Справа № 766/2458/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді: Котьо І.В.

за участю секретаря: Лисенко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

встановив:

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що з 08 липня 2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Під час перебування у зазначеному шлюбі подружжям було набуто нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка оформлена та зареєстрована на імя відповідача. Однак, як зазначає позивач, шлюбні відносини між подружжям припинились з березня 2016 року. При цьому, заочним рішенням ухваленим Херсонським міським судом Херсонської області 07 червня 2016 року у цивільній справі № 766/1814/16-ц шлюб укладений між сторонами у справі розірвано. У звязку з чим та за відсутності домовленості про поділ майна позивач змушена предявити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя виділивши у її власність ? частину квартири АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, про час і місце судового розгляду були своєчасно повідомлені належним чином у порядку встановленому ч.4-5 ст. 74, ч.5 ст. 76 та ч.3 ст. 191 ЦПК України. При цьому, представник позивача адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача та зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити у повному обсязі. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 та ч.3 ст. 191 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що з 08 липня 2006 року сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюбу Серії 1-БК № 032616 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 08 липня 2006 року (а.с.7). Під час перебування у зазначеному шлюбі подружжям було набуто нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1, яка оформлена та зареєстрована на імя відповідача ОСОБА_2, що підтверджується копіями нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу укладеного 12 листопада 2009 року (а.с.8) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 30 листопада 2009 року за № 24619839 (а.с.9). В свою чергу заочним рішенням ухваленим Херсонським міським судом Херсонської області 07 червня 2016 року у цивільній справі № 766/1814/16-ц (а.с.18), яке набрало законної сили 21 червня 2016, шлюб укладений між сторонами у справі розірвано. При цьому, сторонами у справі не досягнуто домовленості про поділ їх спільного сумісного майна.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому, згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.В свою чергу ч.2 ст. 71 СК України передбачає, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Крім цього, відповідно до першого абзацу ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У звязку з вище викладеним та з урахуванням положень пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсягу.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 158, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 60-61, 69, 70, 71 СК України, ст. 372 ЦК України, пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 693 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Котьо