Справа № 522/6424/16-ц Провадження № 2/522/3293/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразово в сумі 25140,00 грн., а також щомісячно в розмірі 9920,00 грн. та щороку в розмірі 393,50 грн., починаючи з дня звернення з даним позовом до суду і до досягнення їх дитиною повноліття 08.01.2022 року (а.с.2-5).

Під час судового розгляду даної справи позивач неодноразово уточнювала свої позовні вимоги та в грудні 2016 року подала адресовану суду свою письмову заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої остаточно просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, одноразово в сумі 62307,95 грн. (з яких : ? вартості індивідуальних занять з англійської мови за 2015 р. 4080,00 грн. ; ? вартості індивідуальних занять з класу гітари за період з січня 2015 р. по липень 2016 р. 4800,00 грн.; ? вартості шкільної екскурсії в м. Білгород-Дністровськ до Білгород-Дністровської фортеці 23.09.2016 р. 250,00 грн.; ? вартості туристичної подорожі на оздоровлення влітку 2015 р. 18765,00 грн.; ? вартості витрат на оздоровлення з 12.06.2016 р. по 15.06.2016 р. - 1800,00 грн.; ? вартості витрат на оздоровлення з 17.07.2016 р. по 23.07.2016 р. 11875,00 грн.; ? вартості витрат на канцелярські товари з серпня 2015 р. по жовтень 2016 р. 2004,13 грн.; ? витрат на придбання взуття в серпні 2015 р. та лютому, квітні і вересні 2016 р. 3422,50 грн.; ? витрат на придбання одягу в червні, вересні та жовтні 2015 р. і лютому та березні 2016 р. 11831,95 грн.; ? вартості витрат на медичні послуги багатопрофільного медцентру «INTOSANA»у вересні 2016 р. 3085,87 грн.; ? витрат добровільного медичного страхування з 28.10.2015 р. по 27.10.2016 р. - 393,50 грн.), та щомісячно в розмірі 9636,41 грн. (з яких : ? вартості індивідуальних занять з англійської мови 400,00 грн.; ? вартості занять з лікувальної гімнастики 845,00 грн.; ? вартості курсів з лікування хребта 699,25 грн.; вартість дієтичного харчування 4650,00 грн.; ? витрат на придбання одягу та взуття 2000,00 грн.; ? вартості додаткових грошових зборів з батьків на потреби школи та витрат на медикаменти, розважальні заходи, екскурсії, відвідування музею, кіно, запрошення на дня народження друзів та ін. 1000,00 грн.; ? вартості витрат на послуги добровільного медичного страхування дитини 42,17 грн.), починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення їх дитиною повноліття 08.01.2022 року (а.с. 218-222).

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що її донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, находиться на її повному утриманні, але вона є інвалідом дитинства 2-ї групи, тому їй важко самої нести тягар утримання дитини, а фінансова допомога, яку надає дитині відповідач, на її думку, є недостатньою з урахуванням фактичних потреб дитини та реальних можливостей відповідача, який спроможний створити для дитини сприятливі умови виховання та надати достатню фінансову допомогу, так як працює на судах далекого плавання на посаді електромеханіка, добро заробляє та має стабільних заробіток.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали позов, а представник відповідача адвокат ОСОБА_1 частково визнала позов, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених нею у вересні 2016 р. витрат на медичне обстеження дитини та придбання ліків для дитини в сумі 3085,87 грн., а також надала адресовані суду свої письмові заперечення на позов, які приєднані судом до матеріалів справи (а.с. 228-232).

Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що 14.02.2004 р. сторони зареєстрували шлюб у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 27; 08 січня 2004 року у сторін народилася донька ОСОБА_4; з травня 2014 року сторони проживають окремо, а їх донька ОСОБА_4 перебуває на вихованні матері і проживає разом з нею; рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2015 року у справі № 522/16482/14-ц, яке набрало законної сили 23 березня 2015 р., шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням апеляційного суду Одеської області 18 жовтня 2016 року було змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року по справі № 522/4239/15-ц (провадження № 2/522/1042/16) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - в частині визначення розміру стягуваних аліментів з «1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно» на «у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно» з врахуванням сплачених ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, платежів у загальному розмірі 69986,00 грн.,

Станом на дату судового розгляду даної справи відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_4.

Окрім щомісячного перерахування позивачу аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 5000,00 грн., відповідач також здійснює оплату за навчання доньки загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів «Крок», розмір якої склав у 2015 році 37800,00 грн., а у 2016 році 45000,00 грн.

Як вбачається з довідки серії МСЕ № 070277, з 2005 року позивачу ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності з дитинства безстроково, та рекомендована робота із скороченим робочим днем або індивідуальним графіком роботи.

Станом на дату судового розгляду даної справи позивач отримує державну соціальну допомогу та не працює.

Представник відповідача стверджує, що відповідач, який за фахом є моряком, на даний час хворіє та не працює, що в свою чергу підтверджується наданою суду медичною документацією, з якої слідує, що відповідач страждає на хворобу хребта, в звязку з чим йому рекомендовано обмеження фізичних навантажень.

Водночас суд враховує доводи представника відповідача стосовно того, що станом на цей час позивач разом з донькою проживає у благоустроєній квартирі та використовує автомобіль, які були придбані сторонами за час шлюбу та є обєктами їх спільної сумісної власності, в той час, коли відповідач позбавлений можливості користуватися цим майном, а представник позивача не спростував в суді ці доводи представника відповідача.

Також позивач не надала суду будь-яких належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо покращення матеріального становища відповідача на даний час, в т.ч. щодо того, що відповідач має стабільну роботу на посаді електромеханіка на судах далекого плавання іноземних судновласників, - як цього вимагає ст. 60 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, в період 2015 2016 р.р. позивачем були понесені додаткові витрати на утримання дитини у загальному розмірі 19218,26 грн., з яких : оплата шкільної екскурсії в м. Білгород-Дністровськ до Білгород-Дністровської фортеці 23.09.2016 р. 500,00 грн.; оплата оздоровлення дитини в медичному центрі «Владо» в серпні 2015 р. 2780,00 грн.; оплата відпочинку дитини в парку-готелі «Елізіум» влітку 2016 р. 11875,00 грн. (23750,00грн./2=11875,00грн.); оплата медичних послуг багатопрофільного медцентру «INTOSANA» у вересні 2016 р. 3316,25 грн.; оплата витрат на добровільне медичне страхування дитини з 28.10.2015 р. по 27.10.2016 р. 787,50 грн. (315,00грн./4особи=787,50грн.) (а.с. 54-56, 94, 129-137,141-142, 143, 144-148).

Вартість половини цих витрат становить 9609,13 грн. (19218,26грн./2=9609,13грн.).

На підтвердження своїх доводів щодо понесених додаткових витрат на дитину, повязаних з оплатою індивідуальних занять дитини з англійської мови за 2015 р. та занять з класу гітари за період з січня 2015 р. по липень 2016 р., позивач не надала суду належних доказів, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України.

Також позивач не надала доказів на підтвердження здійснення нею додаткових витрат на дитину, повязаних з оплатою оздоровлення дитини в період з 12.06.2016 р. по 15.06.2016 р. в готелі «Рута», оскільки надані нею фінансові документи щодо цих витрат оформлені на «Руденко Світлану» та «Руденка Віктора Миколайовича» (а.с. 60 61).

Надані позивачам фінансові документи на підтвердження нібито понесених нею додаткових витрат на дитину, повязаних з оплатою лікувальної фізкультури, не містять відомостей щодо особи, яка здійснила оплату за цими фінансовими документами, тобто не є належними доказами по справі.

Не підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, повязаних з придбанням канцелярських товарів, одягу та взуття, оскільки ці витрати не є додатковими в розумінні ст. 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачує щомісячно та своєчасно.

Також є недоведеними та не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину щомісячно у розмірі 9636,41 грн. (з яких : ? вартості індивідуальних занять з англійської мови 400,00 грн.; ? вартості занять з лікувальної гімнастики 845,00 грн.; ? вартості курсів з лікування хребта 699,25 грн.; вартість дієтичного харчування 4650,00 грн.; ? витрат на придбання одягу та взуття 2000,00 грн.; ? вартості додаткових грошових зборів з батьків на потреби школи та витрат на медикаменти, розважальні заходи, екскурсії, відвідування музею, кіно, запрошення на дня народження друзів та ін. 1000,00 грн.; ? вартості витрат на послуги добровільного медичного страхування дитини 42,17 грн.).

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини у загальному розмірі 9609,13 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН : НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 14.11.2001 року, що зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН : НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий Шевченківським ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області 24.03.2004 р., що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_7) додаткові витрати на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, у загальному розмірі 9609 (девять тисяч шістсот девять) грн. 13 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 24 лютого 2017 року.

Суддя Н.А. Ільченко