Провадження № 6/761/123/2017
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маліновської В.М.,

при секретарі Кріт І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Стельмах Олесі Олександрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника (НОМЕР_3) - ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах О.О., за погодженням начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоцій Б.І., звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у виїзді за межі України без вилучення паспортного документу боржника - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до виконання ним зобов'язань, покладених виконавчим листом № 761/10135/14-ц від 08.02.2016р., що видав Шевченківський районний суд м. Києва.

Своє подання Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах О.О. обґрунтовує тим, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 50446292, відкрите на підставі виконавчого листа № 761/10135/14-ц від 08.02.2016р., що видав Шевченківський районний суд м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 638 489,14 грн. Станом на 15.12.2016р. рішення боржником не виконано, заходи державного виконавця щодо розшуку майна боржника на даний момент виявились безрезультатними, таким чином, фактично боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Враховуючи, що боржник може виїхати в іншу країну, і відповідно може ухилитися від виконання рішення суду, що в свою чергу призведе до порушення прав та інтересів стягувача, необхідно тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань відповідно до рішення суду.

В судове засідання Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах О.О. не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.37), про причину неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши додані до нього докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Вимогами ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань. Громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 22.03.2016 року Головним державним виконавцем відділу Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Стельмах О.О. за заявою представника стягувача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 від 10.03.2016р. (а.с.6) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (НОМЕР_3) з примусового виконання виконавчого листа № 761/10135/14-ц, виданого 08.02.2016р. Шевченківським районним судом м. Києва (а.с.9-10) про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу у сумі 638 489,14 грн., та встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення суду у семиденний термін (а.с.12-13).

Супровідним листом від 22.03.2016р. № 1009/3 постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу боржника для виконання, на адресу стягувача - до відома (а.с.11).

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України № від 08.11.2016р. встановлено, що платник податків з податковим номером НОМЕР_1 на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с.14).

22.08.2016р. державним виконавцем оскільки заборгованість боржником в добровільному порядку не сплачена, з метою забезпечення подальшого виконання рішення суду, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 638489,14 грн. (а.с.15,20), в зв'язку з чим 07.11.2016р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено інформацію про державну реєстрацію обтяження № 17320386 (а.с.15-а-17).

Супровідним листом від 22.08.2016р. № 707/3 копія постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 22.08.2016р. направлено на адресу Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві для виконання, боржнику та стягувачу - до відома (а.с.19).

24.10.2016р. до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві звернувся ОСОБА_4 з заявою про тимчасове обмеження виїзду за кордон, в якій просив державного виконавця Стельмах О.О. звернутися до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 (а.с.22-23).

Разом з тим, доказів відправлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2016р. НОМЕР_3 та доказів того, що боржник - ОСОБА_2 отримав вказану постанову за місцезнаходженням, вказаним державним виконавцем, суду не надано, а тому посилання державного виконавця на те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні при перевірці матеріалів справи.

Будь-яких доказів, які б свідчили, що боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження та свідомо ухиляється від виконання зобов'язань за рішенням суду до подання не додано.

З документів, доданих до подання державного виконавця, не вбачається, що державним виконавцем здійснені всі дії на розшук та арешт майна, яке належить боржнику, а також не наведено та не зазначено, що державний виконавець здійснив ряд виконавчих дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно з ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили саме про ухилення боржника - ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, а саме: не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неповідомлення державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо, державним виконавцем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах Олесі Олександрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника (НОМЕР_3) - ОСОБА_2, на даний час не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази саме ухилення боржника від виконання зобов'язань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 377-1, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах Олесі Олександрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника (НОМЕР_3) - ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: