ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді- Ковалевської Л.М. , при серетарі -ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 14.09. 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду від 14.09.2016 року ухваленому у справі за позовом ПАТ КБ Приватбанк позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору в сумі 26 730,42 гривні було задоволено.

Відповідач в цивільній справі ОСОБА_3 в інтересах якого згідно довіреності діє ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що відповідач жодного разу не був повідомлений про розгляд вищезазначеної справи, рекомендованим листом відповідач заочне рішення суду не отримував, на час розгляду справи -14.09.2016 року перебував за межами м.Фастова, оскільки доглядав хворого батька, у зв»язку з чим він фактично був позбавлений можливості надати пояснення та заперечення по справі, а тому заочне рішення суду підлягає скасуванню.

При розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 заяву підтримала, просили її задовольнити, надала суду пояснення аналогічні змісту заяви про перегляд. Крім того, вважає, що заочне рішення прийнято без аналізу всіх доказів і повідомила, що про розгляд справи відповідач належним чином повідомлений не був.

Представник позивача ПАТ КБ Приватбанк направив до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, які долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №2/381/1182/16 за вимогою суду, судом отримано відповідь з адресно-довідкового бюро, з якої стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 дійсно зареєстрований за адресою, вказаною відповідачем, в позовній заяві, а саме АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 03.08.2016 року було відкрито провадження по даній справі і справа призначена до судового розгляду (а.с.42).

На зазначену адресу, судом було направлено два судових виклики-повідомлення, а саме на 22.08.2016 року сторони на зявились та на 14.09.2016 року.

06.09.2016 року на адресу суду повернулась зворотнє повідомлення про вручення відповідачу ОСОБА_3 судового виклику, яке він отримав -31 серпня 2016 року (а.с.49).

Отже, відповідач за два тижні до судового розгляду був належним чином повідомлений про дату судового розгляду. Жодних заяв про розгляд справи у його відсутності чи про відкладання справи з метою надати пояснення чи заперечення до суду не надходили. Крім того, ОСОБА_3 не були повідомлені будь-які обставини, які б унеможливлювали його явку до суду.

Тому, суд 14.09.2016 року, отримавши зворотнє повідомлення про вручення відповідачу судового виклику на цю дату, з урахуванням позиції позивача, які письмово не заперечували проти заочного розгляду справи, прийняв заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, як того вимагає ст..224 ЦПК, а саме у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заявник стверджує, що відповідач ОСОБА_3 у період часу з 07 вересня 2016 року по жовтень 2016 року доглядав за хворим батьком у смт. Борова, у м. Фастові не проживав, а тому не отримував ні судового виклику, ні заочного рішення суду.

Суд критично оцінює дані обставини, оскільки в матеріалах справи містяться документальне підтвердження отримання відповідачем ОСОБА_3 і судового виклику на 14.09.2016 року, яке він отримав за два тижні до цієї дати та зворотнє повідомлення про вручення ОСОБА_3 23 вересня 2016 року заочного рішення суду від 14.09.2016 року за адресою АДРЕСА_1.

Посилання відповідача та його представника на те, що суд при ухваленні заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі безпідставні, враховуючи вищевикладене.

Крім того, відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити, що сума боргу нарахована банком не відповідає дійсності, оскільки всі процесуальні документи йшли на його адресу місця реєстрації та він був належним чином повідомлений про розгляд справи, проте таким правом не скористався з невідомих суду причин протягом тривалого часу, а саме з 23.09.2016 року по дату подачі даної заяви -24.02.2017 року.

Небажання відповідача зявитися до суду та надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи

В той же час в ЦПК України чітко врегульовані порядок подачі доказів. Так, згідно ст..131 ЦПК України, сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання не проводиться до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням даної вимоги не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_3 посилаючись на докази, якими обґрунтовуються заперечення, в даному випадку, заява про перегляд, повинен вказати не тільки на нові докази, але й навести поважні причини, чому такі докази не були подані до початку розгляду справи по суті.

І тільки за одночасної наявності названих процесуальних і матеріальних обставин суд може скасувати заочне рішення.

При спеціальному порядку суд першої інстанції може переглянути заочне рішення, тільки якщо відповідач посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи у випадку відсутності відповідача з поважних причин. Порушення норм процесуального права при ухваленні заочного рішення може бути підставою тільки для апеляційного оскарження.

Отже, повідомлені заявником обставини, які на його думку є підставою для перегляду заочного рішення, в повному обсязі спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є всі підстави для залишення заяви ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_3 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 231,232 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 14.09. 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження заочного рішення відраховується з дати постановлення даної ухвали.

Суддя Л.М.Ковалевська