ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю та розподілу майна та визначення майна спільною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Згідно положень ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, або документ, що підтверджує звільнення від сплати судового збору. Позовна заява серед іншого повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Перевіривши матеріали поданої позовної заяви, вбачається, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач в прохальній частині позову просить суд в порядку ст.82 ЦПК України відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Разом з тим, до матеріалів справи позивачем додано клопотання про відстрочку сплати судового збору у даній справі. Клопотання мотивовано тим, що на даний момент позивач не працює та одна виховує доньку, ніякої матеріальної допомоги від батька доньки не отримує. Тому, просить суд судовий збір розділити на половину або в повному обсязі покласти на відповідача.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України встановлено, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, позивачем не наведено доводи та не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку в розмірі та не зазначено конкретних правових доказів, які б давали суду правові підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Позивач в позові просить встановити факт проживання однією сім»єю та розподілити майно, проте не сплачує судовий збір за заявлені нею позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року у розмірі 1600 гривень.

Окрім того, позивач просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя, яке є обєктом спільної сумісної власності, зокрема виділити їй у власність 70 відсотків від вартості майна, а саме 190400,00 грн.

Між тим, позивачем не надано суду доказів, що саме майно, на яке вона посилаються в позові було придбано нею та відповідачем, за час перебування у шлюбі.

Також, позивачу необхідно надати суду докази на підтвердження вартості майна на яке вона посилається як на обєкти спільної сумісної власності подружжя та відповідно до даних доказів визначити ціну позову та сплатити судовий збір.

Окрім того ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної зави майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (не менше 640, 00 грн. та не більше 8000 грн.).

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо між подружжям не було досягнуто домовленості поділ проводиться в судовому порядку. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивачу необхідно підтвердити доказами визначену вартість майна (автомобілів), на час розгляду справи та відповідно до Закону України «Про судовий збір» сплатити судовий збір.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю та розподілу майна та визначення майна спільною власністю залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (пять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ