АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1085/16-ц Номер провадження 22-ц/786/694/17Головуючий у 1-й інстанції Любицький В. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 17 січня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається,

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що сімейні стосунки у сторін не склалися, повнолітній син навчається в Вищому професійному училищі №7 м.Кременчука Полтавської області, перебуває на її утриманні позивача, а відповідач не надає матеріальної допомоги на виховання і утримання дитини.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 17 січня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення навчання останнього, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 21 листопада 2016 року.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого суду змінити в частині розміру стягуваних аліментів та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/12 частини всіх видів доходів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд неповно з'ясував суттєві обставини справи, зокрема при вирішенні спору суд дав однобоку оцінку доводам позивача і не звернув увагу на матеріальний стан відповідача.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:

Відповідно до ст.307 ч.1 п.3, ст.309 ч.1 п.3 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції у разі невідповідності висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 02.07.2001 року (а.с.3).

Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4)

06.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції у Полтавській області видано свідоцтво про зміну імені ОСОБА_5 на ОСОБА_4 (а.с.5).

Згідно довідки Вищого професійного училища № 7 за № 288 від 05.09.2016 року, ОСОБА_4 навчається у Вищому професійному училищі на ІІ ступені навчання з 01 вересня 2016 року по 20 січня 2018 року, згідно наказу № 51-КУ від 26 серпня 2016 року за професією "Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування" і не перебуває на повному державному забезпеченні. Форма навчання денна (а.с.8).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взмозі виплачувати на користь дитини аліменти у розмірі ? частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак із такими висновками повною мірою погодитись не можна, виходячи з такого.

Згідно зі с. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз норм глави 15 і глави 16 СК України дає підстави обґрунтовано стверджувати, що приписи ч.2 ст.182 СК України не можуть бути застосовані для визначення розміру аліментів, що стягуються на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (ст..200 СК України). При вирішенні питання щодо розміру аліментів суд має враховувати лише обставини, перелічені у ч.1 ст.182 СК України. Розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку визначається Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік для дітей віком від шести до вісімнадцяти років.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував та помилково визначив розмір аліментів не нижче тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 має право на отримання аліментів у зв'язку з навчанням і до досягнення ним 23 років та його батько взмозі надавати таку допомогу є по суті правильним, ґрунтується на законі і відповідає фактичним обставинам.

Разом з тим, колегія суддів, перевіривши у відповідності до вимог ст..212 ЦПК України надані сторонами докази, приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні питання про розмір аліментів не у повній мірі врахував баланс інтересів обох сторін спору та самої дитини. Так, судом не взято до уваги спільність обов?язку обох батьків надавати допомогу дитині, ступінь і характер травми, яку отримав відповідач, яким чином така травма вплине на можливість його працевлаштування з урахуванням його професії, тощо.

Сукупність встановлених обставин дає підстави визначити розмір аліментів в обсязі 1/6 частини доходів відповідача. На переконання колегії суддів саме такий розмір за станом на час ухвалення рішення у справі буде відповідати засадам розумності та виваженості.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.3, ст.309 ч.1 п.3, ст..316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 17 січня 2017 року змінити: зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з ? на 1/6 частину усіх видів доходів.

Виключити з резолютивної частини рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 17 січня 2017 року указівку на про те, що розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В іншій частині рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: С.А.Гальонкін

ОСОБА_6

З оригіналом згідно

Суддя: О.А.Лобов