АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/315/17 Справа № 180/328/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Янжула О. С. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Макарова М.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року про часткове задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» про визнання дій державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з примусового виконання рішення суду незаконними, скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та зобов'язання вчинити дії у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року скаргу ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» задоволено частково (т.2 а.с.48-51).

Визнано дії старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловола В.О. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору протиправними.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О. від 6 листопада 2014 року по виконавчому провадженню 43543419 про стягнення з ДП «Придніпровська залізниця» виконавчого збору в розмірі 1 675,64 грн.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О. щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження 10 червня 2014 року.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити (т.2 а.с.64-65).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

Стаття 387 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що під час проведення виконавчих дій державним виконавцем допущено порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, залишено поза увагою те, що боржником виконано судове рішення у добровільному порядку.

Колегія суддів вважає, висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2014 року позов ОСОБА_2 до ДП «Придніпровська залізниця», ОСОБА_3, ПАТ «СГ «ТАС» про стягнення моральної шкоди задоволено частково; стягнуто солідарно з ДП «Придніпровська залізниця», ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.; стягнуто з ПАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_2 2 550 грн.; вирішено питання про судові витрати.

04 червня 2014 року старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП 43538814 по виконавчому листу №2/180/456/2014 про стягнення з ДП «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. та надано строк для добровільного виконання рішення.

10 червня 2014 року на виконання рішення суду та у встановлений державним виконавцем строк ДП «Придніпровська залізниця» сплатило 83 243,6 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди стягувачу ОСОБА_2 та 16 756,4 грн. прибуткового податку в місцевий бюджет (т. 1, а.с.181, 182).

06 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 10 000 грн., а 14 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення описки та розмір виконавчого збору складає 1 675,64 грн. (т.1, а.с.176, 178)

В грудні 2014 року ДП «Придніпровська залізниця» звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 000 грн. у виконавчому провадженні № 43543419, визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо невчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження (т.1, а.с.159-161).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.164.1. ст.164 Податкового Кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід-будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до положень п/п.14.1.180. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктом 18.1. ст.18 Податкового Кодексу України визначено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

За положеннями п/п.168.1.1. п.168.1 ст.168 Податкового Кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 цього Кодексу.

Згідно з п.168.3., п/п.168.4.1. п.168.4. ст.168 Податкового Кодексу України розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем). Податок, утриманий з доходів резедентів та нерезедентів, зараховується до бюджету згідно з Бюджетним Кодексом України.

Таким чином, за змістом вказаних норм Податкового Кодексу України ДП «Придніпровська залізниця» виступило податковим агентом щодо нарахування, утримання і перерахування до відповідного бюджету податку на доходи фізичних осіб від імені та за рахунок коштів платника податків з доходу ОСОБА_2, отриманого ним у вигляді моральної шкоди на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2014 року.

Отже, сума відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2, є доходом фізичної особи та підлягає оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, а відтак постанова державного виконавця від 06 листопада 2014 року про стягнення з ДП «Придніпровська залізниця» виконавчого збору, постановлена після фактичного виконання боржником ДП «Придніпровська залізниця» рішення суду.

За змістом ст. ст. 383, 384 ЦПК України, ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник посилався на те, що бездіяльність державного виконавця щодо проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні, є порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки він фактично виконав рішення суду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Змістом пунктів 7, 13, 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до ст.ст.28, 41, 89 Закону України «Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За правилами ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як видно із справи, боржник ДП «Придніпровська залізниця» у визначений державним виконавцем строк, тобто 10 червня 2014 року, виконало рішення суду та надало державному виконавцю документальне підтвердження, а саме платіжні доручення про повне виконання рішення суду, а тому у державного виконавця не було підстав, передбачених ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» розпочинати відносно ДП «Придніпровська залізниця» примусове виконання рішення суду.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням положень ст. ст. 212-214 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у зв'язку із фактичним виконанням у добровільному порядку ДП «Придніпровська залізниця» рішення суду, відсутні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору, а виконавче провадження підлягало закінченню відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», що державним виконавцем вчасно не було здійснено.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги.

Доводи апеляційної скарги про пропуск заявником строку звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця не можуть прийматися судом до уваги та підлягають спростуванню положеннями ст. 385 ЦПК, якими передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Враховуючи той факт, що копії вказаних постанов на адресу заявника не направлялися, та з їх змістом представник залізниці був ознайомлений лише 20 листопада 2014 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, встановлений законом строк для подачі скарги не пропущено. Крім того, заявник оспорює не дію, а бездіяльність, тобто не вчинення посадовою особою дій у межах її повноважень, що має тривалий характер.

Ухвала суду відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

М.О. Макаров

І.Ю. Ткаченко