Справа №519/363/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.2017 року м.Южне
Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк", третя особа: ВДВС Южненського МУЮ Одеської області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.04.2016 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Южненського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 відкрите виконавче провадження ВП № 50707229 з примусового стягнення з мене на користь відповідача грошової суми в розмірі 204 654, 16 грн. Відповідно до змісту постанови ДВС, підставою для відкриття виконавчого провадження стала заява стягувала (відповідача) ПАТ КБ „Приватбанк» від 30.03.2016 року та виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 23.11.2015 року за реєстром № 6907. Відповідно до змісту виконавчого напису нотаріуса з нього стягнута: заборгованість за кредитом - 9 982, 00 грн., заборгованість по відсоткам - 57 239, 11 грн., пеня - 126 068, 57 грн., штраф - 9 664, 48 грн., що загалом складає 202 954, 16 грн., а також витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1 700, 00 грн., що дорівнює 204 654, 16 грн. Підставою для стягнення з позивача грошових коштів є борг за кредитним договором № ОМН4К890110420 від 15.08.2006 року, укладений між ним та ПАТ КБ «Приватбанк». Зазначений виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, тому що відповідач ПАТ КБ „Приватбанк" звернувся до приватного нотаріуса зловживаючи своїми цивільними правами. Як свідчить рішення Южного міського суду Одеської області від 18.02.2015 року, в задоволені позову ПАТ КБ «Приватбанк» до мене по стягненню заборгованості за кредитним договором у розмірі 112 272, 29 грн. відмовлено. Як свідчить зміст рішення суду, суд розглянув правовідносини саме за кредитним договором № БМН4К890110420 від 15.08.2006 року, та відмовляючи в позові вказав на нікчемність зазначеного договору. Зазначена обставина була достовірно відома відповідачу, але, при отриманні виконавчого напису, він приховав її від нотаріуса.
Позивач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату і місце судового засідання, причини неявки суду не відомі.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, не заперечє проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила.
Третя особа в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у відсутність представника.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 18.02.2015 року в задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 112272,29 грн. відмовлено в повному обсязі, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати по сплаті вартості судової почеркознавчої експертизи в розмірі 2737,92 грн. (а.с.8).
Вищевказаним рішенням встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу, зазначивши, що 15.08.2006 року відповідач нібито відповідно до укладеного договору №DNH4KS90110420 від 15.08.2006 року отримав кредит у розмірі 9982,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до висновку судової-почеркознавчої експертизи від 22.12.2014 року №3656/02, який міститься в матеріалах справи, рукописні записи у наданій на експертизу заяві позичальника №DNH4KS90110420 від 15.08.2006 року (крім записів співробітників банку), виконані не ОСОБА_1, а іншою особою (особами) та підпис від імені ОСОБА_1 у наданій на експертизу заяві позивальника №DNH4KS90110420 від 15.08.2006 року, розміщений в графі Позичальник: (підпис) виконаний не самим ОСОБА_1, а іншою особою.
03.11.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за заявою відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6907, про стягнення грошових коштів у сумі 204 654,16 грн. з ОСОБА_1 (а.с.7).
06.04.2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесла постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 204654,16 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі виконавчого напису №6907, виданого 23.11.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.5).
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24.01.2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Южного міського суду Одеської області від 18.02.2015 року відхилено, рішення Южного міського суду Одеської області від 18.02.2015 року залишено без змін.
Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.20 Закону України «Про заставу», ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5.
Відповідно до положень ст.88 Закону України «Про нотаріат», в редакції яка діяла на час вчинення виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Статтею 89 Закону України «Про нотаріат», в редакції яка діяла на час вчинення виконавчого напису, встановлено, зміст виконавчого напису. Так у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
Згідно п.1.1 ч.1 глави 16 ОСОБА_5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Пунктом 3.1 ч.3 глави 16 ОСОБА_5 встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
У відповідності до 3.2 ч.3 глави 16 ОСОБА_5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172
Відповідно до п. 3.5. ч.3 глави 16 ОСОБА_5 вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.
Відповідно до п. 5.1. 5 ч.5 глави 16 ОСОБА_5 виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.
Тобто, на час звернення до нотаріусу про вчинення виконавчого надпису, вже існувало рішення Южного міського суду Одеської області від 18.02.2015 року про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 112272,29 грн.
Таким чином відповідач надав нотаріусу неповну інформацію для вчинення нотаріальної дії, а саме не повідомив його про ухвалення вищевказаного рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк", третя особа: ВДВС Южненського МУЮ Одеської області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню необхідно задовольнити, визнавши виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 6907, виданий 23.11.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 204 654,16 грн., таким, що не підлягає виконанню.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк", третя особа: ВДВС Южненського МУЮ Одеської області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити в повному обсязі.
Визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 6907, виданий 23.11.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 204 654,16 грн., таким, що не підлягає виконанню.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_6