Справа № 444/119/16-ц
Провадження № 2/444/26/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання втратившим право на проживання,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання втратившим право користування житлом. Свої позовні вимоги мотивував тим, що будинок по АДРЕСА_1 належить йому на праві власності в порядку спадкування. Відповідач тривалий час не проживає за вказаною адресою. Тому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених у ньому, просили задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_1 повідомив, що з братом він перебував в неприязних стосунках з 2006 року після того, як брат почав слухати дядька, ОСОБА_4 Його брат в будинку АДРЕСА_1 не жив, тому що мати віддала брата до тітки. Брат приходив до них в гості, але ключів не мав. Речей брата в будинку не було і не має. Що є в літній кухні йому не відомо, бо він туди доступу не має, нею користуються дядько і брат. З приводу непроживання брата звертався з письмовою заявою до органу місцевого самоврядування. Брат має будинок на вулиці Шухевича після смерті тітки, де проживає. Він хоче помиритись з братом.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_1 як проживав, так і проживає. Вона з 1990 року проживає в с. Глинсько. ОСОБА_3 там не бачила. З ОСОБА_1 вони товаришують, живуть як родина. Вона часто буває в ОСОБА_1 вдома. Щоб ОСОБА_3 зберігав особисті речі вона не бачила. Стосунки між братами неприязні.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.11.2015 року вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_7 є її син ОСОБА_1 Спадщина, на яку видано це свідоцтва, складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

З довідки № 1254, виданої Глинською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1, але фактично проживає і являється власником будинку по АДРЕСА_2

З довідки № 1025 від 24.06.2016 року, виданої Глинською сільською радою, вбачається, що у житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11

З Акту обстеження матеріально-побутових умов № 1214 від 11.12.2015 року, складеного Глинською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1, але фактично не проживає за даною адресою і з'являється рідко.

З Акту обстеження матеріально-побутових умов № 1026 від 24.06.2016 року, складеного Глинською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1, але фактично не проживає за даною адресою і з'являється рідко.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

З Акту обстеження матеріально-побутових умов № 1214 від 11.12.2015 року, складеного Глинською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1, але фактично не проживає за даною адресою і з'являється рідко.

З довідки № 1254, виданої Глинською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1, але фактично проживає і являється власником будинку по АДРЕСА_2

Судом встановлено факт відсутності відповідача у житловому будинку протягом тривалого часу та не наведено доказів поважності такої тривалої відсутності.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Інших фактичних даних, які мають значення для справи немає.

Керуючись статтями 321, 391, 405 ЦК України, статтями 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом, а саме будинком АДРЕСА_1 в с. Глинсько Жовківського району Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Оприск З. Л.