У х в а л а

22 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Червоноградська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и л а:

До Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року.

Заява про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції не відповідає вимогам статті 357, пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України, оскільки в заяві не зазначено обґрунтування підстави про перегляд зазначеного судового рішення, а саме доводи заяви зводяться до оцінки судами обставин справ і застосування ними норм права, однак які саме норми права неоднаково застосовані та свідчать про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права заявник не вказує; до заяви не додано копії постанови Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року на яку посилається заявник як на приклад невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Отже, ОСОБА_1 слід внести уточнення до своєї заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року - зазначити які саме норми права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції та не відповідають висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України; додати копію постанови Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року на яку посилається заявник як на приклад невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам ЦПК України. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст.ст. 357 <http://zakon1.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/page9> та 358 <http://zakon1.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/page9> ЦПК України, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху для усунення вказаних недоліків у встановлений ухвалою строк.

Керуючись ст. ст. 357, 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Надати ОСОБА_1 строк до 20 березня 2017 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко