Справа № 367/300/17 Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/1800/17 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 1 14.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючогосудді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», публічне акціонерне товариство «Банк Золоті Ворота» про визнання протиправними дій та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що між ним та ПАТ «Банк Золоті Ворота» було укладено кредитний договір № 64/13-F від 28 березня 2013 року та в якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань того ж дня між сторонами укладено договір іпотеки № 727, на підставі якого позивач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме приміщення офісів № 43, площею 122,8 кв. м. та № 150, площею 40,7 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

24 травня 2016 року ПАТ «Банк Золоті Ворота» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» право вимоги за вказаними договорами.

На підставі договору іпотеки за зверненням ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» 27 липня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. на заставлене майно здійснено перереєстрацію права власності за даними зобов'язаннями.

Оскільки пункти 3.1, 3.10.2 Іпотечного договору не містять застереження про визнання права власності, а передбачають один із можливих способів захисту, позивач просив вказані дії нотаріуса визнати протиправними, оскільки підстав передбачених для перереєстрації права не було.

Таким чином право на майно, належне позивачу, що було в іпотеці вибуло на користь третіх осіб безпідставно.

В зв'язку з цим позивач також просив скасувати реєстрацію вказаних прав на нерухоме майно.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 лютого 2017 року провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі позивач у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов - це звернення до суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Під поняттям публічно-правових відносин слід розуміти відносини, які складаються в процесі реалізації владних повноважень органами державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Позовними вимогами у даному спорі є визнання протиправними дії приватного нотаріуса при прийнятті рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та внесенню записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийняті приватним нотаріусом; скасування державної реєстрацію прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично оскаржується правомірність набуття третіми особами права власності на нерухоме майно, яке на думку позивача належить йому на праві власності, а не фактичні адміністративно - управлінські функції державного реєстратора, який приймає рішення і проводить державну реєстрацію, а отже такий спір не має ознак адміністративного та підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Вказане підтверджується правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року (№21-41а16) у справі за позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, скасування запису, в якій зазначено, що спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, внаслідок чого колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

За таких обставин відповідно до ст. 311 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06 лютого 2017 рокускасувати, справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді