Справа № 683/2223/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Андрощука Є.М.

при секретарі Поважнюк О.Б.

розглянувши у судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у вересні 2016 р. звернулась з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько - ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із трьох земельних ділянок загальною площею 0,0695 га, цільове призначення яких - для обслуговування житлового будинку, що знаходяться на території Старокостянтинівської міської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за адресою АДРЕСА_1. Право власності на вказані земельні ділянки посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, що виданий 19 листопада 2001 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради народних депутатів Хмельницької області від 28.09.2001 року № 316 п. 2.Після смерті ОСОБА_2 шляхом фактичного прийняття у спосіб спільної реєстрації та проживання на день смерті, спадщину прийняла мати позивачки і відповідно дружина спадкодавця - ОСОБА_3. Проте своїх спадкових прав, на вказані земельні ділянки вона не оформила і ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла, і як спадкоємиця за законом ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері. Постановою нотаріуса їй відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вказаному державному акті в графі власник зроблено виправлення з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2».

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив позов задовольнити, з вищенаведених підстав.

Представник відповідача, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача - ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0,0695 га, цільове призначення яких - для обслуговування житлового будинку, яка знаходяться на території Старокостянтинівської міської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області по АДРЕСА_1. Вказана земля належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 19.11.2001 року.

Після смерті ОСОБА_2 шляхом фактичного прийняття у спосіб спільної реєстрації та проживання на день смерті, спадщину прийняла мати позивача і відповідно дружина спадкодавця - ОСОБА_3. Проте своїх спадкових прав, на вказані земельні ділянки вона нотаріально не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла, і як спадкоємиця за законом ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори від 23.08.2016р. №2944/02-31, позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на дане спадкове майно, так як так як у вищевказаному державному акті в графі власник зроблено виправлення з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», тому даний Держакт не може бути прийнятий до уваги, як правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про смерть ОСОБА_2 Серія НОМЕР_5 від 12.06.2013 р.; даними свідоцтва про смерть ОСОБА_3 Серія НОМЕР_3 від 19.10.2015 р.; копією державного акту на право приватної власності на землю від 19.11.2001 р. серія НОМЕР_4; даними свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1; даними постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори від 23.08.2016р. №2944/02-31; даними спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 № 808/2015 від 10 листопада 2015 року.

Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню та слід визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на три земельні ділянки загальною площею 0,0695 га, які належали ОСОБА_2, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1, що виданий 19 листопада 2001 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 28.09.2001 №316 п.2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку успадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на три земельні ділянки загальною площею 0,0695 га, які належали ОСОБА_2, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1, що виданий 19 листопада 2001 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 28.09.2001 №316 п.2

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя