними зборами обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» через чисельні незадоволення роботою позивача на посаді бухгалтера обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» було прийнято рішення висловити останній недовіру та провести ревізію фінансово -господарської діяльності обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» відповідно до п. 4.12 Статуту обєднання (а.с. 42).

Крім того, у звязку з несвоєчасним звірянням платежів та їх корегування, похибках в відмітках про сплату з вини позивача, скарг членів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» про привласнення внесків квартплати та відмову провести звіряння по книжкам квартплат, в обєднанні виникла необхідність особистого прийому членів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» бухгалтером, (позивач по справі).

З цих підстав керівником обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» ОСОБА_2 на підставі повноважень, передбачених ст. 16 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», було видано відповідний наказ № 6 від 30 липня 2014 року про ведення особистого прийому бухгалтером (позивач по справі) (а.с. 30), від ознайомлення та підпису якого позивач відмовилася, про що комісією у складі керівника обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» - ОСОБА_2, Голови правління ОСОБА_5, Голови ревізійної комісії ОСОБА_6 було складено відповідний акт від 30 липня 2014 року (а.с.31).

У звязку з тим, що позивач відмовилась виконувати наказ про ведення особистого прийому членів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н», їй було оголошено догану керівним органом обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» наказом № 7 від 18 серпня 2014 року (а.с.32).

Відповідно до акту ревізійної перевірки фінансово -господарської діяльності обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» від 06 вересня 2014 року було виявлено нецільове використання позивачем ОСОБА_1 грошових коштів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» на суму 921,25 грн (а.с. 36).

Через зазначені порушення ведення звітності та використання коштів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» ОСОБА_1 було повторно оголошено догану згідно наказу № 7/1 від 08 вересня 2014 року (а.с. 34).

З усіма вищевказаними наказами позивач ознайомитися під підпис відмовилася, у звязку з чим, комісія з представників обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Зорепад-Н» кожного разу ознайомлювала позивача з їх змістом за місцем її проживання шляхом їх оголошення про що, були складені відповідні акти 18 серпня 2014 року та 08 вересня 2014 року (а.с.33, а.с. 35).

Перевіряючи дотримання трудових прав позивача при прийнятті оскаржуваних наказів, колегія суддів вважає, що роботодавцем було порушено процедуру притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Статтею 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Згідно зі ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно зясувати з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Відповідачем не надано суду доказів, що при притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від неї роботодавець зажадав письмові пояснення та не надано доказів, що позивач відмовилась їх надавати.

Отже, при притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності керівником ОСББ «Колір-Н» ОСОБА_2 не витребувано від бухгалтера письмових пояснень з приводу виявлених порушень, що є порушенням порядку притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Таким чином позовоні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Проте, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду за захистом порушених прав, адже доводи апеляційної скарги позивача в цій частин є недоведеними.

Так, у судовому засіданні колегії суддів позивач надала пояснення, що заробітну плату з жовтня 2014 року вона не отримувала, доступ до банківської програми та розрахунків їй було припинено, печатку забрали також у жовтні 2014 року. Усі ці обставини свідчать, що позивач достеменно була обізнана про припинення трудових відносин між сторонами ще з жовтня 2014 року, проте до суду звернулась із вимогами про визнання наказів недійсними та оновлення на роботі у липні 2015 року, тобто із порушенням ст.233 КЗпП України.

У відповідності ст.233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно пояснень, наданих позивачем ОСОБА_1 вона була обізнана про звільнення, з жовтня 2014 року у звязку із не отриманням заробітної плати та фактичним усуненням від виконання нею обовязків бухгалтера, відсутності доступу до бази Приват24. З матеріалів справи видно, що з позовом вона звернулася у липні 2015 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про обізнаність позивача щодо оспорюваних наказів, а також про порушення її трудових прав протягом майже року до суду із вказаним позовом не зверталась, що свідчить про пропуск позивачем встановленого місячного строку для звернення із вказаним позовом до суду. Клопотання про поновлення даного строку позивачем не подано.

З розяснень Пленуму Верховного Суду України наданих в п. 4 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Розглядаючи трудові спори, суд з'ясовує і обговорює додержання і причини пропуску строку звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Якщо місячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Клопотання про поновлення пропущеного строку позивачем не заявлялось, поважних причин його пропуску вона не надала.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст.308 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: