Справа № 236/321/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шаньшиної М.В.,

за участю:

секретаря Безорчук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман заяву ПАТ"Банк Фамільний", заінтересована особа: ОСОБА_1 про відновлення втраченого провадження в цивільній справі,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2017 року заявник звернувся до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження: цивільної справи № 261/76/14-ц за позовом ПАТ"Банк Фамільний" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка знаходилась у провадженні Петровського районного суду м. Донецька.

Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 20 червня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково. Заявник не отримував вказаного судового рішення та виконавчого листа на його примусове виконання, і вважає, що судове провадження в цивільний справі № 261/76/14-ц було втрачено у звязку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецька, наголошує на необхідності відновлення втраченого провадження з метою отримання в подальшому виконавчого листа та звернення його до примусового виконання.

Відповідно до ст. 404 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи. Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів, рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний заборгованості за кредитним договором ухвалив Петровський районний суд м. Донецька.

Згідно із ст.1 Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам,зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.

За таких обставин заява Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний про відновлення втраченого судового провадження підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.

Публічне акціонерне товариство Банк Фамільний було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду заяви, однак представник в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав свої вимоги щодо відновленого втраченого судового провадження і просив їх задовольнити повністю (а.с. 26-28).

Заінтересована особа ОСОБА_1 до суду не прибув, заперечень щодо заяви ПАТ "Банк Фамільний» не висунув, про причини своєї неявки суд не повідомив(а.с. 24).

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи,об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вбачає підстави для часткового відновлення втраченого судового провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України. Згідно зі ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. Стаття 408 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Судом встановлено, що рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 20 червня 2014 року по справі № 261/76/14-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний суму заборгованості у розмірі 1122 грн. (одна тисяча сто двадцять дві гривень) 71коп. (сімдесят одна копійка), судові витрати у розмірі 63 грн. (шістдесят три гривень) 36 коп. (тридцять шість копійок), а всього 1186 грн. (одна тисяча сто вісімдесят шість гривень) 07 (сім копійок).

В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний відмовлено.

Факт ухвалення Петровським районним судом м. Донецька відповідного рішення, зміст цього рішення, склад учасників процесу підтверджується наданою заявником:

копією цього рішення суду, отриманою з Краснолиманського міського суду Донецької області з довідкою про набрання рішенням законної чинності (а.с.13-15); копією заяви-анкети(а.с.4); копією паспорту та ІПН ОСОБА_1Г.(а.с.5); копією довідки-розрахунку заборгованості(а.с.7); копією кредитного договору № 8176 від 03.04.2006(а.с.8-10); копією позовної заяви Публічного AT «Банк Фамільний» до ОСОБА_1Г.(а.с.11-12).

Цивільні справи, що перебували в архіві Петровського районного суду м. Донецька, у звязку із дією розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року щодо зміни територіальної підсудності справ на зберігання до Краснолиманського міського суду Донецької області не надходили.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території м. Донецька та вихід частини території міста Донецька з-під контролю державної влади України. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявниці про можливу втрату зазначеного судового провадження.

За таким обставин суд вважає можливим частково відновити втрачене судове провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині відновлення судового рішення від 20 червня 2014 року по справі № 261/76/14-ц.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 402-409 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ПАТ"Банк Фамільний", заінтересована особа: ОСОБА_1 про відновлення втраченого провадження в цивільній справі задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження в частині змісту рішення Петровського районного суду м. Донецька від 20 червня 2014 року по справі № 261/76/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Петровського районного суду м. Донецька від 20 червня 2014 року по справі № 261/76/14-ц(повний текст) в наступній редакції:

Справа № 261/76/14-ц

Провадження № 2/261/436/14

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк 20 червня 2014 р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючого Жупанової О.О., за участю секретаря Дівівєвої Я.О., представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Банк Фамільний (надалі - Банк) звернулось до суду з даним позовом, в якому просило з ОСОБА_1Г.(надалі Відповідач) стягнути заборгованість за сплатою процентів за користування кредитом у сумі 4315,85 грн. та відшкодувати судові витрати по справі в сумі 243,60 грн.

Свої вимоги ( з урахуванням уточнень) обґрунтовував тим, що 03 квітня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Банк Фамільний, який змінив своє найменування на ПАТ Банк Фамільний та ОСОБА_1 був укладений договір № 8176 про відкриття та обслуговування карткового рахунку фізичної особи, а також відкриття та обслуговування овердрафту за даним рахунком (надалі-Договір). Відповідно до умов Договору банк надав відповідачу кредит у вигляді овердрафту за картковим рахунком на суму 5400 на строк та на умовах, передбачених Договором. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно та має бути сплачена боржником в строк до 28-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідач в порушення умов Договору своєчасно не повертав та не сплачував відсотки за його використання в установлений договором строк. В зв'язку з чим, позивач 9 липня 2009 р звернувся до Калінінського районного суду м. Донецька для стягнення заборгованості. 08 липня 2009 року Калінінським районним судом м. Донецька було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 9 003 грн. 35 коп. з яких: сума основного боргу за кредитом 4230 грн. 41 коп., сума заборгованості по сплаті відсотків 2402 грн. 79 коп., сума штрафів 2281 грн. 83 коп., судовий збір в сумі 44 грн. 57 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 43 грн. 75 коп. Разом з цим зазначена заборгованість була стягнута на користь Банку лише в липне 2012 року, в звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за сплату відсотків з індексом інфляції за період користування кредитними коштами з 01 червня 2009р. по 31 грудня 2011 р. в сумі 4315, 85 грн.

В судове засідання представник позивача зявився, позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні, посилаючись на вищевказані обставини, пояснивши, що стягнення заборгованості на підставі судового наказу за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання не припиняє договірних правовідносин сторін, а тому не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє Банк права на отримання процентів за користування кредитом.

Відповідач в судове засідання з'явився, не заперечував, проти часткового стягнення з нього заборгованості за користування кредитними коштами, але просив стягнути заборгованість в межах строку позовної давності, оскільки йому взагалі не було відомо, що Банк продовжує нараховувати відсотки. Про що також, зазначив в заяві адресованій до суду.

Проаналізувавши пояснення сторін та дослідивши надані суду та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає дану цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Судом встановлено, що 03 квітня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю , правонаступником прав і обовязків якого є Публічне Акціонерне Товариство Банк Фамільний та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку фізичної особи, а також відкриття та обслуговування овердрафту за даним рахунком №8176, за умовами якого позичальник отримав кредит із лімітом 5400 грн. на строк та на умовах передбачених Договором. Щомісячне погашення до 28-го числа місяця, наступного за розрахунковим. У звязку з порушенням зобовязань за Договором 08 липня 2009 року Калінінським районним судом м. Донецька було винесено судовий наказ, згідно з яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ Банк Фамільний заборгованість в розмірі 9003,35 грн.., яка станом на 29 травня 2009р. складалась з: 4230,41 грн. - заборгованості по тілу кредиту 2402,79 грн. - заборгованості по відсоткам, 2281грн. штраф, судовий збір в сумі 44,57 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 43,75 грн. (а.с.54,74)

Відповідно до листа Управління Пенсійного Фонду України в Петровському районі м. Донецька встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2н-1418 від 08 липня 2009 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ Банк -Фамільний було стягнуто заборгованість в розмірі 9003 грн. 35 коп. Відрахування вказаних сум проводилось в розмірі 20 % від розміру пенсії боржника щомісяця, починаючи з листопада 2010 року. Суму боргу повністю погашено в липні 2012 року (а.с 47).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, сама по собі видача судового наказу про задоволення вимог кредитора, не може розцінюватися, як підстава для припинення нарахування і сплати відсотків за користування кредитом, оскільки такі відсотки за своїм характером є платою і підлягають стягненню за весь час користування кредитом до дня фактичного задоволення (повного розрахунку), оскільки зобовязання залишається невиконаним.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

З розрахунку заборгованості наданого відповідачем вбачається, що заборгованість за сплату відсотків за користування кредитом станом на 31 грудня 2011 р. з урахуванням індексу інфляції складає 4066 грн.45 коп. (графа 10) (а.с.44-45).

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом з урахуванням індексу інфляції за період з 01червня 2009 р. по 31 грудня 2011р. у розмірі 4066 грн.45 коп.

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Отже, аналізуючи умови Договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про стягнення процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Отже, позовна давність підлягає обчисленню окремо по кожному простроченому платежу.

Зазначені висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду України, які містяться в ухвалі від 06 листопада 2013р. у справі № № 6-116 цс 13 .

В ході судового розгляду справи, позивач пояснив, що оскільки після ухвалення судового наказу 08 липня 2009 року Відповідач добровільно не погасив заборгованість по овердрафту, відповідно до Умов Договору Банком продовжували нараховуватися щомісяця проценти за користування кредитними грошима з 01 червня 2009 року по 31 грудня 2011 року. Заборгованість станом на 31 серпня 2012р. становить 4280,49 грн., індекс інфляції 35,36 грн. При цьому зазначив, що всі кошти, які були отримані Банком в рахунок погашення заборгованості, були перераховані Пенсійним Фондом України в Петровському районі м Донецька під час примусового виконання судового наказу, добровільне погашення кредиту Відповідачем з 01 червня 2009 року по 31 серпня 2012 року не проводилось.

Як вбачається з умов Договору погашення кредиту, у тому числі процентів повинно здійснюватись позичальником щомісяця в строк до 28 числа, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти. Отже, суд вважає, що початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цих зобовязань.

Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем ОСОБА_1 заявлено до ухвалення судового рішення про застосування судом строку позовної давності відповідно до вимог ст. 267 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за Договором підлягають частковому задоволенню,а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами за період з 15 січня 2011року по 31 грудня 2011 року з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1122 грн.71 коп.. Заборгованість за процентами за період з 01 червня 2009 року по 15 січня 2011 року стягненню не підлягає внаслідок спливу позовної давності, внаслідок чого в цій частині в задоволенні позову відмовляється.

Доводи представника позивача про те, що строк позовної давності не порушено, в звязку з тим, що останній платіж у розмірі 27 грн. 49 коп. за Договором було проведено в липні 2012 року в рахунок сплати заборгованості за кредитом, тобто відповідачем ОСОБА_1 вчинено дії, що свідчить про визнання свого боргу або іншого обовязку, внаслідок чого відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності перервався і з липня 2012 року почався заново, суд вважає безпідставними, оскільки зазначений платіж був проведений Пенсійним фондом України у Петровському районі м. Донецька під час примусового виконання судового наказу від 08 липня 2009 р., відповідно до якого з відповідача стягувалась заборгованість за попередні роки, а не у добровільному порядку ОСОБА_1, а тому перебіг позовної давності не перервався.

Доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності є обґрунтованими.

Крім того, суд відзначає, що позивач не звертався до суду із будь-якими заявами з приводу поновлення пропущеного строку позовної давності та будь-яких доказів поважності пропуску строку позовної давності до матеріалів справи не надав, оскільки вважав, що він не сплив.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати в сумі 63 грн. 36 коп., сплачені в якості судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 5, 6,10, 57, 60 , 88, 208,209, 212 -215, ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний суму заборгованості у розмірі 1122 грн. (одна тисяча сто двадцять дві гривень) 71коп. (сімдесят одна копійка), судові витрати у розмірі 63 грн. (шістдесят три гривень) 36 коп. (тридцять шість копійок), а всього 1186 грн. (одна тисяча сто вісімдесть шість гривень) 07 (сім копійок).

В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства Банк Фамільний відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано через Петровський районний суд м. Донецька до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О.Жупанова

Рішення у справі № 236/321/17 може бути оскаржено лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження в апеляційному порядку з урахуванням розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року щодо зміни територіальної підсудності справ до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя -