Справа № 2-152/11
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2017 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Бердянська міська стоматологічна поліклініка», головного лікаря ПАТ «БМСП» ОСОБА_2, треті особи Генеральне консульство Російської Федерації в м. Харкові, завідуючий Бердянським міським відділом охорони здоров»я ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

Встановив:

ОСОБА_1 через свого представника за довіреністю ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який уточнив і вказав, що 19. 06. 1996 року громадянином ОСОБА_5 йому було спричинено відкритий двосторонній перелом нижньої щелепи, після чого він вимушений був звертатися до протезного відділення ЗАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка» до лікаря ортопеда для лікування.

У період з 10. 01. 2003 року по 25. 07. 2003 року він здійснював протезування у лікаря ОСОБА_6, за що згідно чеків сплатив 520, 00 грн. і 380, 00 грн.

У звязку з тим, що знімний протез був виготовлений не із золота, від нього прийшлося відмовитися, бо за станом здоров»я він не може переносити застосування інших металів.

Лікування було проведено неякісно, лікар ОСОБА_6 відмовився усунути недоліки за свій кошт або сплатити вартість лікування у іншого стоматолога, тому 21. 07. 2006 року вона, як дружина ОСОБА_1, звернулася до відповідача із претензією і одночасно до Бердянського міськрайонного суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої вказаним протезуванням.

27. 07. 2006 року ОСОБА_1 отримав від завідуючої стоматологічної поліклініки ОСОБА_2 відповідь на свою претензію, де вона повідомляла про прийняте рішення про здійснення нового протезування, в ході якого усі його побажання та зауваження будуть враховані.

У серпні вересні 2006 року стоматологічна поліклініка за власний кошт здійснила ОСОБА_1 курс лікування з метою подальшого протезування, проте 09. 01. 2007 року головою ЗАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка» ОСОБА_7 було відмовлено в установці зубних протезів із золота, тим самим було перервано уже почате лікування.

У звязку з неможливістю здійснення протезування дорогоцінним металом - золотом у м. Бердянську, йому за спеціальним дозволом були виготовлені зубні протезі із золота у м. Санкт Петербурзі, що коштувало 15 496,18 крб., на той час дорівнювало 500 доларам США.

По курсу НБУ 15496,18 рублів дорівнює 5269,06 грн., це розмір матеріальної шкоди, яку він просить стягнути з ПАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка».

З головного лікаря ПАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка» ОСОБА_2 він просить стягнути моральну шкоду в розмірі 7000 грн. за відмову від нового протезування за кошт поліклініки, оскільки відсутність протезів дуже погано відобразилася на стані його здоров»я. Шкода здоров»ю виникла внаслідок рішення ОСОБА_2 про відмову у протезуванні, тому моральну шкоду він просить стягнути саме з неї.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить задовольнити. Заявила про збільшення розміру моральної шкоди до 14 000 грн. у звязку з неявкою відповідача ОСОБА_2 у судове засідання.

Представник відповідача ПАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка» за довіреністю ОСОБА_8 в судовому засіданні проти позову заперечує на тих підставах, що у 2003 році ОСОБА_1 здійснював зубне протезування, усі послуги отримав у повному обсязі, сплатив за них, у гарантійних талонах вказав про те, що претензій не має. Строк гарантії 1рік.

В подальшому позивач звернувся до поліклініки через 3 роки і зажадав здійснення безоплатного лікування та протезування, безкоштовно йому була зроблена тільки анестезія, усі інші послуги він оплатив.

ОСОБА_1 має хронічне захворювання ясен та щелепи, у звязку з яким втрата зубів становить більше 50%, лікар ОСОБА_6 здійснив йому протезування 13 одиниць, усі із змістом золота.

У 2006 році головний лікар ОСОБА_2 дійсно запропонувала позивачу нове лікування, але це не означало, що протезування у 2003 році було неякісним, або те, що таке протезування має бути безкоштовним.

У 2006 році ОСОБА_1 пройшов усі курси лікування з поліпшенням стану здоров»я, після чого припинив лікування, і почав звертатись у прокуратуру і до суду.

Позивачу ніколи не було відмовлено у наданні послуг у лікуванні, якщо у даний час він звернеться за отриманням медичної допомоги вона буде йому надана за його рахунок.

Просить застосувати строк позовної давності до даних правовідносин, оскільки гарантійний строк на лікування та зубопротезування закінчився через рік після лікування, у 2004 році.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи не надала, тому суд розглядає справу за її відсутності на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи - Генерального консульства Російської Федерації в м. Харкові до суду не явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення справи не надав, і суд розглядає справу за його відсутності.

Завідуючий Бердянським міським відділом охорони здоров»я ОСОБА_3 не явився до суду у звязку зі смертю ( актовий запис № 1784 від 01. 12. 2014 року). (а. с. 159 т. 3).

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що з 10 січня по 22 липня 2003 року ОСОБА_9 здійснював лікування та зубне протезування у ЗАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка», за що сплатив 520,00 грн., проти якості лікування не заперечував, про що зазначив у історії хвороби № 328 і у гарантійному талоні, вказав, що на момент постановки протезів претензій не має.

Гарантій строк на даний вид лікування закінчився 22. 07. 2004 року.

20. 07. 2006 року ОСОБА_1 знову звернувся у ЗАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка» з претензією, що коронки не входять у щелепу, що спричиняло йому фізичні та моральні страждання, і зажадав від поліклініки здійснити лікування за рахунок поліклініки у звязку із проведенням неякісного протезування лікарем ОСОБА_10 у 2003 році.

Позивачу було запропоновано нове протезування, він був з ним згоден, ознайомлений з можливими ризиками у звязку з наявністю у нього хронічного захворювання ясен. Позивачу було знято і повернуто 9 коронок, але у звязку його з відмовою від оплати наданих послуг, і небажанням ЗАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка» взяти усі витрати по лікуванню ОСОБА_1 на свій рахунок, позивач продовжив протезування у м. Санкт Петербург Росія, за що сплатив 15496,18 рублів, вважає, що йому відповідачем завдана матеріальна шкода на цю суму, яка у еквіваленті на гривні складає 5269,06 грн., яку просить стягнути з ПАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка».

Відповідач ПАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка» просить застосувати позовну давність до цих правовідносин, оскільки гарантійний строк на лікування, яке було завершено 22. 07. 2003 року, сплинув через рік, а позивач звернувся до суду тільки 15. 07. 2009 року.

Згідно з умовами ч. 1, 2 ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Статті 859, 860 ЦК України передбачають, що якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку.

Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Перебіг гарантійного строку починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду.

До обчислення гарантійного строку за договором підряду застосовуються положеннястатті 676 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. ст. 863,864 цього ж Кодексу до вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду, застосовується позовна давність в один рік, а щодо будівель і споруд - три роки від дня прийняття роботи замовником.

Якщо договором підряду або законом встановлений гарантійний строк і заява з приводу недоліків роботи зроблена у межах гарантійного строку, перебіг позовної давності починається від дня заявлення про недоліки.

Якщо відповідно до договору підряду роботу було прийнято замовником частинами, перебіг позовної давності починається від дня прийняття роботи в цілому.

Судом встановлено, що гарантійний строк на протезування зубів позивача сплинув 22. 07. 2004 року (копія гарантійного талону л. с. 34 т. 1), із заявою про неякісно проведене лікування позивач звернувся до ПАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка» лише у липні 2006 року, а до суду 15. 07. 2009 року.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивач не вказав причини пропуску строку позовної давності, не просив його поновити, тому його позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню з приводу пропуску строку позовної давності.

ОСОБА_1 також заявив позовні вимоги до головного лікаря ПАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка» ОСОБА_2 про стягнення з неї моральної шкоди в розмірі 7000 грн. за моральні страждання, які він отримав у звязку з відмовою ОСОБА_2 лікувати його за рахунок ПАТ «Бердянська стоматологічна поліклініка».

Підставами для стягнення моральної шкоди за умовами ст. 23 ЦК України є: 1) фізична біль та страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниження честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Проте позивач не зазначив, які саме дії ОСОБА_2 спричинили йому моральну шкоду, у чому виразилась моральна шкода, і з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір 7 000 грн., відповідні докази на підтвердження своїх позовних вимог не надав, неякісність зубопротезування у 2003 році не довів, підстав для отримання безоплатного лікування не вказав.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 заявила про збільшення розміру моральної шкоди до 14 000 грн., але відповідним чином ці зміни не оформила, тому суд вимоги про збільшення моральної шкоди не розглядав.

Враховуючи безпідставність заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди, які не підтверджені належними та допустимими доказами, не відповідають фактичним обставинам справи, суд відмовляє у цій частині позовних вимог саме з викладених міркувань.

Керуючись ст. ст. 23, 267,857,859,860,863,864 ЦК України, ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_11