УхвалА

іменем україни

23 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про захист прав споживача, стягнення суми за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на заочне рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 27 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 7 жовтня 2015 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» (далі - ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто») укладено договір фінансового лізингу, за умовами якого відповідач зобов'язався придбати у власність предмет лізингу - транспортний засіб «МТЗ-82.1.26.» та передати йому у користування у строк та на умовах цього договору.

Позивач указував про те, що в день укладення договору він сплатив товариству 49 тис. грн, при цьому відповідачем не було роз'яснено призначення платежу, що виявився адміністративним платежем товариству, який поверненню не підлягає.

Зазначав про те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2016 року, що набрало законної сили, встановлено обставину щодо нікчемності вищевказаного договору фінансового лізингу.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд стягнути з відповідача на його користь сплачені кошти у розмірі 49 тис. грн та 500 грн банківської комісії.

Заочним рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27 вересня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь ОСОБА_4 сплачені кошти за договором фінансового лізингу від 7 жовтня 2015 року у розмірі 49 тис. грн, а також 500 грн комісії за прийняті платежі від населення згідно реєстру від 7 жовтня 2015 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ«Лізингова компанія «Ваш Авто», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2016 року, що набрало законної сили, встановлено, що договір фінансового лізингу від 7 жовтня 2015 року є нікчемним, оскільки договір нотаріально не посвідчений, ОСОБА_4 не заявлялось вимоги про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Отже, такі обставини відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Суди, вірно застосувавши положення ст. ст. 628, 799 ЦК України, дійшли правильного висновку про те, що договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму), а договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Ураховуючи викладене, суди дійшли вірного висновку про те, що сторонами при укладенні спірного договору фінансового лізингу недодержано вимоги закону про нотаріальне посвідчення, унаслідок чого такий договір є нікчемним (ст. 220 ЦК України), а, отже, наявні підстави для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, про що було заявлено позивачем.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 16 грудня 2015 року № 6-2766цс15, від 19 жовтня 2016 року № 6-1551цс16, яка у силу ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для усіх судів України.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» відхилити.

Заочне рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта

С.П.Штелик