Справа № 236/3197/16-ц
16 лютого 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Біланової Н.В.
за участю секретаря Снігирьової О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман за участю позивача ОСОБА_1, представника органу опіки та піклування Лиманської міської ради Сотник О.О., свідка ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецькій області, про позбавлення батьківських прав, -
21 грудня 2016 року позивач звернувся до суду в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з позовом до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Лиманської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Відповідачка ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, про причини своєї неявки суд не повідомила клопотання про розгляд справи без її участі не надала.
З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є батьком неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з ним. Також з ним проживає неповнолітня дочка відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько якої - ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знаходяться на утриманні позивача. З 2014 року відповідачка ОСОБА_4 не проживає разом з ОСОБА_1 та дітьми, життям доньок не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми та не приймає участь у їхньому вихованні, тривалий час не виконує свої батьківські обов'язки, аліменти на утримання дітей не виплачує, не зустрічається та не спілкується з дітьми. Взагалі місце проживання її не відоме. Позивач вважає, що така поведінка відповідача порушує права та інтереси неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.
Представник третьої особи Сотник О.О. вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні ОСОБА_6 та ОСОБА_5, не цікавиться станом їхнього здоров"я, їхніми успіхами та проблемами майже 3 роки без поважних причин. Психологічний контакт між відповідачем та дітьми втрачено. Крім того, відповідачка вже була позбавлена батьківських прав відносно свої малолітніх дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3. Також вважає обгрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, оскільки відповідно до норм діючого законодавства батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
ОСОБА_3, викликиний в судове засідання в якості свідка, суду показав, що є сусідом позивача. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають разом з позивачем. ОСОБА_1 добре ставиться до доньок, та створив їм гарні умови для проживання. Про дітей піклується тільки позивач, ОСОБА_4 покинула дітей приблизно три роки тому та не цікавиться ними, місце перебування її не відоме. Жодної допомоги по догляду за дітьми позивач не отримує.
Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу в законному порядку. В цей період у відповідачки народилася дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2, виданого повторно 11 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 4 (а.с. 18).
Згідно свідоцтва про народженення батьком неповнолітньої ОСОБА_5 є ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 804 (а.с.33).
Від сумісного життя ОСОБА_1 та відповідачка мають неповнолітню доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_4, виданого 26 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 20 ( а.с.20).
З 2014 року ОСОБА_4 із позивачем однією сім"єю не проживає, місце її проживання не відоме.
На теперішній час неповнолітні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані та проживають разом з батьком, тобто позивачем ОСОБА_1: АДРЕСА_1, та навчаються у Лиманській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 3 Лиманської міської ради Донецької області, яка знаходиться поруч з їхнім місцем проживання. З відповідачкою діти не спілкується, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей в добровільному порядку відповідачка не приймає, що в судовому засіданні знайшло підтвердження поясненнями позивача та матеріалами справи (а.с.10,13,14,16,21).
На підставі рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 лютого 2015 року відповідачка зобов'язана до сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, однак відповідачка свої обов'язки не виконує, ухиляється від виконання таких. Тому вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 квітня 2016 року ОСОБА_4 була засуджена за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт (а.с.24, 28, 29, 30).
Судом в результаті дослідження письмових доказів, та пояснень учасників процесу, встановлено, що з дітьми відповідачка жодних стосунків не підтримує, з 2014 року діти перебувають на повному забезпеченні позивача, який створив їм гарні здорові умови для росту, виховання, отримання освіти, фізичного, духовного та морального розвитку (а.с.15, 22, 25, 34).
З висновку Лиманської міської ради Донецької області №37 від 23.11.2016 року, який міститься в матеріалах справи, зазначено, що орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області дійшов висновку про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 25).
Позивач працює робітником в ДП ЗАТ "Донбасстрансстрой", Краснолиманський піщаний кар"єр, має постійний дохід та позитивно характеризується за місцем проживання, виховує дітей в атмосфері любові та поваги до своєї сім'ї, родини, Батьківщини (а.с.11,12).
Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд відповідно до ст. 4 ЦПК України захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Відповідно до положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Перевіривши надані позивачем докази, судом беззаперечно встановлено, що відповідачка участі у вихованні доньок не приймає, необхідних умов для виховання дітей не створює, а навпаки умисно ухиляється та відсторонилася від виконання своїх батьківських обов'язків - утриманням та вихованням доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не займається, ухиляється від виконання обов'язків по утриманню дітей, їхньою долею не цікавиться, з дітьми не спілкується (а.с.10,15,22).
Вказані обставини в судовому засіданні підтвердив позивач, також вони знайшли підтвердження в наданих ним письмових доказах.
Крім того, відповідачка, будучи працездатною, жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх доньок не надає довгий час.
Тому, враховуючи те, що відповідачка вже зобов"язана до сплати аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_6, позивач просить також стягнути аліменти на утриманні неповнолітньої ОСОБА_5
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність чи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 року становить 1689,00 гривень.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги і в цій частині до відповідача являються обгрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Крім того в порядку ст.ст.3,4 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.
Дослідивши зібрані в справі докази в їхній сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні доведено, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні, у зв»язку з чим підлягаються задоволенню повністію.
Керуючись ст.ст. 150,155,164.166, 167, 180-182, 243-244 Сімейного Кодексу України, ст.ст.58, 60 ч.3, 63 ч.3 ЦК України,ст.ст.10, 11,27, 31,60,81, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянку України, уродженку с.Лисичанське, Лисичанського району Луганської області, позбавити батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, актовий запис про народження № 4 від 17.04.2004 року складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, актовий запис № 275 від 26.11.2009р., складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області.
Передати малолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження для опікування батькові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження.
Передати неповнолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, на піклування органу опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, для вирішення питання її подальшого влаштування.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1, аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати (доходів), але не меньше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.) гривень.
Рішення суду набирає законної сили у випадку неподання заяви відповідачем про перегляд щодо нього заочного рішення та неподання позивачем апеляційної скарги.

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя -