Номер провадження 2/754/1018/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Деснянський районний відділ Головного управління державної реєстраційної міграційної служби в м. Києві, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 була отримана ОСОБА_6 на сім"ю на підставі ордеру. У червні 1985 року до квартири була зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, а у 1998 році - чоловік та дочка відповідачки. У 1999 році відповідачі виїхали на постійне місце проживання до іншої країни. У 1999 році до квартири вселився позивач для догляду за матір"ю, у зв"язку з чим був зареєстрований у квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_6 померла. На даний час у квартирі зареєстровано 4 особи - позивач та відповідачі по справі. Позивач одноособово утримує вказану квартиру, сплачує квартплату та комунальні послуги, при цьому відповідачі у квартирі не проживають, квартирою не цікавляться, добровільно виїхали з квартири. На підставі викладеного позивач ОСОБА_1 звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представники відповідачки ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Пояснили, що, дійсно, відповідачі у 1999 році виїхали на постійне місце проживання до іншої країни, де проживають до цього часу. Але також зазначили, що відносини у відповідачки ОСОБА_2 з її чоловіком зіпсувалися, вона на даний час житла не має, а тому вони просили задовольнити позов частково, залишивши зареєстрованою у квартирі відповідачку ОСОБА_2

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів, за наявних у справі матеріалів.

Представники третіх осіб у судове засідання не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх листах просять розглядати справу у відсутності представників. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представників третіх осіб, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачки, допитавши свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1.

Вказана квартира була отримана матір"ю позивача та відповідачки ОСОБА_6 згідно ордеру від 22.06.1971 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

На даний час у спірній квартирі зареєстровано чотири особи - позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_2, її чоловік ОСОБА_4 та її дочка ОСОБА_5, що підтверджується довідкою форми № 3.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім′ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім′ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім′ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з′ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім′ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що відповідачі у 1999 році виїхали зі спірної квартири на постійне місце проживання до іншої країни, добровільно залишивши спірну квартиру. З того часу відповідачі до квартири не з"являються, квартирою не цікавляться, квартплату та комунальні послуги не сплачують.

Дана обставина підтверджується, крім пояснень сторін по справі, зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-Актами ЖЕД-304 Деснянського району м. Києва про непроживання відповідачів у спірній квартирі від 13.07.2016 року; від 14.11.2007 року; від 31.01.2007 року; від 28.05.2007 року; від 14.09.2016 року;

-квитанціями про сплату комунальних послуг;

-а також показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_7, який повністю підтвердив той факт, що відповідачі тривалий час у спірній квартирі не проживають.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі протягом тривалого часу ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несуть, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачують, протягом тривалого часу не ставили питання про вселення до спірної квартири, що свідчить про те, що спірним житловим приміщенням вони протягом тривалого часу не цікавляться.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 70, 71, 72 Житлового кодексу України, Конституцією України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Деснянський районний відділ Головного управління державної реєстраційної міграційної служби в м. Києві, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий: