Номер провадження: 22-ц/785/638/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Колеснікова Г.Я., Плавич Н.Д.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2016 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність і діїї головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИЛА:

13.05.2016 року, ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на дії головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 (далі-головний держвиконавець ВДВС) стосовно неправомірної бездіяльності під час здійснення виконавчих дій, визнання незаконними і скасування постанови від 18.03.2016 року про накладення штрафу, постанов від 28.03.2016 року про закінчення виконавчого провадження, виведення виконавчого провадженні і зобов'язання вчинити певні дії.

Вимоги обгрунтовані тим, що на примусовому виконанні знаходився виконавчий лист про виконання рішення суду від 26.06.2012 року про зобов'язання ОСОБА_3 відновити дах будинку по вул. Курській,133 в м. Одесі, який належить ОСОБА_4М, до становища, яке існувало до його пошкодження. Ухвалою суду від 21.12.2015 року ОСОБА_4 поновлено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання і 28.01.2016 року, за заявою стягувача, відкрито виконавче провадження ВП № 49952335 (далі-виконавче провадження).

Посилаючись на те, що рішення суду від 26.06.2012 року він виконав ще в 2013 році, головний держвиконавець ВДВС не вчинив необхідних дій для того, щоб пересвідчитися, що рішення суду виконано або не виконано, головний держвиконавець ВДВС не призначив необхідну експертизу, хоча він як стягувач заявляв таке клопотання, передчасно закінчив виконавче провадження і не направив своєчасно постанову про накладення штрафу, безпідставно направив матеріали для притягнення його до кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити.

ОСОБА_3 і його представник, представник ВДВС не приймали участі у судовому засіданні у суді першої інстанції 03.11.2016 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2016 року скаргу задоволено: суд визнав неправомірною бездіяльність головного держвиконавця ВДВС, визнав незаконними та скасував постанову від 18.03.2016 року про накладення штрафу, постанови від 28.03.2016 року про закічення виконавчого провадження і від 28.03.2016 року про виведення виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі головний держвиконавець ВДВС просить ухвалу суду скасувати і відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на незаконність ухвали, неповне з'ясування обставин справи, вирішення питання про права стягувача ОСОБА_4, яка не залучена до участі у справі.

У засіданні колегії суддів: головний держвиконавець ВДВС скаргу підтримав; ОСОБА_3 і його представник скаргу не визнали.

Ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі ст. 312 ч.1 п.3 ЦПК України. Згідно зі ст.312 ч.1 п.3 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

ОСОБА_3 у травні 2016 року звернувся зі скаргою на дії головного державного виконавця ВДВС стосовно неправомірної бездіяльності під час здійснення виконавчих дій, визнання незаконними і скасування постанови від 18.03.2016 року про накладення штрафу, постанов від 28.03.2016 року про закінчення виконавчого провадження, виведення виконавчого провадженні і зобов'язання вчинити певні дії (а.с.4-6).

16.09.2016 року ОСОБА_3 уточнив вимоги по скарзі (а.с.99-101).

Суд, задовольняючи скаргу, в ухвалі зазначив лише про те, що скарга підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, оскільки такого висновку суд дійшов у порушення норм процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції про задоволення скарги містить обставини справи і не зазначає висновків суду про підстави задоволення скарги, що є порушенням ст. 210 ч.1 п. 3 ЦПК України (а.с.113,114, 114 зворот).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідного до ЦПК України, порушено їх права чи свободи (ст. 383 ЦПК України).

Встановлено, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження, сторонами якого є стягувач ОСОБА_4, а боржником ОСОБА_3 (а.с.8-10,38, 52-84).

У розумінні ст. 26 ч.2 ЦПК України, сторона виконавчого провадження, яка звернулась до суду зі скаргою, бере участь у розгляді заяви як заявник, а інші сторони виконавчого провадження, прав та обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення скарги як заінтересовані особи.

Справа за скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядається судом за загальними правилами ЦПК, з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржується. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси на стадії виконання рішення суду.

Суд, всупереч ст. ст. 26 ч. 2, 383, 386 ЦПК України, не залучив до участі у справі стягувача ОСОБА_4 в якості зацікавленої особи, оскільки судовим рішенням у даній справі вирішуються питання про її права та інтереси, як стягувача у виконавчому провадженні.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції, якою вирішена скарга ОСОБА_3 з порушенням порядку її розгляду, підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду слід залучити до участі у справі зацікавлену особу прав і обовязків якої безпосередньо стосується розгляд та вирішення скарги ОСОБА_4, дослідити матеріали зведеного виконавчого провадження і залежно від встановленого прийняти законне та обгрунтоване судове рішення.

Приймаючи до уваги, що ухвала суду постановлена з порушенням порядку, встановленого для вирішення скарги, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п.4, 312 ч.1 п.3, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчорї служби у м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2016 року скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із рохгляду цивільних та кримінальних справи протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6