Провадження №2/521/473/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2012 р. Малиновська районна адміністрація Одеської міської радизвернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

02.08.2012 року ухвалою Малиновського районного суду (с. Буран О.М.) у справі було відкрито провадження.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 27.04.2016 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду та по справі було визначено головуючого суддю Леонова О.С.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймачем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на імя якого видано ордер.

Відповідно до ордеру № б/н від 06.01.1961 року двокімнатна квартира АДРЕСА_1 надана чотирьом особам: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та Ситнікову (ініціали нерозбірливі).

Вироком Народного суду Іллічівського району м. Одеси від 14 серпня 1980 р. ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину за ст. 206, ч.3 УК УРСР та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Згідно довідки № 070024 юг 311/51 від 01 червня 1985 р. ОСОБА_3 відбув строк покарання у повному обсязі.

Відповідно довідки № 986 від 19.03.2007 року ОСОБА_6 сільської ради Біляївського району Одеської області ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з березня 2003 року.

ОСОБА_6 сільської ради Біляївського району Одеської області № 128/02-25 від 19.03.2007 року адвокату ОСОБА_7 підтверджені обставини мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з березня 2003 року.

Актом про не проживання від 17.10.2006 року було встановлено, що ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1989 року.

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації від 20.11.03 р. № 1355/01-04 укладено договір найму на кімнату у АДРЕСА_3, з житловою площею 13 кв.м. за гр. ОСОБА_8 із складом сімї із трьох осіб (дружина ОСОБА_9, син ОСОБА_10).

Таким чином, оскільки відповідач у спірній квартири не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування нею.

Визнати ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №13 по вул. Февральській, 3 у м. Одесі, встановити порядок виконання рішення, за яким воно є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 3-5)

Представник позивача ОСОБА_12 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву (вхід. № 5377 від 07.02.2017 року), в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але надав письмові заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 48-50).

Представники відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.01.1961 року ОСОБА_4 на сімю з чотирьох осіб, у тому числі і сина ОСОБА_3 видано ордер на право зайняття та вселення у двокімнатну квартиру АДРЕСА_5, який знаходився на балансі Одеського будівельно монтажного експлуатаційного управління № 1 Одеської залізниці.

30.09.1977 року рішенням адміністрації «СУ-1» та профспілкового комітету вільну кімнату площею 13 кв. м. по вул. Бессарабській (Февральській) у м. Одесі виділено в користування сімї ОСОБА_8

Після проходження військової служби та відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком пять років за вироком народного суду Іллічівського району м. Одеси від 14.08.1980 року ОСОБА_3 26.06.1985 року вселився у квартиру та був зареєстрований і разом з матірю продовжував користуватися нею.

28.04.1989 року ОСОБА_4 померла.

04.11.2002 року за договором між Одеською залізницею та КП «Житлово-експлуатаційне обєднання Іллічівського району» цей будинок передано з балансу залізниці на баланс комунального підприємства, а на теперішній час будинок належить до відання Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Представник позивача посилається в позовній заяві на те, що оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування нею, спростовується вищезазначеними судовими рішеннями.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_13 більше шести місяців не проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3 не з власної волі, а у звязку з протиправними діями ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 які не впускали його до свого житла приблизно з листопада 2006 року по час виселення у 2016 році.

На момент вселення сімї ОСОБА_8 спірна квартира перебувала в користуванні сімї ОСОБА_4, рішення про визнання їх такими, що втратили право користування цією квартирою, не приймалося, ордер на її зайняття сімєю ОСОБА_8 не видавався, а їх вселення на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету підприємства не породжує у них права користування квартирою і вони є тимчасовими мешканцями (ч.1 ст. 98 ЖК УРСР).

Як вбачається з листа Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 5126/01-20 від 07.11.2007 року гр. ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 станом на 01.11.2007 року на квартирному обліку за місцем проживання в Малиновській районної адміністрації не перебували.

Ордер про вселення в надане жиле приміщення, ОСОБА_8 не надавався, що свідчить про відсутність законних підстав для вселення в житлове приміщення квартири№13 в будинку №3 по вул. Февральській в м. Одесі.

ОСОБА_3 навпаки був вселений в спірну квартиру як член сімї своєї матері ОСОБА_4 за ордером від 06.01.1961 року, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення (ст. 58 ЖК УРСР).

Вищезазначені обставини встановлені та підтверджені низкою прийнятих з приводу спірної квартири судових рішень.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2003 року визнано за ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_6, зобовязано Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти договір найму житла квартири №13 за адресою м. Одеса, вул. Февральська, б.3 з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, зобовязано СГІРФО Хмельницького РВ УМВС в Одеській області зареєструвати ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в квартирі №13 за адресою: м. Одеса, вул. Февральська, б.3

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.02.2008 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2003 року скасовано та справу направлено на новий розгляд.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.06.2012 року в задоволенні позову ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 до Малиновської районної адміністрації, відділу у справах громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області, ОСОБА_3 про визнання права користування житловою площею, зобовязання укласти договір житлового найму та здійснити реєстрацію, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_14 до ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9, Малиновської районної адміністрації, відділу у справах громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області про виселення тимчасових мешканців, розірвання договору найму житла та зняття з реєстраційного обліку, про визнання права користування та вселення було також відмовлено.

17.12.2014 року рішенням апеляційного суду Одеської області за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 червня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 до Малиновської районної адміністрації, відділу у справах громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області, ОСОБА_3 про визнання права користування житловою площею, зобовязання укласти договір житлового найму та здійснити реєстрацію, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9, Малиновської районної адміністрації, відділу у справах громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області про виселення тимчасових мешканців, розірвання договору найму житла та зняття з реєстраційного обліку, про визнання права користування та вселення, апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково, відповідно до якого вселено ОСОБА_3 в АДРЕСА_7; виселено ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 з квартири №13 в будинку №3 по вул. Февральській в м. Одесі; зобовязано Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради розірвати договір житлового найма на АДРЕСА_8 з ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9

29.04.2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилено, рішення апеляційного суду Одеської Області від 17.12.2014 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", передбачено, що коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу, коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім'ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 починаючи з листопада 2006 р. намагався вселитись в АДРЕСА_7 та саме з метою усунення перешкод в користуванні житлової площею звернувся до суду з позовом про виселеня ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 з квартири АДРЕСА_9 і зобовязанння Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради розірвати договір житлового найма на АДРЕСА_8 з ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9

Такі встановлені судом факти свідчать про те, що ОСОБА_3 не втрачав свого інтересу до вказаного житла.

Між тим, проживання ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 у спірній квартирі свідчить про неможливість проживання в ній ОСОБА_3, який не є членом їх сім'ї, що, в свою чергу, є поважною причиною його відсутності.

Крім того, посилання позивача на інформацію надану ОСОБА_6 сільською радою Біляївського району Одеської області про те, що ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_10 з березня 2003 року, спростовується довідкою № 3472 (а.с.53-55) складеною ОСОБА_6 сільським головою, в якій зазначено, що гр. ОСОБА_3 відповідно до акту обстеження складеного депутатом сільської ради ОСОБА_15 24.11.2010 року, не проживав та не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не доведено, що ОСОБА_3 не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 більше ніж шість місяців без поважних причин, у звязку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Куруючись ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя О.С. Леонов