У х в а л а

15 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення часток у спільному майні подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 04 жовтня 1986 року перебував з ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 04 листопада 2008 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Зазначав, що під час перебування у шлюбі вони з дружиною придбали кооперативну квартиру та сплатили перший внесок в розмірі 3 200 крб. Залишок суми за дану квартиру в розмірі 59 366 крб. був сплачений в третьому кварталі 1992 року.

26 грудня 1990 року був виданий ордер НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5

Вважає, що зазначена квартира є спільним майном подружжя виходячи з того, що пайові внески за спірну кооперативну квартиру були сплачені ОСОБА_5 в період шлюбу з ОСОБА_4 за рахунок коштів подружжя, а тому просив визначити йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 16 вересня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано, що ОСОБА_4 належить 1/2 частина у спільному сумісному майні подружжя, а саме: квартирі АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення часток у спільному майні подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 вересня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., КоротунВ.М., Мазур Л.М.