Справа №345/2165/16-ц
Провадження № 2/345/616/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою, суд

встановив:

ОСОБА_1, діючи через свого представника ОСОБА_3, звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 Позовну заяву мотивує тим, що 20.12.2012 відповідач отримала від неї у позику грошові кошти в сумі 51000,00 доларів США, які вона зобовязалась повернути до 31.12.2015, про що склала відповідну розписку. У встановлений розпискою строк 31.12.2015 ОСОБА_2 свої зобов`язанння не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 3399627,01 грн. з яких 1269900,00 грн. - основний борг, 133392 грн. 3% річних, 1330890,00 грн. пеня та 665445,01 грн. - проценти.

Зважаючи, що відповідач ігнорує вимоги позивача стосовно повернення боргу, то позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про те, що позов підтримує, просить його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 також подав заяву про визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.526 УПК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник , який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу із врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3 % річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів невстановлений договором або законом.

Згідно ст.549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства, а відповідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Встановлено, що згідно розписки від 20.12.2012 ОСОБА_2 (паспорт серія СЕ 391869, виданий Калуським МРВ УМВС в Івано-Франківській області 06.12.2006) отримала позику у ОСОБА_1 ( паспорт серія СЕ 334034, виданий Івано-Франківським МВ УМВС України 08.07.2005) в сумі 51000,00 доларів США, строком до 31.12.2015 року. Розмір процентів встановлено на рівні облікової ставки Національного банку України. Розписка написана відповідачем добровільно, без тиску зі сторони позикодавця, що підтверджується нею особисто та в тексті розписки.

Позивач подала суду розрахунок сум , які вона просить стягнути із відповідача, а остання не заперечує проти цього.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Крім того, ч. 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

Вказана правова позиція щодо застосування вказаних норм права, висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-1967цс15, та, в силу вимог ст. 306-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Вирішуючи справу суд враховує, що позивач на підтвердження своїх вимог надала відповідний оригінал розписки, складений відповідачем про те, що вона отримала в борг грошові кошти та зобов'язався їх повернути у визначений строк.

Оскільки сторони дійшли спільної згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час і визначили строк повернення грошей про що склали відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови.

На час пред'явлення позову борговий документ - розписка знаходилася у позивача. Оригінал цієї розписки приєднано судом до матеріалів справи. Знаходження розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем свого обов'язку про повернення боргу, а тому наявні підстави для стягнення боргу.

Сторони не заперечують проти задоволення позову, про що свідчать заяви їх представників.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Відповідно дост. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору, у розмірі 6890,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 533, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 196, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики (боргової розписки) від 20.12.2012 в розмірі 3399627,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6890,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення , апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Головуючий: