АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/487/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 40, 41 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди та стягнення коштів за надання правової допомоги, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2016 року ОСОБА_7 предявила позов до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що ОСОБА_6 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою приватного обвинувачення, в якій зазначав, що вона 17.09.2009 року близько 17:00 год., перебуваючи на межі присадибної ділянки по пров. Тясминський, 8-а, з ділянкою ОСОБА_8 по пров. Червоноармійського, 5 в м. Сміла, в ході конфлікту відірвала шиферину від паркану і нанесла нею удар ОСОБА_6 по голові, чим заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 березня 2013 року у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнано невинною і виправдано за відсутністю в її діях складу злочину.

Також позивач зазначила, що відповідачем було поширена неправдива інформація серед громадян, чим дискредитував її право на повагу до честі, гідності та ділової репутації.

Позивач вважає, що протиправними діями відповідача порушені її особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації та завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 100 000 грн.

З таких підстав ОСОБА_7 просила суд стягнути з ОСОБА_6 на її користь грошові кошти як відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5 750 грн. та судовий збір.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 5 000 моральної шкоди та 96 грн. 39 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, як незаконне висновки суду не відповідають обставинам справи та постановлене із порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення , яким в позові відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі.

Пленум Верхового Суду України в п. 4 постанови від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснив, що чинне законодавство не містить визначення поняття гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних обєктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю повязується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконання нею трудових, службових, громадських чи інших обовязків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Пленум Верховного Суду України в п . 11 постанови від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування морально (немайнової) шкоди» розяснив, що на відповідача може бути покладено обовязок по відшкодуванню заподіяної моральної шкоди, не тільки тоді, коли суд задовольнив вимоги позивача про спростування поширення відомостей, а й тоді, коли відповідач спростував їх добровільно.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 в 2011 році звернувся до суду із скаргою приватного обвинувачення відносно позивачки ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України . Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2013 року ОСОБА_7 була оправдана.

Із позовом про спростування поширених неправдивих відомостей позивачка до суду не зверталася. Відповідач не спростував в добровільному порядку будь-яких відомостей.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснено, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Про зазначене йдеться й у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

Тому звернення до суду із скаргою приватного обвинувачення не є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Поширення негативної інформації серед громадян не підтверджено рішенням суду, поскільки із таким позовом ОСОБА_7 до суду не зверталася.

Крім того, за положеннями ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору за власним розсудом.

При зверненні до суду ОСОБА_7 заявила вимоги про відшкодування моральної шкоди. При цьому вимогу про спростування неправдивої інформації ОСОБА_7 не заявляла.

Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності з власної ініціативи доповнив підстави позову в частині спростування негативної інформації.

За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивачки на користь відповідача підлягає до стягнення судові витрати, а саме 2 256 грн. 32 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги і 900 грн. за надання правової допомоги , а всього 3 156 грн. 32 коп.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати 3 156 грн. 32 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :