Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2017 Справа №607/8114/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», третя особа ОСОБА_2, у якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача в його користь страхове відшкодування в сумі 1 316 грн. 00 коп., пеню за прострочення страхового відшкодування в сумі 23 444 грн. 64 коп., а також 5 000 грн. завданої йому моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 24 серпня 2014 року о 22 год. 30 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі Київ-Чоп в с. Козьова Сколівського району Львівської області на 674 кілометрі, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 09.10.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП. На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована на підставі договору, укладеного із ПрАТ «Страхова компанія «Уніка». У вересні 2015 року позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, до якої додав виписки із медичної карточки та квитанції на придбання медикаментів на суму 1 317,24 грн., оскільки внаслідок ДТП позивач зазнав тілесних ушкоджень. Однак, ні страхового відшкодування, ні письмової відповіді ОСОБА_1 від відповідача не отримував. У лютому 2016 року йому було запропоновано повторно подати заяву про страхове відшкодування, яка датована ним 26.02.2016 року. Також, письмове звернення позивача, отримане ПрАТ «СК «Уніка» 15.06.2016 року, залишилось без реагування. 27.07.2016 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до ПрАТ «СК «Уніка» про незаконність їхньої відмови у виплаті страхового відшкодування та 30.08.2016 року отримав відповідь про компенсацію матеріальної шкоди (витрат на лікування) в розмірі 1 317,24 грн. Однак, позивачу не відшкодовано шкоду, спричинену втратою працездатності в розмірі 1 316 грн., яку він просить стягнути із ПрАТ «СК «Уніка» у його користь та 23 444,64 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, за період з 27.05.2016 року по 22.09.2016 року. Також зазначив, що йому було завдано моральної шкоди внаслідок пошкодження його транспортного засобу, отримання ним тілесних ушкоджень, що супроводжувалось тривалим лікуванням, затримкою ПрАТ «СК «Уніка» виплати страхового відшкодування, приховування ними документів, ненадання розяснень щодо причини затягування виплати, спричинило душевні хвилювання та страждання позивача. Тому просить стягнути із ПрАТ «СК «Уніка» 5 000 грн. заподіяної моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач подав заяву відповідно до якої уточнені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник ПрАТ «СК «Уніка» у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи, подав письмові заперечення, згідно яких вони позовних вимог не визнають, вважають їх безпідставними та просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Також повідомляють, що Страховиком було розглянуто матеріали справи стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.08.2014 р. та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Сума витрат на лікування згідно наданих позивачем документів становить 1304,20 грн. (вже з урахуванням податку на дохід фізичних осіб). Дана сума була перерахована позивачу 17.08.2016 року. Також, 17.08.2016 року було здійснено відшкодування моральної шкоди в розмірі 65,86 грн., розрахованої від суми витрат на лікування. Із зазначеної суми було утримано відповідні податки. Як вбачається з позовної заяви, позивач на момент дорожньо-транспортної пригоди не працював. Відповідно сума страхового відшкодування (у звязку із тимчасовою втратою працездатності) розрахована у розмірі 1 258,60 грн. відповідно до наданих Витягів з первинної медичної документації, та була перерахована позивачу 28.09.2016 року. Із зазначеної суми було утримано податки відповідно до податкового законодавства України. Також, цього дня була сплачена моральна шкода у розмірі 62,93 грн. Зазначають, що згідно ст.26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Виходячи з диспозиції вищевказаної статті, розмір моральної шкоди при страховій виплаті страховика за шкоду, заподіяну здоровю згідно Закону прямо залежить від суми виплати за таку шкоду, і не може перевищувати 5 відсотків від суми такої виплати. Тому вимога позивача про сплату йому 5000 гривень моральної шкоди є такою, що не ґрунтується на Законі, і тому не підлягає відшкодуванню. Також повідомляють, що затримка виплати позивачу страхового відшкодування відбулася з незалежних від Страховика причин, не погоджуться із сумою розрахованої позивачем пені (23 444 грн.) та вказують, що згідно із ст.36.5 «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо б пеня була нарахована вірно, то за період 27.05.2016 року до 30.08.2016 року вона б становила 229,21 грн., а за період із 31.08.2016 року до 22.09.2016 року - 25,39 грн., а загалом - 254,60 грн.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився та про причину неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про місце та час розгляду справи належним чином.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Як вбачається із вказаної постанови, 24 серпня 2014 року о 22 год. 30 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі Київ-Чоп в с. Козьова Сколівського району Львівської області на 674 кілометрі, не вибрав безпечної швидкості руху, залежно від дорожньої обстановки та стану автомобіля, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку обєктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, як наслідок не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.12.1, 12.3 ПДР України.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, особою, винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, є ОСОБА_2.

Автомобіль марки Мерседес-Бенц, д.н.з. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2 був застрахований Страховою компанією «Уніка».

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закону), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.34.1 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобовязаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Пунктом 34.2. ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на

отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення

дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 36.1. ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у звязку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

В силу вимог п.36.2. ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов»язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до п.24.1 ст.24 Закону, у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до абз. 3 п. 24.1 ст. 24 Закону, зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобовязання, є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У вересні 2015 року ОСОБА_1 подав до Страхової компанії «Уніка» заяву про виплату страхового відшкодування.

Сума витрат на лікування згідно наданих ОСОБА_1 квитанцій на придбання лікарських препаратів становить 1317,24 грн., яка була перерахована позивачу 17.08.2016 року.

Згідно ст.25 Закону, у звязку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством».

ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди не працював. Відповідно сума страхового відшкодування (у звязку із тимчасовою втратою працездатності) розрахована у розмірі 1 258,60 грн. відповідно до наданих Витягів з первинної медичної документації, та була перерахована позивачу 28.09.2016 року. Також відповідачем, 28.09.2016 року ОСОБА_3 була сплачена моральна шкода у розмірі 62,93 грн.

Відповідно до ст.992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно п. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-

правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Націонльного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, вирішуючи позовні вимоги про стягнення із СК «Уніка» пені, суд вважає, що у цій частині позов підлягає до часткового задоволення, у користь позивача слід стягнути пеню, яка за період із 27.05.2016 року до 30.08.2016 року - становить 229,21 грн., а за період 31.08.2016 року 22.09.2016 року 25,39 грн., а разом - 254,60 грн.

Також, в своїй позовній заяві позивач просить стягнути з СК «Уніка» на його користь 5 000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок не проведеного страхового відшкодування йому заподіяно моральні страждання через ненадання документів щодо визначення розміру матеріального збитку, а також відповіді на інформаційний запит, що забрало значну частину його часу та спричинило душевні хвилювання та страждання, безсоння, головний біль.

Відповідно до розяснень, наданих у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення із СК «Уніка» моральної шкоди, суд вважає, що вони не підлягають до задоволення за їх безпідставністю.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Уніка» підлягає до часткового задоволення, а тому слід стягнути стягнути з відповідача в користь позивача пеню за прострочення страхового відшкодування в сумі 254 грн. 60 коп..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 256 ЦПК України, ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення страхового відшкодування в сумі 254 (двісті пятдесят чотири) грн. 60 коп..

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в користь держави 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн.. 00 коп. судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_4