Справа № 199/4886/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

22.02.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Руденко В.В.

при секретарі - Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свою позовну вимогу мотивує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з постійними суперечками, позивач з відповідачем різні люди з різними поглядами на життя, що почало призводити до сварок на побутовому рівні та до відчуження, втрати довіри, почуття любові та взаємної поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2015 року, сім`я повністю розпалася. Просить розірвати шлюб.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення викладені в позовній заяві. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вважала, що відсутні підстави для розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 21 листопада 2016 року сторонам по справі надавався строк для примирення 2 місяця, проте прийнятими судом заходами примирити сторони не виявилося можливим.

Після строку для примирення представник позивача в судовому засіданні наполягала на розірвання шлюбу.

Відповідач до суду не з'явилась, направила заяву, відповідно до якої позов не визнає в повному обсязі, оскільки вважає, що позивач має допомагати в лікуванні їх дорослої доньки, а бажання позивача розірвати шлюб пов'язує з його переживаннями за спадщину.

Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з пояснень сторін, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з листопада 2015 року, позивач проживає окремо, вжиті судом заходи до примирення сторін позитивних результатів не дали, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, судом встановлено, що характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї.

Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб. Спір по поділ майна на теперішній час відсутній.

Керуючись ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10,11,60,88,212-215, 224 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 10 листопада 1989 року, актовий запис № 1296, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при його оголошенні, - у той же строк з часу отримання копії рішення.

Суддя