Справа № 645/4499/16-ц
Провадження № 2/645/331/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2017 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді - Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якому просить суду визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 29/100 частин ідеальної долі, які належать ОСОБА_5, житлового будинку 12 по провулку Танкопія в м.Харкові, літ А-1 з відповідною частиною надвірних будівель, приміщення літ. 1-3, 1-5, у житловій прибудові літ А1 -1 приміщення літ. 1-2. 1-6, сіни літ. «а», приміщення літ. 1-1, сіни літ. «аб» приміщення літ. 1-7, сіни п;т. «а7», приміщення 1, ганок літ. «а8», з виділеними по службових будівлях та спорудах: половину сараю літ. «З», зливну яму №4, частину замощена №7, частину огорожі» №1 з виділеною земельною ділянкою з боку домоволодіння № 12-а про провулку Танкопія з окремим виїздом на провулок Танкопія, площею 117,5 кв.м.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 29 жовтня 2009 року померла її мати ОСОБА_5, яка постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: м.Харків. провулок Танкопія, 12. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з 29/100 частин ідеальної долі у праві власності на житловий будинок № 12 по провулку Танкопія в м.Харкові з відповідною частиною надвірних будівель, згідно рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 вересня 2006 року по цивільній справі № 2-1734/2006. Раніше ОСОБА_5 1/4 частина зазначеного будинку належала на праві приватної власності на підставі договору дарування від 27 грудня 2003 року, мати позивача була власником 29/100 частин будинку, але у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зареєстровано ? частину, тобто на вже відповідну частку після перерозподілу ідеальних часток, згідно дійсного рішення суду. Після смерті матері, вона звернулась до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, нотаріусом заведено спадкову справу. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мати, їй необхідно надати до нотаріальної контори документи, які підтверджують право власності за спадкодавцем, оформити спадщину через нотаріальну контору позивач не має можливості, нотаріус позбавлена такої можливості у звязку з відсутністю реєстрації рішення суду. Заповіт ОСОБА_5 не складала. 12 серпня 2008 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було розірвано, актовий запис № 308. В подальшому ОСОБА_5 в шлюбі не перебувала. Крім позивача дітей у неї більше не було. Позивач змінила своє прізвище «Теличко» на прізвище «Сорочан» після реєстрації шлюбу з ОСОБА_7, який було зареєстровано 16 червня 1990 року Комінтернівським відділом запису актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 536, та в подальшому шлюб розірвано рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 вересня 2013 року. Крім позивача, спадкоємцями її матері є її рідна сестра ОСОБА_3 та її рідний брат ОСОБА_4, відповідачі по цій справі. Спадщину після смерті матері вона прийняла, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки рішення суду, за яким частина будинку належала спадкодавцю, не було за життя зареєстровано належним чином, а саме у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні викладеним вище.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що Відповідачі не з'явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди Позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного .
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В ст.ст. 13,41 Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Відповідно до статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серія VIIУР №1279782 від 24.02.1968 року, свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІІ-ВЛ №450856 від 16.06.1990 року.
На підставі договору Дарування, посвідченого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 27.12.2003 року за №1-2901 ОСОБА_5 належало ? частка будинку №12, по пров. Танкопія, у м.Харкові.
Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 вересня 2006 року по цивільній справі № 2-1734/2006 перерозподілено ідеальні долі у праві власності на житловий будинок №12 по пров. Танкопія, у м.Харкові, вважалось належним: ОСОБА_5 29/100 частин, замість ? частини, що належала їй.

Згідно довідки, наданої ОСОБА_2 Комунальним підприємством Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 13 червня 2016 року, зазначене рішення суду в установленому законом порядку не зареєстровано, окрім того, за адресою: м.Харків, пров. Танкопія, 12, побудовано самочинні прибудови..

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 13.07.2016 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку, що знаходиться у м.Харкові, пров. Танкопія, 12, після ОСОБА_5, оскільки з матеріалів спадкової справи не вбачається підтвердження зареєстрованого права власності на 29/100 часток будинок, у звязку з чим відсутні правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадшину.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст.ст. 1220-1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті або день, з якого вона оголошується померлою, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, право на спадкування мають, зокрема, особи, визначені у заповіті, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування .

На підставі ч. 5ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Суду не надано суду правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_5 на спадкове майно - 29/100 частин ідеальної долі, які належать ОСОБА_5, житлового будинку 12 по провулку Танкопія в м.Харкові.

Відповідно до ст. 55 Конституції права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 24 Конституції юрисдикція судів поширюється на всі правовід носини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 60 ЦПК України закріплює за кожною стороною обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається та які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При вирішенні даної справи суд враховує встановлені нормою статті 1 ЦПК України завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, яка передбачає диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка ґрунтується на не поданні нотаріусу для цього правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Крім того, слід наголосити, що суд не виконує функцій інших державних органів щодо оформлення права власності та, у даному випадку, не має повноважень для фактичної підміни правовстановлюючого документу на нерухоме майно судовим рішенням про визнання права власності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-229 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель - відмовити в повному обсязі.

Заочне рішення суду може бути переглянути судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко