АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача Митнюка В.І.

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Митнюк ВалеріяІвановича, який діє на підставі довіреності в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості, пені, трьох відсотків річних за договором про надання юридичних послуг та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання частково недійсним договору про надання правової допомоги,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, пені та трьох відсотків річних за договором про надання юридичних послуг, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 7 165,35 грн. заборгованості за договором про надання юридичних послуг №02/09-14 від 02.09.2014 року, пеню у розмірі 13 326,86 грн., 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 109,53 грн., а також судові трати.

Справа №761/22041/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1933/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивачем позовні вимоги неодноразово змінювалися в порядку ст.31 ЦПК України, в остаточній редакції позову позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 9 042 гривні 45 копійок, заборгованості за договором про надання юридичних послуг №02/09-14 від 02 вересня 2014 року, як винагороду за позитивний результат по стягненню Виконавцем з ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів, пеню за несплату винагороди за позитивний результат по стягненню Виконавцем з ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 4 419 гривень 93 копійки, пеню за несплату винагороди за позитивний результат по стягненню Виконавцем з ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» у розмірі 5 763 гривні 29 копійок, 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 243 гривні 08 копійок, а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 02 вересня 2014 року між ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп» та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання юридичних послуг № 02/09-14, предметом якого є надання юридичних послуг і надання правової допомоги з повернення ряду депозитних рахунків, відкритих у ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії». Позивач зазначає, що ним було вжито ряд заходів, спрямованих на судове вирішення спору між відповідачем та ПАТ «Укрсцобанк» і ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії», за результатами розгляду яких отримано судові рішення, якими суд стягнув з Банків грошові кошти на користь ОСОБА_3 у розмірі 130 930 доларів США та 330 489,82 доларів США. Після виконання робіт позивача, спрямованих на повернення коштів, 20.11.2014 року ОСОБА_3 звернувся до ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс ЛавєрсГруп» з заявою про дострокове розірвання договору про надання юридичних послуг № 02/09-14 від 02.09.2014 року, мотивуючи це тим, що в нього відпала потреба в отриманні правової допомоги по поверненню депозитних вкладів. Того ж дня між сторонами було підписано Угоду про дострокове припинення дії договору, згідно якої Договір від 02.09.2014 року було розірвано відповідно до п. 9.2 (п. 1 Угоди), ОСОБА_3 не має претензій до юридичної фірми та вся робота виконана добросовісно (п. 2 Угоди). Враховуючи, що відповідачем було сплачено винагороду за досягнення позитивного результату частково у розмірі 10 000 грн., тоді як мав би сплатити 0,5 % від повернутої суми з банківських установ, спір у досудовому порядку сторонами не вирішено, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

В свою чергу, відповідач в порядку ст. 123 ЦПК України звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з зустрічним позовом, який був прийнятий судом до розгляду сумісно з первісним позовом, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп», в якому просив суд визнати недійсним абзац третій Додатку № 1 до Договору № 02/09-14 від 02.09.2014 року, укладеного між ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп» та ОСОБА_3, а також визнати припиненим всі зобов'язання або такими, що були виконані в повному обсязі, за вказаним договором.

Свої зустрічні позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом обґрунтовував тим, що ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп» порушила взятий на себе обов'язок з представлення інтересів ОСОБА_3 у судових інстанціях, оскільки, представники відповідача за зустрічним позовом у судові засідання зі слухання справ ОСОБА_3 до банківських установ, не з'являлися. Таким чином, вважає, що свої обов'язки згідно договору ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс ЛавєрсГруп» виконувала не належним чином. Також, зазначає, що під час укладення договору на позивача був здійснений тиск, а договір містить дискримінаційні умови. Крім того, вказує, що враховуючи розірвання договору між сторонами, усі зобов'язання сторін припинені.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп» в задоволенні позову до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про стягнення заборгованості, пені та трьох відсотків річних за договором про надання юридичних послуг.

Відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні зустрічного позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання частково недійсним договору про надання юридичних послуг.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача Митнюк В.І., який діє на підставі довіреності в інтересах ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп», подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп», в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 залишити без змін, посилаючись на те, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

В судовому засіданні представник позивача Митнюк В.І., який діє на підставі довіреності в інтересах ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп», підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02 вересня 2014 року між ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп» та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання юридичних послуг № 02/09-14.

Відповідно до п. 1 Договору замовник доручає, а юридична фірма бере на себе зобов'язання надавати замовнику юридичні послуги на умовах та в порядку, визначеному цим Договором, які полягають в представленні інтересів замовника у наданні правової допомоги з повернення ряду депозитних рахунків, відкритих у ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ПАТ «Укрсоцбанк».

Пунктом 4.1 Договору передбачено оплату послуг за Договором відповідно до тарифів на надання юридичних абонентських послуг (Додаток № 1 до цього Договору).

Додатком № 1 до договору було встановлено наступні умови оплати наданих юридичних послуг: представництво інтересів замовника в судових засіданнях при розгляді позову в суді першої інстанції, в апеляційному та касаційному суді в одному судовому засіданні в м. Києві - 750 грн.; підготовка та подання до суду однієї позовної заяви - 2 500 грн.; у разі досягнення позитивного результату, що в даному випадку є поверненням грошових коштів, винагорода позивача складала 0,5 % від суми реально повернутих коштів замовнику від банківських установ.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року було стягнуто з ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» грошові кошти у сумі 330 489,82 долари США одноразовою операцією через касу банку.

Також, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 09 грудня 2014 року, було стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти з поточного рахунку у валюті рахунку на суму 130 930 доларів США готівкою одноразовою операцією через касу банку.

Квитанціями до прибуткового касового ордеру № 13 від 02 вересня 2014 року, № 14 від 03 вересня 2014 року, № 51 від 27 жовтня 2014 року та №81 від 20 листопада 2014 року, ОСОБА_3 сплатив грошові кошти на загальну суму 6 500 гривень за складення відповідних позовних заяв та участі у судових засіданнях представника позивача.

20 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс ЛавєрсГруп» з заявою про дострокове розірвання договору про надання юридичних послуг №02/09-14 від 02 вересня 2014 року, мотивуючи це тим, що в нього відпала потреба в отриманні правової допомоги по поверненню депозитних вкладів.

Того ж дня між сторонами було підписано Угоду про дострокове припинення дії договору, згідно якої Договір від 02 вересня 2014 року було розірвано відповідно до п. 9.2 (п. 1 Угоди), ОСОБА_3 не має претензій до юридичної фірми та вся робота виконана добросовісно (п. 2 Угоди).

Згідно Додаткової угоди при достроковому припиненні дії договору про надання юридичних послуг № 02/09-14 від 02 веренся 2014 року, укладеної між сторонами 02 вересня 2015 року, а саме пункту 3, юридична фірма зі своєї сторони підтвердила, що ОСОБА_3 було здійснено оплату у повному обсязі згідно тарифів по договору № 02/09-14 від 02 вересня 2014 року за надання юридичних послуг, що підтверджується актами виконаних робіт.

24 листопада 2014 року та 29 січня 2015 року позивач відповідними телеграмами звернувся до відповідача з вимогою виплатити винагороду в розмірі 0,5 % згідно Договору № 02/09-14 від 02 вересня 2014 року у зв'язку з розірванням Договору за ініціативою замовника.

02 лютого 2015 року ОСОБА_3 оплатив винагороду позивачеві у розмірі 10 000 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 58 від 02 лютого 2015 року, пояснюючи це тим, що 5 000 грн. він сплачує за повернення грошових коштів з ПАТ «Укрсоцбанк», а інші 5 000 гривень - за аналогічне повернення грошових коштів з ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії».

Позивач вважає, що ОСОБА_3 винагороду було сплачено частково, а не у розмірі 0,5 % від суми повернутих коштів, як це передбачено умовами договору.

За умовами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання юридичних послуг № 02/09-14 від 02 вересня 2014 року винагорода за позитивний результат складає 0,5 % від реально стягнутої суми, при цьому у випадку відмови від юридичних послуг юридичної фірми замовником вважається, що юридичною фірмою виконано замовлення повністю та отримано позитивний результат.

Згідно ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

За умовами п.п. 9.2 Договору від 02 вересня 2014 року, договір може бути розірваний до моменту закінчення його дії за згодою сторін, у випадку, передбаченому п.п. 4.2 та 4.3 даного Договору та інших випадках, передбачених законодавством України.

20 листопада 2014 року ОСОБА_3 до позивача подано заяву про дострокове розірвання договору, оскільки, відпала необхідність в отриманні правової допомоги.

У відповідності до умов Угоди про дострокове припинення дії договору від 20 листопада 2014 року та Додаткової угоди при достроковому припиненні дії зазначеного договору від 02 вересня 2015 року, Договір від 02 вересня 2014 року розірвано у відповідності до п. 9.2 договору, претензій до юридичної фірми ОСОБА_3 не має та вся робота виконана добросовісно, юридична фірма зі своєї сторони підтвердила, що ОСОБА_3 здійснено оплату у повному обсязі згідно тарифів по договору № 02/09-14 від 02 вересня 2014 року за надання юридичних послуг, що підтверджується актами виконаних робіт.

Враховуючи, що згідно п. 4.1 Договору оплата послуг по даному договору здійснюється відповідно до тарифів на надання юридичних абонентських послуг (Додаток № 1 до цього Договору), а Додатковою угодою при достроковому припиненні дії зазначеного договору від 02.02.2015 року, ТОВ «МАГ «Теміс Лав`єрс груп» підтвердило здійснення оплати у повному обсязі ОСОБА_3 згідно тарифів по договору, що підтверджується актами виконаних робіт, тобто, позивачем самостійно підтверджено обставину повного розрахунку відповідачем за надання юридичних послуг згідно договору, то і відсутні підстави вважати, що з ОСОБА_3 підлягають стягненню інші платежі, зокрема, 0,5 % винагороди за позитивний результат.

Враховуючи, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості задоволенню не підлягає, то і відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій у вигляді пені та 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені у первісному позові, є незаконними та необґрунтованими, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача представника позивача Митнюк Валерія Івановича, який діє на підставі довіреності в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лавєрс Груп» - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: