Справа № 450/2134/16-ц Провадження № 2/450/288/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,

встановив:

26.08. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. З позовний заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд визнати ОСОБА_2, 1977 року народження та ОСОБА_4, 2004 року народження такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

позивач є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1, де їй належить 1 / 2 частина. В будинку зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_3. Відповідачі, хоча й зареєстровані в спірному житловому будинку, однак в такому не проживають, як і ніколи не проживали. Як на час їхньої реєстрації так і на даний час відповідачі проживали та проживають за адресою АДРЕСА_2. Оскільки, відповідачі не проживають в спірній квартирі, не несуть жодних витрат по утриманню квартири та сплаті комунальних платежів, мають інше постійне місце проживання, а тому, вони втратили право на користування жилим приміщення. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позовні вимоги задоволити.

Позивач ОСОБА_1, у судове засідання не з'явилися, проте представник позивача ОСОБА_9 подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, у заяві відповідач пояснив, що він не проживав в спірному приміщенні, реєстрація за вказаною адресою йому була необхідна, оскільки, він зареєструвався в Пустомитівському районі, як приватний підприємець та перебуває на обліку в Пустомитівському відділенні Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області. Збереження реєстрації йому необхідно для поданні відповідної звітності, а у випадку зняття з реєстрації він змушений буде змінювати і реєстрацію як приватного підприємця на інший район.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, позовні вимоги в частині визнання втратившим право на користування житловим приміщенням повнолітнього ОСОБА_2 покладається на розсуд суду . В частині зняття з реєстрації неповнолітнього ОСОБА_3 просить суд відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.06.2004 року, виданого сільською радою с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області, серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 являється власником 1 / 2 частини житлового будинку АДРЕСА_1. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.06.2004 року №3818760 вбачається, що право власності ОСОБА_1 зареєстровано.

З Довідки про склад сім'ї від 10 грудня 2014 року вбачається, що в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

З Акту перевірки факту проживання від 03.02.2015 року вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 хоча й зареєстровані в житловому будинку АДРЕСА_1, однак в такому не проживають.

З Акту обстеження паспортного режиму від 11 грудня 2014 року, складеного Начальником БУ №4 Львівської КЕЧ району вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають без реєстрації за адресою АДРЕСА_2.

А отже, судом встановлено, що відповідачі за зареєстрованим місцем свого проживання не проживають, що стверджується дослідженим вище доказами, мають інше місце проживання за адресою АДРЕСА_2, де постійно проживають, та проживали на час реєстрації.

Частина 2 ст. 107 ЖК України визначає, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 ЖК України наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Сторонами не представлено доказів того, що відповідачам чиняться перешкоди у проживанні у житловому будинку АДРЕСА_1 та докази того, що відповідачі брали участь в утриманні житлового будинку за зазначеною адресою.

Також, сторонами не представлено доказів того, що існують обставини для збереження за відповідачем права користування житловим будинком АДРЕСА_1.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що відповідачі за зареєстрованим місцем свого проживання не проживають; мають інше постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2, де постійно проживають, те, що відповідачам перешкоди у проживанні за їхнім зареєстрованим місцем проживання не чиняться, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Заявлені позивачем позовні вимоги про зняття відповідачів з реєстрації за адресою: квартира АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають, виходячи з такого:

в силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 р., № 1382-IV зняття з реєстраційного обліку місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Із наведеної норми закону слідує, що вимога позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку є безпідставною, так як для зняття відповідачів з реєстрації за зареєстрованим місцем проживання достатньо визнання останніх такими, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Також позивачем не представлено суду доказів того, що органи уповноважені на здійснення функцій щодо зняття з реєстрації за місцем проживання фізичних осіб не виконують вимоги закону.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути документально підтверджені понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору оплаченого позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 61, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 107, 167 ЖК України, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2, 1977 року народження та ОСОБА_4, 2004 року народження такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, в іншій їх частині,- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551,20 грн. понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів