АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю представника позивача - Ткачової К.В.

стягувача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачової Катерини Володимирівни на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 08 грудня 2016 року у справі за поданням головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ТкачовоїКатерини Володимирівни про встановлення способу і порядку виконання судових рішень в рамках зведеного виконавчого провадження № 42527850 відносно боржника ОСОБА_3, зацікавлені особи: ОСОБА_4, ОСОБА_9, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації,-

В С Т А Н О В И Л А :

28 жовтня 2016 року головний державний виконавець Ткачова К.В. звернулась до суду з поданням про встановлення способу та порядку виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні № 42527850 з виконання виконавчих листів № 2-508 від 14 липня 2010 року, № 2/759/4088/13 від 21 січня 2014 року, 2/759/4088/13 від 27 січня 2014 року, 2/759/4088/13 від 27 січня 2014 року, 2/759/2276/14 від 15 серпня 2014 року, 2/759/4628/14 від 15 грудня 2014 року, 759/4356/16 від 12 серпня 2016 року, 759/2248/14 від 17 липня 2015 року, 759/20815/14 від 03 березня 2015 року, 759/15987/15 від 26 січня 2016 року та 2/759/4439/15 від 23 грудня 2015 року, шляхом переведення на стягувача ОСОБА_4 прав та обов'язків співвласників квартири АДРЕСА_1, яка на праві власності належить боржнику ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1995 року, з проведення відповідного перерахунку її частин, які визначити пропорційним відношенням суми заборгованості за виконавчими документами до ринкової вартості майна (квартири).

Справа № 75914764/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3264/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Головний державний виконавець зазначала, що загальна сума заборгованості за виконавчими документами складає 221 492,60 грн. Проте, не дивлячись на проведення ряду вжитих заходів примусового виконання рішень суду, боржником заборгованість не погашена, останній на виклики державного виконавця не реагує, доступу до місця свого проживання з метою вчинення виконавчих дій боржник ОСОБА_3 не надає. Головний державний виконавець вважає, що оскільки має місце факт невиконання боржником рішень суду, відсутність у боржника грошових коштів, рухомого майна та джерел доходу, єдиним майном за рахунок якого можливо забезпечити виконання рішень суду є нерухоме майно ОСОБА_3, а саме: квартира АДРЕСА_1, у зв'язку з чим головний державний виконавець просив суд подання задовольнити.

В судовому засіданні 21 листопада 2016 року державний виконавець Ткачова К.В. заявила клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи стягувача ОСОБА_9, яке судом було задоволено (т. 2 а.с. 16-18), у зв'язку з чим 22 листопада 2016 року до суду надійшла заява головного державного виконавця Ткачової К.В. про доповнення вимог подання, відповідно до якої додатково просила суд встановити спосіб та порядок виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні № 42527850, шляхом переведення на стягувача ОСОБА_9 прав та обов'язків співвласника квартири АДРЕСА_1, яка на праві власності належить боржнику ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1995 року, з проведенням відповідного перерахунку її частин, які визначити пропорційним відношенням суми заборгованості за виконавчими документами до ринкової вартості майна (квартири)

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачової КатериниВолодимирівни про встановлення способу і порядку виконання судових рішень в рамках зведеного виконавчого провадження № 42527850 відносно боржника ОСОБА_3, зацікавлені особи: ОСОБА_4, ОСОБА_9, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, головний державний виконавець Святошинського районного ВДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачова К.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, зокрема зазначала, що відмовляючи у задоволенні подання, суд фактично створив умови, за яких рішення суду не можуть бути виконані, зокрема про стягнення в інтересах дітей аліментів на утримання останніх, які значаться зареєстрованими у житловому приміщенні. Крім того, факт проживання Черв»ятюк Т.М, окремо від боржника та проживання саме з нею дітей встановлено рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року.

В судовому засіданні головний державний виконавець Ткачова К.В. підтримала доводи апеляційної скарги. Стягувач ОСОБА_2 також підтримав доводи апеляційної скрги, просив ухвалу суду скасувати.

Боржник ОСОБА_3, стягувач ОСОБА_9, та представник зацікавленої особи Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві в судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутності згідно з вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції вважав посилання головного державного виконавця Ткачової К.В. на вимоги ст. 366 ЦК України безпідставним, оскільки вказана норма стосується кредитора співвласника, якими стягувачі ОСОБА_4 та ОСОБА_9 не являються та виходив, в тому числі, з вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Крім того, суд прийняв до уваги правову позицію Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, яка категорично заперечує проти реалізації вказаної вище квартири, оскільки це може порушити житлові права неповнолітніх, які зареєстровані у вказаному житловому приміщенні.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що у разі будь-якого відчуження житлового приміщення - квартири АДРЕСА_2, в тому числі, переведення права власності на це приміщення, яке належить боржнику ОСОБА_3 на користь стягувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_9, будуть порушені житлові права неповнолітніх ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1, які зареєстровані у вказаному приміщенні з часу їх народження. Крім того, в судовому засіданні не встановлено інше місце проживання неповнолітніх та їх можлива реєстрація за іншою адресою.

Суд відмовляючи також виходив з того, що виділ частини власності боржника ОСОБА_3 для задоволення вимог стягувачів, відповідно до пропорційного співвідношення суми заборгованості за виконавчими документами не може мати правового врегулювання в рамках розгляду подання державного виконавця, поданого за наслідками судових рішень, оскільки поставлене державним виконавцем питання є спором про право, в даному випадку боржника ОСОБА_3, право власності якого охороняється законом, відповідно, в тому числі, до положень ст. 321 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх законними, обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону.

Як убачається з матеріалів подання, на примусовому виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 42527850 за виконавчими документами:

- виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 2-508 від 14 липня 2010 року,

- виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 2/759/4088/13 від 27 січня 2014 року,

- виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 2/759/4088/13 від 27 січня 2014 року,

- виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 2/759/4088/13 від 21 січня 2014 року,

- виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 2/759/2276/14 від 15 серпня 2014 року,

- виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 2/759/4628/14 від 15 грудня 2014 року,

- виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 759/4439/15 від 23 грудня 2015 року,

- виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 759/15987/15-ц від 26 січня 2016 року,

- виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 759/20815/14-ц від 03 березня 2015 року,

- виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 759/20815/14-ц від 01 вересня 2015 року,

- виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 759/2248/14-ц від 17 липня 2015 року,

виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 759/4356/16-ц від 12 серпня 2016 року.

Судом установлено, що листом державного виконавця від 20 липня 2016 року боржника ОСОБА_3 було повідомлено про наявність у Святошинському районному ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві виконавчих проваджень із зазначенням хронології вчинення процесуальних дій, в тому числі примусового характеру (т. 1 а.с. 44).

Відповідно до договору купівлі-продажу № 1526 від 25 жовтня 1995 року, боржник ОСОБА_3 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 47).

Відповідно до довідки форми 3, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано три особи: боржник ОСОБА_3 та неповнолітні діти боржника і стягувача: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1, які зареєстровані у вказаному приміщенні з часу їх народження, а саме: з 2005 року та 2007 року відповідно (т. 1 а.с. 146, т. 2 а.с. 37).

Інше місце проживання та можлива реєстрація неповнолітніх дітей за іншою адресою судом як першої так і апеляційної інстанції не встановлено.

З матеріалів справи убачається, що Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, як представник органу опіки та піклування, категорично заперечує проти реалізації вказаної вище квартири, оскільки це може порушити житлові права неповнолітніх, які зареєстровані у вказаному житловому приміщенні (т.1 а.с. 191).

У ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб (правова позиція Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2216цс15).

Отже, задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом переведення на стягувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 прав та обов'язків співвласника квартири АДРЕСА_4, що на праві власності зареєстрована за боржником ОСОБА_3 з проведенням відповідного перерахунку їх частин, які мають бути визначені пропорційним відношення суми заборгованості за виконавчими документами до ринкової вартості майна (квартири) фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений ст. 16 ЦК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, оскільки цим буде змінено саме рішення суду по суті, а не спосіб його виконання.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотримання норм діючого законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачової Катерини Володимирівни - відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 08 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: