Справа № 758/2970/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

з участю прокурора - Павліченко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою

територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві, заінтересована особа - опікун ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу,

В С Т А Н О В И В :

Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 24.02.2017 року за рапортом працівника поліції та направленням СПБ №6 у супроводі опікуна до ТМО «Психіатрія» у м. Києві було доставлено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року ОСОБА_2 визнана недієздатною, над нею встановлено опіку і призначено опікуном ОСОБА_1 Недієздатна ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект. У зв'язку з нестабільним психічним станом пацієнтки з проявами агресії до членів родини, обумовленим проявами параноїчної симптоматики, що становить загрозу для пацієнтки та її родичів, ОСОБА_2 потребує лікування в умовах стаціонару. При госпіталізації опікун ОСОБА_1 надала згоду на госпіталізацію ОСОБА_2 Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року у справі №1-1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року у взаємозв'язку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку, недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контрою. Крім того, Конституційний суд України вказав, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізацію можлива лише за рішенням суду. Заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до ТМО «Психіатрія» у м. Києві.

В судовому засіданні представник ТМО «Психіатрія» лікар-психіатр ОСОБА_3 підтримала заяву з тих же підстав, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа - опікун ОСОБА_1 в судовому засіданні погодилася з заявою, просила госпіталізувати її дочку ОСОБА_2 до психіатричної лікарні.

Прокурор Павліченко В.А. в судовому засіданні просила задовольнити заяву ТМО «Психіатрія».

Суд, вислухавши представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_3, заінтересовану особу - опікуна ОСОБА_1, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в АДРЕСА_2 разом з матір'ю ОСОБА_1.

24.02.2017 року ОСОБА_2 каретою швидкої допомоги у супроводі матері ОСОБА_1 було доставлено до територіального медичного об'єднання «Психіатрія» в м. Києві з діагнозом «галюцинаторно-параноїдний синдром, суїцидальні висловлювання», що вбачається з супровідного листка №011764 швидкої медичної допомоги (а.с.18-копія супровідного листка). В листку також зазначено, що у ОСОБА_2 поганий сон, тривога, страх, суїцид альні висловлювання.

В цей же день була заведена медична карта №1152 стаціонарного хворого ОСОБА_2 (а.с.15).

З рапорту інспектора патрульної поліції УПП ДПП України у м. Києві ОСОБА_4 від 24.02.2017 року (а.с.17) вбачається, що від чергового «Київ 55» 24.02.2017 року о 02 годині 19 хвилин було отримано виклик, що в квартирі АДРЕСА_1 буянить дочка. Прибувши за вказаною адресою, було встановлено, що психічно хвора ОСОБА_2 висловлює думки про самогубство, погрожувала матері фізичною розправою, поводиться неадекватно, на діалог не йде. Було викликано бригаду психіатричної допомоги.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року ОСОБА_2 визнано недієздатною, встановлено над нею опіку і призначено опікуном ОСОБА_1 (а.с.5-копія рішення).

В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_2 психічно хвора з 2005 року, раніше неодноразово лікувалася стаціонарно. ОСОБА_2 була доставлена швидкою допомогою, оскільки 24.02.2017 року, повернувшись додому в нетверезому стані, проявляла агресію до матері і висловлювала суїцидальні думки. Недієздатна потребує лікування в умовах стаціонару, оскільки виловлює думки щодо небажання жити і її дії можуть бути непередбачуваними.

Заінтересована особа - опікун ОСОБА_1 в суді пояснила, що її дочка ОСОБА_5 на даний час потребує лікування в умовах стаціонару у зв'язку з неадекватною, агресивною поведінкою. Вона вночі йде з дому, повертається у нетверезому стані і виявляє агресію, говорить, що не бажає жити. Вплинути на дочку ОСОБА_1 не може. 24.02.2017 року вночі дочка повернулася в стані алкогольного сп'яніння і агресивно себе поводила, через що була викликана поліція.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

З висновку ЛКК, складеного комісією у складі голови ЛКК Лебедєва Д.С., в.о. завідуючого відділенням №3 Новіка В.М. та лікуючого лікаря ОСОБА_3 від 24.02.2017 року (а.с.33) вбачається, що 24.02.2017 року комісія оглянула недієздатну ОСОБА_2 і встановила, що вона мовному контакту доступна, напружена, в бесіді схильна скорочувати дистанцію, брутальна, легко афектується до злобного, висловлює маячні ідеї відношення, мислення паралогічне, емоційно неадекватна, критика до свого стану відсутня. Встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу; параноїдний синдром; виражений апатико-дисоціативний дефект. Враховуючи психічний стан пацієнтки з проявами агресії до членів родини, обумовлений загостренням параноїдної симптоматики, що становить загрозу для пацієнтки та її родичів, ЛКК вважає, що ОСОБА_2 потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Отже, судом встановлено, що у ОСОБА_2 загострення психічної хвороби, вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, її лікування можливе лише в стаціонарних умовах.

З огляду на викладене, суд вважає, що є підстави для госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Таким чином, заява в судовому засіданні доведена і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 281, 282 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Заяву територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. В. Неганова