Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/105/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.02.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.,

при секретарі Поліковській О.І.,

особи, які приймають участь у справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 23 січня 2017 року, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1, посилалася на те, що 19 січня 1993 року він у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, зареєстрував шлюб з відповідачем, актовий запис № 25. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Причиною цього стало те, що він і відповідач мають різні погляди на сімейне життя. Не проживають однією сім»єю з грудня 2008 року. Спору про поділ спільного майна немає. Примирення не можливе. Просить шлюб розірвати, а дитину залишити проживати з ним.

В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча судова повістка направлялася про виклик за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Однак, до суду повернулись конверти з довідкою «за зазначеною адресою не проживає».

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача та матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 січня 1993 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №25 (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №266891).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ЖД №298226, видане 06 березня 2000 року Малослобідською сільською радою Кодимського району Одеської області).

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до частини 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися негативні відносини, оскільки подружжя має різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між ними не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки. Вони не живуть однією сім»єю з грудня 2008 року. Кожен має свій бюджет. Не ведуть спільного господарства. Фактично сім»я розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам сторін.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів спрямованих на примирення подружжя, як це передбачено ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст.110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям не можливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім»ї взаємоповаги, втрати почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає стаття 55 СК України, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім»ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу між ними.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі ст. ст.110, 112 ч.2,113 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215,225,226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (до шлюбу Казакова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 19 січня 1993 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №25 - РОЗІРВАТИ.

Дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з батьком ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище «Баксічева».

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана відповідачем до Кодимського районного суду на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Гура