АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3502/16-ц Номер провадження 22-ц/786/405/17Головуючий у 1-й інстанції Чистик І. О. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Дорош А.І., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Представництва іноземного підприємства " Медокемі лімітед", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державного підприємства " Генеральна дирекція з обслуговування іноземних підприємств" про витребування трудової книжки, зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування витрат та моральної шкоди ,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Представництва іноземного підприємства " Медокемі лімітед"про витребування трудової книжки, зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування витрат та моральної шкоди. В обґрунтування позову вказав, що 23 вересня 2016 року, в день його звільнення за угодою сторін на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України, йому не видали трудову книжку та не провели остаточний розрахунок, а саме: не компенсували витрати згідно звітної форми про компенсацію за серпень-вересень 2016 року в сумі 760 гривень. Після звернення в офіс йому запропонували написати доручення на отримання його трудової книжки співробітником відповідача ОСОБА_3 26.09.2016 року ним було написано відповідне доручення, але трудову книжку так і не отримав. 03.10.2016 року він повторно звернувся до відповідача за отриманням трудової книжки, але до теперішнього часу трудова книжка йому не була повернута, у зв'язку з чим він не може працевлаштуватись або стати на облік в центр зайнятості. Уточнивши свої позовні вимоги позивач просив суд стягнути на його користь середньомісячні кошти за час вимушеного прогулу в зв'язку з затримкою видачі трудової книжки, зобов'язати відповідача змінити запис про звільнення в трудовій книжці, враховуючи день її вручення, стягнути з відповідача на його користь 2000 гривень моральної шкоди, а також витрати, пов'язані з виконанням його професійної діяльності, відповідно до наданих суду доказів

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Представництва іноземного підприємства " Медокемі лімітед", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державного підприємства " Генеральна дирекція з обслуговування іноземних підприємств" про витребування трудової книжки, зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування витрат та моральної шкоди - відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що належним відповідачем є «Медокемі лімітед» як безпосередній роботодавець. Враховуючи те, що на даний час він так і не отримав трудової книжки, згоди на отримання трудової книжки поштою він не давав, в зв'язку з чим його звільнення відбулося з порушенням трудового законодавства

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 липня 2016 року між Представництвом «Медокемі Лімітед» та ОСОБА_2 укладений трудовий договір (а.с. 25-35).

23 вересня 2016 року ОСОБА_2 подана заява на ім'я керівника представництва «Медокемі Лімітед» про звільнення з посади представника з реклами 23.09.2016 року за угодою сторін п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 19).

Того ж дня відповідачем виданий наказ про звільнення ОСОБА_2на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України та виплату йому компенсації за невикористану частину щорічної основної відпустки та всі належні суми відповідно до чинного законодавства. Позивач ознайомлений з текстом наказу, що підтверджується його особистим підписом, та не оспорювалось сторонами в судовому засіданні (а.с. 20).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що особою, відповідальною за оформлення, ведення трудових книжок компанії «Медокемі Лімітед» (Республіка Кіпр), що має зареєстроване представництво в Україні, є Державне підприємство «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв». Таким чином, відповідач по справі представництво «Медокемі Лімітед» не є належним відповідачем в даній справі.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду помилковим з наступних підстав.

Відповідно до п.2.21 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року,трудові книжки громадян, які працюють за трудовими договорами в іноземних представництвах, у іноземних кореспондентів, співпрацівників міжнародних організацій та інших прирівняних до них іноземців на території України, зберігаються:в м.Києві - Генеральній дирекції Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв. Ці організації роблять відмітки у трудових книжках про прийняття на роботу і про звільнення з роботи відповідно до трудових договорів і довідок наймачів.

06 жовтня 2011 року між Представництвом «Медекомі Лімітед» -підприємством з іноземним статусом та Дирекцією « Інпредкадри» було укладено договір про співпрацю № 2592 -і.

Як встановлено судом першої інстанції, 23.09.2016 року після отримання заяви ОСОБА_2 про звільнення, представництво «Медокемі Лімітед» того ж дня направив відповідний лист державному підприємству «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних підприємств» для оформлення звільнення позивача за згодою сторін згідно - п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.21).

З наказом про звільнення ОСОБА_2був ознайомлений в день звільнення під підпис (а.с. 20).

Трудова книжка позивача, відповідно до вимог «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» та договору про співпрацю № 2592 -і, зберігалася в ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв».

Про обізнаність ОСОБА_2 про місце знаходження його трудової книжки, свідчить видана ним довіреність на ім'я ОСОБА_3, згідно якої ОСОБА_2 доручив вказаній особі отримати його трудову книжку в дирекції « Інпредкадри» ГДУП / а.с.196/.

Згідно книги обліку трудових книжок і вкладишів до них, 23 вересня 2016 року ОСОБА_3 отримала трудову книжку ОСОБА_2 / 180-182/

Крім того, за зверненням ОСОБА_2, Головним Управлінням Держпраці у Київський області у період з 22.11.2016 року по 05.12.2016 року була проведена перевірка дотримання законодавства про працю представництвом «Медокемі Лімітед», що підтверджується копією відповідного направлення (а.с. 121). За наслідками проведеної перевірки, не встановлено порушень трудового законодавства відповідачем щодо розрахунку при звільненні та видачі трудової книжки / п.5.10.1, 5.10.3, 5.10.5/, що підтверджується копією акту перевірки № 26-228/1425 (а.с. 72-95).

Встановивши, що з позивачем в день його звільнення були проведені всі належні розрахунки та своєчасно видано трудову книжку, колегія суддів приходить до висновку, що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства, а тому вимоги останнього до задоволення не підлягають.

В той же час, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що представництво «Медокемі Лімітед» є неналежним відповідачем у справі, оскільки згідно ст. 47 КЗпП України, саме на роботодавця законодавством покладається обов'язок видачі трудової книжки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2016 року, з постановленням нового рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ст. 307, п.3,4 ст. 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити частково .

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2016 року - скасувати, ухваливши нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Представництва іноземного підприємства " Медокемі лімітед", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державного підприємства " Генеральна дирекція з обслуговування іноземних підприємств" про витребування трудової книжки, зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування витрат та моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: / підпис/ Т.В. Одринська

Судді: / підпис/ А.І.Дорош / підпис/ О.Ю.Кузнєцова

Згідно з оригіналом:

Головуючий суддя: / підпис/ Т.В. Одринська