У х в а л а

іменем україни

01 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДемяносоваМ.В.,

ІваненкоЮ.Г.,

МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального закладу «Міська клінічна лікарня № 2 м. Вінниці», Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 філії «Центр охорони здоров'я» Публічного акціонерного товариства Українська залізниця» про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з 1999 року працювала на посаді фельдшера медпункту вокзалу станції Вінниця. 31 грудня 2015 року її звільнено із займаної посади у зв'язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Звільнення вважає незаконним, оскільки ніякого скорочення штату працівників взагалі не відбулося, медпункт вокзалу станції Вінниця працює в тому ж складі як і раніше. При її звільненні не було враховано право на залишення на роботі працівника з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, з тривалішим безперервним стажем роботи в даній установі. А вона має вищу категорію, безперервний стаж роботи в даній установі складає понад 16 років, за сумлінне ставлення до роботи неодноразово заохочувалася керівництвом лікарні.

Позивач просила визнати звільнення з роботи незаконним, скасувати наказ про звільнення, поновити її на роботі на займаній посаді та стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу протягом 30 днів у розмірі 3 538,73 грн.

У лютому 2016 року позивач подала додаткову позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу протягом 52 днів у розмірі 6 334,17 грн.

10 березня 2016 року позивач подала додаткову позовну заяву, в якій зазначила, що відповідно до листа Міністерства Інфраструктури України від 27 листопада 2015 року фельдшерський пункт на вокзалі станції Вінниця буде підпорядковано і входити до штату ДКЛ № 1 станції Київ. Вона від такого переведення не заперечувала, проте їй ніхто не пропонував оформити таке переведення.

Позивачу було лише запропоновано переведення на роботу до комунального закладу «Міська клінічна лікарня № 2 м. Вінниці», з чим вона не погодилася.

При її звільненні у зв'язку зі скороченням штату відповідачем порушено вимоги ч. 3 ст. 36 КЗпП України.

Внаслідок реорганізації медичний пункт вокзалу станції Вінниця був приєднаний до Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1, скорочення штату працівників фельдшерів не було: їх чисельність до 31 грудня 2015 року складала 5 штатних одиниць так же і залишилося їх 5 штатних одиниць після реорганізації з 01 січня 2016 року.

Також позивач просила стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу за 76 днів у розмірі 8 962,69 грн.

15 березня 2016 року позивач подала додаткову позовну заяву, в якій уточнила свої вимоги та просила визнати неправомірними дії відповідача Комунального закладу «Міська клінічна лікарня № 2 міста Вінниці», які полягають у тому, що знаючи про обставини, що медпункт на вокзалі станції Вінниця внаслідок реорганізації буде приєднано до Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1, відносно неї у порушення вимог ч. 3 ст. 36 КЗпП України, яка передбачає у таких випадках продовження трудового договору, виніс 31 грудня 2015 року завідомо незаконний наказ про її звільнення у зв'язку із скороченням штату та просила скасувати цей наказ від 31 грудня 2015 року про її звільнення з роботи, визнати неправомірними дії головного лікаря Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 О. Каневського, які полягають в умисному порушенні вимог ч. 3 ст. 36 КЗпП України, якою передбачено продовження дії трудового договору внаслідок реорганізації державного закладу «Вузлової клінічної лікарні станції Вінниця Південно-Західної залізниці» і приєднання медичного пункту на вокзалі станції Вінниця до Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 й поновити її на посаді фельдшера вищої категорії медичного пункту на вокзалі станції Вінниця, стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу на час винесення рішення суду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 про визнання неправомірними дій, поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено, що з 23 вересня 1999 року ОСОБА_4 працює на посаді фельдшера медичного пункту на вокзалі станції Вінниця відповідно до наказу від 23 вересня 1999 року № 10.

Наказом від 27 листопада 2008 року № 61-НВС їй присвоєно першу кваліфікаційну категорію за фахом «лікувальна справа».

Наказом від 20 грудня 2013 року № 66-НВС їй присвоєно вищу категорію за фахом «лікувальна справа».

Наказом про припинення трудового договору від 31 грудня 2015 року № 387/ОС головного лікаря Державного закладу «Вузлова клінічна лікарня станції Вінниця Південно-Західної залізниці» ОСОБА_4 31 грудня 2015 року звільнена з посади фельдшера вищої категорії медпункту на вокзалі станції Вінниця за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2015 року № 798-р цілісні майнові комплекси державних закладів охорони здоров'я передані у власність територіальних громад за переліком згідно з додатком, до якого внесено ДЗ «Вузлову клінічну лікарню станції Вінниця Південно-Західної залізниці».

Міністерство інфраструктури України листом від 13 серпня 2015 року № 4209/24/14-15 довело до відома Вінницьку міську раду про виконання даного розпорядження.

Рішенням 67 сесії 6 скликання Вінницької міської ради від 25 вересня 2015 року № 2290 внесені та затверджені зміни до статуту ДЗ «Вузлова клінічна лікарня станції Вінниця Південно-Західної залізниці», якими п. 1.1 статуту викладено в новій редакції і доповнено пунктом 1.2 такого змісту: «1.2. Власником закладу є територіальна громада міста Вінниці в особі Вінницької міської ради. Органом, за яким закріплено функції управління закладом, є департамент охорони здоров'я міської ради (далі - Орган управління майном)».

Рішенням 67 сесії 6 скликання Вінницької міської ради № 2291 від 25 вересня 2015 року «Про реорганізацію ДЗ «Вузлова клінічна лікарня станції Вінниця Південно-Західної залізниці» шляхом перетворення» припинено шляхом перетворення ДЗ «Вузлова клінічна лікарня станції Вінниця Південно-Західної залізниці» та створено комунальний заклад «Міська клінічна лікарня № 2 м. Вінниці» шляхом перетворення з ДЗ «Вузлова клінічна лікарня станції Вінниця Південно-Західної залізниці». Затверджено статут комунального закладу згідно з додатком до цього рішення. Доручено Департаменту охорони здоров'я забезпечити проведення заходів, пов'язаних із припиненням закладу, у порядку, визначеному законом.

Згідно зі статутом ДЗ «Вузлова клінічна лікарня станції Вінниця Південно-Західної залізниці» лікарня є юридичною особою, яка набуває прав і обов'язків з дня її державної реєстрації - 19 вересня 2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Статутом Комунального закладу «Міська клінічна лікарня № 2 міста Вінниці», зареєстрованого 31 грудня 2015 року, визначено, що заклад є окремою юридичною особою.

Наказом Департаменту охорони здоров'я Вінницької міської ради від 16 жовтня 2015 року № 185 «Про реорганізацію ДЗ «Вузлова клінічна лікарня станції Вінниця Південно-Західної залізниці» зобов'язано головного лікаря закладу Шуткевич Н.Г. надати в департамент охорони здоров'я Вінницької міської ради штатний розпис комунального закладу; попередити про наступне з 31 грудня 2015 року вивільнення працівників державного закладу у зв'язку із реорганізацією у встановленому законодавством порядку; здійснити звільнення та переведення працівників за згодою на посади в комунальний заклад.

Отже, судами встановлено, що мала місце реорганізація шляхом перетворення державного закладу охорони здоров'я у комунальний заклад охорони здоров'я.

Наказом ДЗ «Вузлова клінічна лікарня станції Вінниця Південно-західної залізниці» від 28 жовтня 2015 року № 328/ОС попереджено про наступне вивільнення 31 грудня 2015 року працівників ДЗ «Вузлова клінічна лікарня станції Вінниця Південно-Західної залізниці» згідно додатку 1. Переведення та звільнення працівників із врахуванням пільг та компенсацій, встановлених чинним законодавством, на новостворені посади комунального закладу здійснити з 01 січня 2016 року у визначеному порядку, враховуючи переважне право на залишення на роботі, встановлене ст. 42 КЗпП України.

29 жовтня 2015 року ОСОБА_4 ознайомлено із цим наказом. Що підтверджується її підписом і датою ознайомлення у додатку 1 до цього наказу.

ОСОБА_4 були запропоновані п'ять вакантних у закладі посад, які відповідають її кваліфікаційному рівню.

Своєю заявою від 30 жовтня 2015 року ОСОБА_4 повідомила про відмову від запропонованих їй вакантних посад.

15 грудня 2015 року головний лікар державного закладу звернулася із письмовим листом до голови профкому державного закладу щодо надання згоди на звільнення одинадцяти осіб, у тому числі і ОСОБА_4

21 грудня 2015 року профспілка повідомила адміністрацію про те, що дане подання розглянуто на засіданні профспілкового комітету 21 грудня 2015 року, протокол № 74, та прийнято рішення про надання згоди на розірвання трудового договору із трьома працівниками, які являються членами профспілки, а інші 9 чоловік членами профспілки не являються, тому їх питання не розглядалося.

ОСОБА_4 булачленом профспілки державного закладу до 23 січня 2012 року, оскільки була виключена із членів профспілки за власним бажанням, згідно поданої нею заяви.

Департаментом охорони здоров'я Вінницької міської ради затверджено штатний розпис Комунального закладу «Міська клінічна лікарня № 2 м. Вінниці» станом на 01 січня 2016 року, до якого не ввійшов структурний підрозділ -медичний пункт на вокзалі станції Вінниця та, відповідно, не введено посад на цьому медпункті.

Отже висновок судів щодо правомірних дій комунального закладу «Міська клінічна лікарня № 2 м. Вінниці» є обґрунтованим.

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення ПАТ «Українська залізниця», статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 735, наказу ПАТ «Українська залізниця» від 18 листопада 2015 року № 012 «Про затвердження Положення про Філію «Центр охорони здоров'я ПАТ «Українська залізниця», протокольного рішення засідання правління ПАТ «Укрзалізниця» від 22 грудня 2015 року № 12, начальником Філії «Центр охорони здоров'я» ПАТ «Укрзалізниця» Лісневською Н.О. 23 грудня 2015 року видано наказ № 011 «Про переведення працівників Державних закладів охорони здоров'я Укрзалізниці до структурних підрозділів Філії «Центр охорони здоров'я» ПАТ «Укрзалізниця».

Цим наказом зобов'язано головних лікарів структурних підрозділів Філії «Центр охорони здоров'я» ПАТ «Укрзалізниця»:1.1. Провести переведення працівників ДЗ охорони здоров'я Укрзалізниці, які увійшли у ПАТ «Укрзалізниці» до структурних підрозділів Філії «Центр охорони здоров'я» ПАТ «Укрзалізниця»; 1.2. Включити до штатних розписів структурних підрозділів в Філії «Центр охорони здоров'я» штатні одиниці здоровпунктів, медпунктів, які знаходилися у структурі закладів охорони здоров'я Укрзалізниці, що на даний час передаються або передані до комунальної власності, створивши накази про переведення працівників до 31 грудня 2015 року.

Одним із таких структурних підрозділів Філії «Центр охорони здоров'я» ПАТ «Укрзалізниця», згідно з наказом від 07 грудня 2015 року № 008 цієї філії Положення, являється Київська клінічна лікарня на залізничному транспорті № 1.

Отже, встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року в частині залишення без змін рішенням апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановивши обставини справи дійшли обґрунтованих висновків.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх постановленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року в частині залишення без змін рішенням апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

Ю.Г.Іваненко

А.В. Маляренко