АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, Державної реєстраційної служби України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2014 року, -

встановила:

У жовтні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»звернулося до суду з даним позовом.

Позов обґрунтовувало тим, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору від 25 жовтня 2007 року, укладеного з АКІБ «УкрСиббанк».

Право вимоги за даним кредитним договором 08 грудня 2011 року відступлено ПАТ «Дельта Банк».

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань, банк просив в рахунок погашення заборгованості в сумі 134 699 дол. США, що еквівалентно 1 076 652 грн. 30 коп. звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 68,7 кв.м., жилою площею 41,50 кв.м., шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, припинити право власності відповідача, здійснити державну реєстрацію права власності за банком, та виселити усіх мешканців, які проживають і зареєстровані у вказаній квартирі.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2014 року позов задоволено частково.

В рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 134 699,40 доларів США, що згідно курсі НБУ складає 1 076 652,30 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25.10.2007 року укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, звернутостягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею: 68,7 кв.м., житловою площею: 47,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем публічним акціонерним товариством «Дельта банк» на підставі Договору іпотеки № 68154 від 25.10.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1.

Припинено право власності іпотекодавця ОСОБА_1, в тому числі право володіння, користування та розпорядження квартирою загальною площею: 68,7 кв.м., житловою площею: 47,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Виселено з квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1іпотекодавця ОСОБА_1.

В решті позовних вимог відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2014 року залишено без змін.

Справа була предметом розгляду в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ПАТ «Дельта Банк» проти апеляційної скарги заперечила.

Представник Міністерства юстиції України просив вирішити питання на розсуд суду.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі права власності на нього.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 25 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Розмір кредиту: 90 000 доларів США.

Процентна ставка: 12,4 % річних.

Строк: до 25 жовтня 2027 року.

Згідно іпотечного договору № 68154 від 25 жовтня 2007 року ОСОБА_1 передав в іпотеку нерухоме майно належне йому на праві власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань, станом на 14 червня 2013 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договоромсклала 134 699 дол. США, що становить 1 076 652 грн. 30 коп.

08 грудня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» яке змінило свою назву на ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги.

Згідно договору права кредитора у зобов'язанні перейшли до позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Отже вищенаведеним законом визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Іпотечний договір № 68154 від 25 жовтня 2007 року дублює положення Закону України «Про іпотеку».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув своєї уваги, що банк не звертався до відповідача за згодою на позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому колегія суддів знаходить необґрунтованими вимоги банку про визнання права власності на предмет іпотеки в судовому порядку.

Через відсутність підстав для задоволення основної позовної вимоги: звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього, - не підлягають задоволенню вимоги, які є похідними: припинення права власності, державна реєстрація права власності, виселення.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права; неправильне застосування норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 25 березня 2014 року постановлено з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, Державної реєстраційної служби України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук