Справа № 466/6809/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Глинської Д.Б.

при секретарі Гарасимяку Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн», третьої особи - директора товариства з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» ОСОБА_2 про зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

у серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» (далі відповідач, ТОВ «ОСОБА_1 Дизайн»), третьої особи - директора товариства з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» ОСОБА_2, в якому просив ухвалити рішення, яким:

- зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» внести запис до трудової книжки та видати наказ про його звільнення із займаної посади з 26 червня 2016 року;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 274 308,45 грн.;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» на його користь моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.;

- зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» внести відомості до Львівського регіонального Управління Пенсійного фонду України відомості про його зарплату з 26 червня 2013 року по 26 червня 2016 року.

В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що він, ОСОБА_1, з 01 листопада 2003 року по 26 червня 2016 року працював на посаді фінансового директора ТзОВ «Пурій-Дизайн». 26 червня 2016 року він був звільнений із займаної посади, на підставі наказу № 1606/13 від 26 червня 2013 року.

При звільнені в червні 2013 року трудової книжки йому не повернули і він продовжував щоденно виходити на роботу, зарплати не виплачували. Не зважаючи на його звернення до керівництва, він постійно чув незрозумілі відмовки і в кінцевому результаті грубощі на свою адресу та погрози.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Крім того, згідно ч.4 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника.

Відповідач порушив норми чинного законодавства та не виконав покладеного на нього обовязку щодо видачі працівнику трудової книжки в день звільнення.

Трудову книжку він отримав 30 червня 2016 року.

Відповідач своєчасно не видав йому трудову книжку, тому підлягає стягненню середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки виходячи із заробітної плати 250 грн. 51 коп. за один день х 1095 кількість днів затримки і становить 274 308,45 гривень 45 копійок.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, коли порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Свої моральні страждання він оцінює в 100 000,00 гривень, оскільки в продовж трьох років, він володілець 60% права участі в Товаристві був принижений директором ОСОБА_2, яка постійно брехала, що завтра виплатимо. Він чекав не вірив що його обмануть.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позов підтримали, покликаючись на доводи, які викладені в позовній заяві та просили його задовольнити. Крім цього, позивач ОСОБА_1 був допитаний в судовому засіданні як свідок та був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань, приведений до присяги.

Представник ТОВ «ОСОБА_1 - Дизайн» в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, позивач, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Директор ТОВ «ОСОБА_1 - Дизайн» ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_3, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював у ТОВ «ОСОБА_1 - Дизайн» з 01 листопада 2003 року по 26 червня 2016 року та обіймав посаду фінансового директора. Відповідно до наказу №16-06/13 від 26 червня 2013 року позивача ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він був звільнений 26 червня 2016 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України на підставі наказу №16-06/13 від 26.06.2013 року (а.с.2-4).

З пояснень позивача ОСОБА_1 вбачається, що при звільнені в червні 2013 року трудової книжки йому не повернули і він продовжував щоденно виходити на роботу, зарплати йому не виплачували. Не зважаючи на його звернення до керівництва, він постійно чув незрозумілі відмовки і в кінцевому результаті грубощі на свою адресу та погрози.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 47 КЗпП України, а також п. 4. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України N 58 від 29.07.93 р. (далі - Інструкції), Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Відповідно до частини 5 статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Судом встановлено,що позивачу, який був звільнений 26 червня 2013 року, трудову книжку видали лише 30 червня 2016 року, що свідчить про вину відповідача у затримці видачі трудової книжки.

Відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП України та п. 4. 1 Інструкції у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. При цьому, обчислення середнього заробітку проводиться відповідно до Порядку обчислення середнього заробітку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 N 100, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 становить 250,51 грн.

Загальний розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу складає 250,51 грн. х 1095 = 274 308,45 грн.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, які вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що моральна шкода позивача ОСОБА_1 полягає у тому, що впродовж трьох років, він володілець 60% права участі в ТОВ «ОСОБА_1 Дизайн» був принижений директором ОСОБА_2, яка постійно його обманювала та обіцяла виплатити йому заробітну плату та повернути трудову книжку. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що внаслідок неправомірних дій відповідача ТОВ «ОСОБА_1 Дизайн», позивачу було завдано моральної шкоди. Однак сума, визначена позивачем в позовній заяві є завищеною, і дотримуючись вимог розумності, справедливості та інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню 10 000 грн. моральної шкоди.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Частиною 3 ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач на день звернення до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору, такі судові витрати в розмірі 3294,28 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст. ст. 47,235,237-1 КЗпП України суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» внести запис до трудової книжки та видати наказ про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади з 26 червня 2016 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 274 308,45 грн. (двісті сімдесят чотири тисячі триста вісім гривень сорок пять копійок).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. ( десять тисяч гривень).

Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» внести відомості до Львівського регіонального Управління Пенсійного фонду України відомості про зарплату ОСОБА_1 з 26 червня 2013 року по 26 червня 2016 року.

Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю «Пурій-Дизайн» в доход держави 3294,28 грн. (три тисячі двісті девяносто чотири гривні двадцять вісім копійок) витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача ТОВ «ОСОБА_1 Дизайн», поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_4