Справа № 635/4480/16-ц
Провадження № 2/635/396/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.

за участю секретаря судового засідання Грищука Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі за текстом - Банк) звернулося до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08 серпня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 842/1-27/40/8-031, згідно умов якого відповідач отримав для оплати придбаного автомобіля кредит в розмірі 29787 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 11,90% річних з кінцевим терміном повернення до 07 серпня 2015 року.

Додатковою угодою №1 від 05 лютого 2009 року про внесення змін до кредитного договору № 842/1-27/40/8-031 від 08 серпня 2008 року, внесено зміни до умов кредитування, зокрема розстрочена суму погашення кредиту та збільшено термін користування кредитними коштами до 07 серпня 2017 року.

ОСОБА_1 в період дії кредитного договору не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 22 квітня 2016 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 43305 гривень 99 копійок, що еквівалентно 1098831, 50 грн. по курсу НБУ станом на 22 квітня 2016 року (25,373655 грн. за 1 дол. США), з яких: 24639,26 дол. США, що еквівалентно 625188,08 грн. сума заборгованості за кредитом; 8530,92 дол. США, що еквівалентно 212460,62 грн. сума заборгованості за відсотками; 9276,38 дол. США, що еквівалентно 235375 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 859, 44 дол. США, що еквівалентно 21807,13 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Посилаючись на неналежне виконання кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 43305,99 дол. США, що еквівалентно 1098831, 50 грн. по курсу НБУ станом на 22 квітня 2016 року (25,373655 грн. за 1 дол. США), а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 16482, 47 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали та просили в задоволенні позову відмовити. При цьому пояснили про те, що відповідачем по справі здійснювалися платежі за кредитним договором в період з 08 вересня 2008 року по 30 червня 2010 року. В звязку із зміною матеріального становища, відповідач повідомив банк про неможливість здійснювати подальше погашення заборгованості.

На підставі рішення Третейського суду 03 березня 2011 року Дніпропетровським районним суду м. Києва видано виконавчий лист, за яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто суму боргу за кредитним договором в розмірі 250314,59 грн.

Виконавчий лист направлений на виконання державній виконавчій службі Харківського районного управління юстиції для примусового виконання.

Згідно протоколу з реалізації арештованого майна з аукціону було продано заставне майно - автомобіль NISSAN QASHQAI та перераховано ПАТ Укрсоцбанк» кошти в сумі 78136,37 грн.

Відповідно до наданого банком розрахунку 09 липня 2013 року було повернуто кошти в сумі 363, 01 грн. та 72154,25 грн. Вказані кошти не є сплаченими безпосередньо боржником, а є перерахованими виконавчою службою в порядку виконання за виконавчим листом про стягнення заборгованості.

Тобто, в період з 2011 року по 2016 рік відповідач будь-яких платежів не здійснював, а банк в свою чергу претензій стосовно неналежного виконання зобовязання до відповідача не предявляв.

Враховуючи викладене, просили суд застосувати строк позовної давності до заявлених вимог.

Представник позивача ОСОБА_4, належним чином повідомлена, в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

14 лютого 2017 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_5 надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що умовами кредитного договору та додатковою угодою №1 про внесення змін до договору кредиту №842/1-27/40/8-031 від 08 серпня 2008 року чітко зазначено кінцевим терміном погашення суми заборгованості 07 серпня 2017 року, тому перебіг позовної давності необхідно застосовувати з 07 серпня 2017 року.

Початок обчислення строку предявлення кредитором до відповідача позову про повернення отриманих у кредит коштів, повязаних з моментом настання строку виконання зобовязання в повному обсязі, а не з фактом припинення сплати за кредитним договором.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки строк виконання зобовязання у повному обсязі не настав, позивач предявив позов до ОСОБА_1 у строки, передбачені діючим законодавством.

При вирішенні питання отримання кредиту ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами кредитування і вони його влаштовували, бажані грошові кошти він отримав, частково виконував передбачені умовами договору зобовязання і лише в 2016 році отримавши позов банку до нього, вирішив його оспорити.

Таким чином, відповідач по справі не надав обґрунтованих підстав для застосування строку позовної давності, відсутні докази щодо порушень прав чи охоронюваних законом інтересів відповідача, а наведені міркування є ніщо інше, ніж підмінювання понять в чинному законодавстві та спроби ухилятися відповідачем від виконання зобовязань за кредитним договором.

Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 824/1-27/40/8-031, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 29787 доларів США зі сплатою 11,90% річних з кінцевим терміном повернення до 07 серпня 2015 року.

Згідно умов п.1.2. кредитного договору, кредит надавався позивальнику для оплати придбаного автомобіля марки NISSAN, моделі QASHQAI 2.0 CVT 5G, 2008 року випуску, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу №НТ-00932 від 08 серпня 2008 року, укладеним з ЗАТ АККО-ІНВЕСТ».

В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченою заставою вимоги, 08 серпня 2008 року сторони уклали договір застави вищевказаного транспортного засобу №842/1-27/40/8-032, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №1947.

Крім того, згідно п.п. 6.1, 6.2 кредитного договору сторони домовились, що всі спори та непорозуміння, які можуть виникнути у звязку з укладанням та виконанням положень цього договору вирішуються шляхом переговорів між сторонами на рівні їх уповноважених представників. У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцевим В.М. Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: с. Київ, вул.М. Раскової, 15.

05 лютого 2010 року між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту № 824/1-27/40/8-031 від 08 серпня 2008 року, згідно умов якої розстрочена сума погашення кредиту та збільшено термін користування кредитними коштами до 07 серпня 2017 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 в період дії кредитного договору не дотримувався його умов.

03 березня 2011 року Дніпропетровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №6-112 на примусове виконання рішення Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми боргу у розмірі 250314,59 грн.

Згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 від 14 лютого 2013 року ВП№25923858 виконавчий лист №6-112, виданий 03 березня 2011 року Дніпропетровським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми боргу в розмірі 250314, 59 гривень, повернуто стягувачу на підставі п.8 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки згідно протоколу №187-02/518/12 з реалізації арештованого майна від 15 листопада 2012 року, виданого ХФ ПП «СП Юстиція» з аукціону було придбано автотранспортний засіб NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, чорного кольору, ДЗН АХ1116ВМ. Кошти, що надійшли від реалізації у розмірі 86000, 00 грн. перераховані в ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 78136,37 гривень, виконавчого збору у розмірі 7813,63 гривень, витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 50,00 гривень. Залишок суми боргу складає 172178,22 грн., виконавчого збору 17217,82 грн., витрати стягнуті в повному обсязі.

Як вбачається із платіжного доручення № 357 від 26 лютого 2013 року в рахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором перераховано на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 78136,37 гривень, з яких згідно розрахунку заборгованості 09 липня 2013 року 72154,25 гривень сплачено в рахунок погашення заборгованості за нарахованими процентами, 11 червня 2013 року 363,01 гривні в рахунок заборгованості за кредитним договором.

Банком надано суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №842/1-27/40/8-032, згідно якого останній станом на 22 квітня 2016 року має заборгованість в розмірі 43305 гривень 99 копійок, що еквівалентно 1098831, 50 грн. за курсом НБУ станом на 22 квітня 2016 року (25,373655 грн. за 1 дол. США), з яких: 24639,26 дол. США, що еквівалентно 625188,08 грн. сума заборгованості за кредитом; 8530,92 дол. США, що еквівалентно 212460,62 грн. сума заборгованості за відсотками; 9276,38 дол. США, що еквівалентно 235375 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 859, 44 дол. США, що еквівалентно 21807,13 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Так, п. 4.1 договору передбачено, що за прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочки, що діє у період прострочення.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15.

Отже, суд доходить висновку, що з відповідачів на користь банку підлягають стягненню заборгованість за процентами та штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов, зокрема: пеня за несвоєчасне повернення кредиту, пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

При цьому суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом в розмірі 24 639,26 доларів США немає, оскільки наявне судове рішення за яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 250314,59 гривень, про що свідчить виконавчий лист № 6-112, виданий 03 березня 2011 року Дніпропетровським районним судом м. Києва.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

В судовому засіданні відповідач та його представник просили про застосування строків позовної давності.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до вказаного кредитного договору та додаткової угоди до нього визначені щомісячні платежі погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, тобто перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого банком, останній платіж за кредитним договором здійснений відповідачем 30 червня 2010 року. Позивач звернувся до суду з позовом 13 травня 2016 року.

Таким чином з урахуванням дати звернення позивача до суду, а також заяви відповідача про застосування строку позовної давності з останнього підлягають стягненню заборгованість за процентами за період з 14 травня 2013 року по 21 квітня 2016 року в розмірі 3487,95 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22 квітня 2016 року становить 88502,04 гривні; пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 14 травня 2015 року по 21 квітня 2016 року в розмірі 9221,40 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22 квітня 2016 року становить 233 980,74 гривні, пеня за несвоєчасне погашення відсотків за період з 14 травня 2015 року по 21 квітня 2016 року в розмірі 795,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22 квітня 2016 року становить 20179,41 гривні.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України пропорційно до заявлених вимог.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 81, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором № 842/1-27/40/8-031 від 08 серпня 2008 року в розмірі 13504,64 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22 квітня 2016 року еквівалентно 342662,08 гривень.

В решті позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5139,93 гривні.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - І.В.Березовська