Справа №442/186/17
Провадження №2/442/651/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

20 лютого 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Півала І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Царичанської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6

В обґрунтування позову покликається на те, що вона є матір'ю для відповідачки та бабцею ОСОБА_3. Відповідач в свою чергу є матір'ю ОСОБА_3. Відповідач жодного з покладених на батьків обов'язків протягом 1,6 років не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання вирішуються позивачем самостійно без жодної підтримки з боку відповідача. ОСОБА_3 знаходиться повністю на її утриманні, проживає з нею.

Позивач, представник позивача ОСОБА_1 подали заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог. Позов просили задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, не повідомивши причин, хоча повістки їй були направлені своєчасно на останню відому судові адресу. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цих осіб повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Представник третьої особи не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у відсутності та висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 133 СК України .

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 28.11.2016 року №623, ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає в АДРЕСА_1 і має склад сім'ї: ОСОБА_5 - чоловік та ОСОБА_3 - внук.

Згідно довідок - характеристик від 28.11.2016 року ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_5 за час проживання на території сільської ради зарекомендували себе з позитивної сторони. Чуйні, ввічливі, добросовісні, старанні. ОСОБА_1 на даний час пенсіонерка, чоловік ніде не працює у зв'язку з відсутністю роботи, займаються вихованням внука. Шкідливих звичок не мають, скарг не надходило.

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім»ї, складеним 28.11.2016 року сільською радою разом з вищенаведеним також встановлено, що ОСОБА_3 має свій куточок для підготовки уроків та відпочинку. Має своє ліжко. В будинку чисто, всі речі складені в порядку. У ОСОБА_3 є все необхідне для шкоди і дому. Родина має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, де вирощують овочі для власного вжитку та земельну частку (пай), яка знаходиться в оренді. В особистому господарстві мають на утриманні велику рогату худобу, птицю. До дитини відносяться з повагою.

Згідно характеристики учня 6 класу Новопідкрязького навчально-виховного комплексу від 24.11.2016 року №47, вбачається, що ОСОБА_3 навчається в школі з 5 класу, виховується в сім"ї бабусі. За період його навчання мама хлопця ні разу не з'являлась, не проявляла жодного інтересу до хлопця. На даний час місце її перебування не відоме.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Суд вважає, що надано достатньо доказів, які свідчать про свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини.

За висновком Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до сина ОСОБА_3 встановлено, що мати свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, адже понад півтора роки мати не займається вихованням та матеріальним забезпеченням сина, не спілкується з ним, не цікавиться його долею. Вважають за доцільне позбавити таких батьківських прав відповідачку відносно сина.

Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За таких встановлених обставин, винної поведінки відповідача та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, враховуючи права і інтереси дитини, суд прийшов до висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_6.

В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин та враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність стягнення з неї аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно, враховуючи її вік те, що інших зобов'язань не виконує.

Нормами ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 57, 88, 215, 224, 367 ЦПК України, ст. 2, 6, 7, 15, 17-19, 164-167, 180, 181, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь опікуна (закладу або особи, куди буде влаштовано дитину) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 12.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Хомик А.П.