АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3477/17 Справа № 199/797/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 02 лютого 2017 року про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення сум за договором про надання послуг,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2 з позовом про стягнення 1100 доларів США оплати за договором про надання послуг та 3300 доларів США штрафу за порушення його виконання, що еквівалентно 112 772грн. В обґрунтування позову позивач посилалась на, те що за укладеним ними 13.11.2016р. договором вона зобовязалась здійснити пошук покупців для продажу належної відповідачу квартири №47 корп.1 у будинку №79а по вул.Калинова у м.Дніпро на умовах екслюзивності, яка виключала здійснення такого пошуку третіми особами. Проте ОСОБА_2 самостійно розмістив оголошення про продаж квартири, здійснював показ квартири без її участі та з невідомими для неї іншими виконавцями та розірвав вже укладений попередній договір без її повідомлення.

У заяві про забезпечення позову фізична особа-підприємець ОСОБА_3 просила накласти арешт на квартиру №47 корп.1 у будинку №79а по вул.Калинова у м.Дніпро, посилаючись на можливі порушення її прав у разі самостійного відчуження ОСОБА_2 цієї квартири та на можливе ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду у разі, якщо квартира не буде йому належати (а.с.22)

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровськ від 02.02.2017р. заяву про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на належну ОСОБА_2 квартиру №47 корп.1 у будинку №79а по вул.Калинова у м.Дніпро.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказану ухвалу судді, посилаючись на її невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вона підлягає скасуванню за такими підставами.

Накладаючи арешт на належну ОСОБА_2 квартиру №47 корп.1 у будинку №79а по вул.Калинова у м.Дніпро, суддя посилалась на те, що ціна позову є значною і невжиття заходів забезпечення позову може перешкоджати або зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказаний висновок не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд може вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами. За розясненнями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З укладеного 13.11.2016р. договору сторін про надання послуг вбачається, що вони визначили вартість предмету, що підлягав продажу, а саме, квартири №47 корп.1 у будинку №79а по вул.Калинова у м.Дніпро у розмірі 563 860грн., що еквівалентно 22 000 доларам США (а.с.9). Заявлена до стягнення з ОСОБА_2 складає 112 772грн. та включає суму оплати наданих послуг за договором та штрафу за порушення трьох його умов договору. Обгрунтування позову фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 зводилось до того, що власник квартири здійснив декілька дій самостійно, без її відома. Заява про забезпечення позову також фактично зводилась нею до можливого порушення її прав внаслідок можливого самостійного розпорядження відповідача своєю квартирою.

Зазначені обставини свідчать про не співмірність обраного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 виду забезпечення позову у вигляді арешту квартири заявленим нею вимогам, предмет яких складає лише пяту частину від вартості квартири. Фактично арештом квартири, яка не є предметом чи обєктом позову, створюються перешкоди та порушення передбачених законом його прав власника на її розпорядження. Крім того, арештом квартири можуть бути порушені і право користування нею, оскільки за положеннями Закону України «Про виконавче провадження» під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам.

Враховуючи наведене, ухвала судді суду першої інстанції на підставі ч.3 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 шляхом арешту належної відповідачу квартири.

Керуючись ст.303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 02 лютого 2017 року скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.