Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1053/16-ц
Провадження № 2/674/65/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача Яворської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом

Дунаєвецької районної державної адміністрації

як органу опіки та піклування Хмельницької області

в інтересах неповнолітніх дітей:

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

до

ОСОБА_5

ОСОБА_6

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

26 липня 2016 року позивач, Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, звернувся з позовними вимогами до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, де просить позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; позбавити батьківських прав ОСОБА_6 відносно його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3;стягнути з ОСОБА_5, на користь Дунаєвецької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування аліменти на утримання дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_6 на користь Дунаєвецької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. до досягнення дитиною повноліття

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка ОСОБА_5, 1987р.н., являється матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а відповідач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, є співмешканцем ОСОБА_5 та біологічним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З характеристики, поданої Михайлівською сільською радою вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 характеризуються негативно, зловживають спиртними напоями та ведуть аморальний спосіб життя, вихованням дітей не займаються.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 04.07.2008 року, справа №2-257, було вирішено відібрати у ОСОБА_5 малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, без позбавлення батьківських прав і передати їх на опікування органу опіки та піклування Михайлівської сільської ради, однак рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20.12.2011 р., справа №2-511/2011, враховуючи інтереси дітей та те, що батьки наполегливо бажали повернути в сім'ю дітей, суд вирішив передати назад малолітніх дітей, батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6, мешканцям с.Блищанівка Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідачка ОСОБА_5 на даний час зареєстрована та проживає разом з дітьми в с. Блищанівка Дунаєвецького району, відповідач ОСОБА_6 не зареєстрований за даною адресою, проте проживає разом з даною сім'єю. Згідно характеристики наданої Михайлівською сільською радою батьки характеризуються з негативної сторони, зловживають алкогольними напоями, належним чином не виконують свої батьківські обов'язки, не піклуються про здоров'я дітей, фізичний, духовний та моральний розвиток, не створюють належних умов для розвитку їх природних здібностей, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей.

У зв'язку з даними обставинами родина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поставлена на облік сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах. Протягом тривалого часу з даною сім'єю проводилася робота, спрямована на налагодження міжособистісних стосунків, підвищення виховного потенціалу, ведення здорового способу життя, покращення житлово-побутових умов проживання та належного виконання батьківських обов'язків.

Однак, ситуація в родині погіршилась, відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, зловживають алкогольними напоями, не турбуються про здоров'я дітей, не приділяють уваги їх вихованню, не забезпечують повноцінного харчування.

Спільно з працівниками Дунаєвецького ВП ГУНП України в Хмельницькій області 09.06.2016р. представником позивача, було організовано виїзд в с.Блищанівка, Дунаєвецького району з метою соціального захисту дітей. Під час обстеження мати та батько були в стані алкогольного сп'яніння, в будинку було брудно, дитячі речі розкидані та брудні. Продукти харчування в обмеженій кількості. З матір'ю та батьком проведено профілактичну бесіду. Попереджено про відповідальність в разі невиконання батьківських обов'язків належним чином.

Питання надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів було винесено на засідання комісії з захисту прав дитини 14.06.2016 року. Орган опіки та піклування встановив, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 ухиляються від виконання батьківських обов'язків стосовно малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в зв'язку з чим, 20.06.2016 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів.

Дії відповідачів свідчать про небажання належним чином виконувати батьківські обов'язки, покладені на них законом, про порушення прав дитини зокрема відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, в якій вказується, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток, відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», в якій йдеться, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, а тому змушені звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача по довіреності Дунаєвецької райдержадміністрації як органу опіки та піклування ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що у зв'язку з тим, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків, в 2008 році в ОСОБА_5 було відібрано її дітей, але згодом, відповідно до рішення суду повернуто їх в сім'ю. Однак батьки повернулися до звичайного їм способу життя, зловживають спиртними напоями, до зауважень та рекомендацій відповідних органів ніяк не реагують. Відповідачам було рекомендовано пройти лікування від алкоголізму, але вони відмовилися, умови проживання не покращуються, характеристики, наявні у матеріалах справи свідчать про їх поведінку. Вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що продукти харчування для дітей у неї є, також у неї на господарстві є качки, кури та чотири кози, город обробляє. Біля господарства знаходиться став, з якого ловлять рибу та харчуються нею, ніяких проблем з дітьми не має. сварилися з дітьми за куріння, а також через те, що б'ються між собою. Бувало, що вживала алкоголь на свята, близько місяця не п'є. Чоловік, відповідач по справі ОСОБА_6 ,постійно з нею не проживає.На даний час зробила ремонт в своїй кімнаті, прибрала. Діти доглянуті . Просить не позбавляти її батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей, не розлучати її з дітьми,яких вона любить. Зробить все,щоб діти були з нею. Алкоголь не вживає. Поїде лікуватися від алкоголізму.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що на даний час алкоголь не вживає. Разом з дружиною зробили ремонт в кімнаті. Хоче, щоб діти були з ними і не позбавляли його батьківських прав.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що працює директором НВК «Михайлівської ЗОШ І-ІІ ст. - ДНЗ», сім'ю відповідачів знає давно, хлопчики навчаються в 5 та 7 класах відповідно. Було б добре, якби батьки перестали зловживати алкоголем, слідкували за порядком. 16.01.2017 року старший син відповідачки повідомив, що у нього відібрали батьки телефон і він не бажає повертатися додому. Однак діти нормальні,розумово розвинуті.Діти не найгірші. Матеріальне становище в сім'ї неналежне.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що працює у виконавчому комітеті Маківської об'єднаної територіальної громади і на тижні з директором школи ходили на обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_5. На день обстеження в одній кімнаті було побілено, штори попранні, білизна на ліжках чистою не була, хоча відповідачка обіцяла це зробити. Батьки були тверезі, запаху алкоголю не було, відповідач ОСОБА_6 був хворий, а ОСОБА_5 займалася прибиранням. В кімнаті проживає п'ять чоловік, де знаходиться два ліжка, хлопчики сплять разом, дівчинка спить з батьками. На засіданні виконкому відповідачка ОСОБА_5 запевнила, що буде лікуватися від алкоголізму. Виконавчий комітет Маківської об'єднаної територіальної громади взяв дану сім'ю під постійний контроль. Їм необхідно змінити місце проживання, піти проживати в дідову хату, яка трохи краща і зробити там ремонт. Відповідачі трудяться, збирають шипшину, щоб прокормити дітей. Допомогу на дітей не отримують.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, свідків по справі, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає, що позов підлягає до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України України (надалі - СК України), право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Згідно зі ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що відповідачка, ОСОБА_5 є рідною матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а відповідач ОСОБА_6 є рідним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Згідно довідки про склад сім'ї №154 від 17.05.2016 р., виданої Маківською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області видно, що в с.Блищанівка по вул. Соснова, 3А Дунаєвецького району Хмельницької області зареєстровані та проживають,: ОСОБА_5 - власник будинку, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_4 - дочка.

З характеристик, виданих 29.06.2016 року виконкомом Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області вбачається, що ОСОБА_5, 1987 р.н., жителька с.Блищанівка Дунаєвецького району Хмельницької області характеризується негативно, на час видачі характеристики зловживала спиртними напоями, неохайна, в кімнаті, де вона проживає ,брудно, вихованням дітей не займається, часто виникають суперечки між членами сім'ї, які погано впливають на психіку дітей; ОСОБА_6, 1980 р.н., житель с.Блищанівка Дунаєвецького району Хмельницької області характеризується негативно, на час видачі характеристики зловживав спиртними напоями, що є причиною частих суперечок між членами в сім'ї, не працює. Не займається вихованням дітей, не привчає до господарських робіт, в громадських місцях поводить себе добре.

З висновку №1 від 20.06.2016 року, виданого Дунаєвецькою районною державною адміністрацією як органу опіки та піклування вбачається про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, зловживають спиртними напоями, не турбуються про здоров'я дітей, не приділяють уваги їх вихованню, не забезпечують повноцінного харчування.

Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 05 травня 2016 року та 09 червня 2016 року та фотокартками до них видно, що було зроблено обстеження будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 в ході якого встановлено, що у даному будинку опалення пічне, водопостачання криничне, продукти харчування в обмеженій кількості , санітарно-гігієнічні умови на низькому рівні, умови для виховання та розвитку дітей потребують покращення , косметичного ремонту, під час обстеження в будинку було брудно, дитячі речі розкидані та брудні, продукти харчування в обмеженій кількості. З матір'ю проведено профілактичну бесіду, попереджено про відповідальність за невиконання нею батьківських обов'язків належним чином та зобов'язано навести лад в будинку.

Згідно акту обстеження від 09.02.2016 року житлово-побутових умов проживання учня 6-го класу НВК «Михайлівська ЗОШ І-ІІ ст. - ДНЗ» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, складеного у зв'язку з небажанням повертатися додому, видно що сім'я багатодітна, проживає в приватному будинку житловою площею 32 кв.м., під час перевірки у будинку не було прибрано, сім'я потребує лікування від алкоголізму, в хаті неохайно, діти вдома відсутні, батьки в нетверезому стані , в холодильнику 3,5 л. горілки.

Відповідно довідок від 16.05.2016 року та характеристик, виданих НВК «Михайлівська ЗОШ І-ІІ ст. - ДНЗ» видно, що ОСОБА_2, навчається в 6 класі НВК «Михайлівська ЗОШ І-ІІ ст. - ДНЗ» з 18.01.2016 року, навчальні досягнення мав достатнього рівня, на час видачі характеристики навчався не в повну міру, потребує достатнього контролю з боку батьків, має зорову пам'ять, добре запам'ятовує навчальний матеріал, на уроках неуважний, нерегулярно виконує домашні завдання, хлопчик агресивний, легко піддається чужому впливу, батьки не приділяють уваги вихованню сина, своєю поведінкою погано впливають на нього. ОСОБА_3 навчається в НВК «Михайлівська ЗОШ І-ІІ ст. - ДНЗ» 18.01.2016 року, навчальні досягнення мав достатнього рівня, на уроках пасивний, частково виконує правила для учнів, випадків правопорушень не було, хлопчик агресивний, легко піддається чужому впливу, батьки не приділяють уваги вихованню сина, своєю поведінкою погано впливають на нього.

У відповідності до довідки №237, виданої ОСОБА_9 24.12.2015 року вбачається,що вона перебуває на обліку, як багатодітна сім'я, яка виховує трьох дітей.

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті та прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно ч.ч. 2,4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками та наркоманами.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 27 лютого 1991 року визначено неможливість розлучення дитини з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно дост.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, після пред'явлення позову відповідачі покращили умови проживання, припинили зловживати алкогольними напоями, запевнили суд, що змінять своє ставлення до виконання батьківських обов'язків, будуть піклуватись про дітей, приймають реальні міри для виправлення ситуації, а тому позбавляти їх батьківських прав недоцільно.

Представником позивача, не надано будь-яких доказів що на час прийняття рішення судом відповідача ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, жорстоко поводяться з ними, є хронічними алкоголіками та наркоманами, обстеження житлово-побутових умов проживання проводилися тільки 05.05.2016 року та 09.06.2016 року, належний доказ на підтвердження алкоголізму у відповідачів у матеріалах справи відсутній.

З довідок про результати обов'язкового медичного огляду від 15.03.2016 року видно, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 цілком здорові, їх фізичний стан в нормі, належних доказів, що діти не доглянуті.

Оцінюючи усі досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають намір та бажання в подальшому виконувати свої батьківські обов'язки належним чином, про що свідчить їх категоричне заперечення проти позову.

З огляду на це та на те, що представник позивача або інші особи до органів поліції, з приводу невиконання відповідачами або неналежного виконання батьківських прав для реагування, притягнення до адміністративної відповідальності за це не зверталися, відповідачі до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків не притягувалися, суд вважає необхідним надати відповідачам можливість змінити своє ставлення до виконання батьківських обов'язків, тому достатніх підстав для задоволення позову на даний час не вбачається.

Разом з тим, враховуючи положення п.18 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Із матеріалів справи вбачається, що Дунаєвецька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування надала висновок від 20.06.2016 року № 1 про доцільність позбавлення ОСОБА_5 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч. 6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Однак зазначений висновок не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки в висновку не зазначено обґрунтування в чому полягає повне та всебічне забезпечення прав та законних інтересів дитини, як наслідок позбавлення батьківських прав відповідачів. Крім того даний висновок винесено без участі відповідачки ОСОБА_5.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки відповідачі, виявляють стійке бажання у виконанні батьківських обов'язків, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна.

Водночас, відповідачів необхідно попередити про те, що батьки при вирішенні питань участі у здійсненні батьківських прав та обов'язків зобов'язані ставити у пріоритет інтереси дитини і що наслідком його пасивного відношення до фізичного та морального розвитку дітей, буде позбавлення їй батьківських прав відносно них.

Представник позивача не позбавлена в майбутньому права на повторне звернення до суду з аналогічним позовом у разі впертого небажання відповідачів після цього змінити ставлення до виконання батьківських обов'язків.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214,215,218 ЦПК України, ст.ст. 150,155,157,164 ч.1 Сімейного Кодексу України, п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Декларацією ООН прав дитини (1959р.), Конвенцією ООН про права дитини (1989р.), суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви Дунаєвецької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування Хмельницької області в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Попередити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і покласти на виконавчий комітет Маківської сільської ради Хмельницької області як органу опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов'язків.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук