Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.03.2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління державної міграційної служби у Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 2001 року належить квартира АДРЕСА_1.

В зазначеній квартирі, зареєстрований, як член сім'ї, ОСОБА_2, 08.07. ІНФОРМАЦІЯ_1, який доводиться йому сином.

В січні 2013 року відповідач по справі з'їхав з належної йому квартири та проживає в місті Запоріжжя, але точне місце проживання відповідача йому невідомо. При цьому, до теперішнього часу відповідач залишається зареєстрованим в належній позивачеві квартирі.

Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 09.12.2016 року.

З відповідачем він не спілкується.

У зв'язку з тим що, відповідач зареєстрований в належній йому квартирі, позивачеві доводиться нести додаткові витрати по утриманню квартири, крім того, він не може оформити субсидію.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2, 08.07. ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №29, в будинку №40, по вулиці Шахтарська, міста Дніпрорудне, Василівського району Запорізької області.

В судове засідання позивач та його представник в особі ОСОБА_3, не зявилися, але надали заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Представник Управління державної міграційної служби у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим, керуючись ст. ст.76, 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є у справі.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується Договором купівлі-продажу, реєстраційним посвідченням, копії яких є у справі.

Позивач, як власник вказаного житла, має право, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Її право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.ст.321, 383, 386 ЦК України, позивач не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; він має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

ОСОБА_2 у зазначеній квартирі зареєстрований, що підтверджується довідками виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради, які є у справі, але з січня 2013 року за вказаною адресою не проживає, що підтверджується, крім пояснень позивача, викладених у позові, Актом обстеження від 09.12. 2016 року, який є у справі.

Відповідно до ст.391 ЦК України, позивач, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, обєктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що відповідач, який є сином позивача, будучи зареєстрованим у квартирі, яка належить позивачеві на праві власності, але не проживаючи у ній тривалий час, не оплачуючи комунальні послуги, чинить позивачеві перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою, а тому, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2, 08.07. ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3.

Враховуючи вищевказане, керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Конституцією України, ст.ст.181, 316-319, 321, 325, 379, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 130, 174, 208-209, 212-215, 226, 228, 232, 233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 08.07. ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду ОСОБА_4