Справа № 463/1766/16 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/917/17 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю Сальвицького Р.І. представника Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради;

ОСОБА_4 і його представника - адвоката Стефанишина О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради та апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 09 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_4, про скасування розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25 травня 2015 року № 165 «Про встановлення днів побачень ОСОБА_4 із сином ОСОБА_7».

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що у квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною. Ухвалою згаданого суду від 07.04.2014 року було відкрито провадження у справі. 06.07.2015 року у вказаній справі ухвалено рішення Апеляційним судом Львівської області. Разом з тим, не зважаючи на звернення до суду із вищевказаним позовом, відповідач всупереч вимогам ч.3 ст.19 СК України не припинив розгляд поданої йому третьою особою заяви та виніс оскаржуване розпорядження (а.с. 3-4).

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 09 листопада 2016 року позов задоволено.

Розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.05.2015 року № 165 «Про встановлення днів побачень ОСОБА_4 із сином ОСОБА_7» скасувано (а.с. 142-143).

Дане рішення оскаржили відповідач та третя особа.

Відповідач, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, у поданій ним апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що судом неправильно застосовано норму частини 3 ст. 19 СК України, оскільки на час розгляду Апеляційним судом Львівської області справи за позовом ОСОБА_4 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною було відсутнє рішення органу опіки та піклування про затвердження рішення комісії з питань захисту прав дитини при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради від 23.02.2012 року, а відтак вважає, що ОСОБА_4 не був позбавлений права на звернення до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, з заявою про затвердження нею вище згаданого рішення комісії з питань захисту прав дитини при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради від 23.02.2012 року(а.с. 147-148).

ОСОБА_4 у поданій ним апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвали нове, яким відмовити в задоволенні позову, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що позивачкою не наведено доводів стосовно того, яким саме чином оскаржуване нею розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради порушує її права та інтереси.

Вважає помилковим та таким, що суперечить частині 2 ст. 19 СК України, висновок суду про те, що заява представника відповідача про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду не підлягає задоволенню.

Звертає увагу на те, що доводи представника ОСОБА_6 щодо незаконності розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.05.2015 року № 165 вже були предметом дослідження та вивчення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді касаційної скарги згаданого представника на рішення Апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2015 року, однак ухвалою згаданого суду касаційної інстанції касаційну скаргу представника ОСОБА_6 було відхилено і рішення Апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2015 року залишено без змін(а.с. 151-156).

Позивачка, будучи своєчасно належним чином повідомленою про апеляційний розгляд справи 16 січня 2017 року (а.с. 182), в згадане судове засідання не з'явилася і про причини такої неявки суд не повідомила, результатом чого стало відкладення апеляційного розгляду справи на 20 лютого 2017 року.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи 20 лютого 2017 року (а.с. 183-185), позивачка і її представник повторно в судове засідання не з'явилися.

За вище наведених обставин суд (у відповідності до частини 2 ст. 305 ЦПК України) вважає можливим апеляційний розгляд справи у відсутності позивачки і її представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів та їхніх представників на підтримання доводів поданих ними апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а також оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи Франківського районного суду м. Львова № 465/1631/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною (в подальшому - «справа № 465/1631/14»), колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Задоволення позовних вимог суд мотивував тим, що Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради розпорядження № 165 було прийнято 25.05.2015 року - в той час, як в провадженні судів знаходилась цивільна справа № 465/1631/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, що (на думку позивачки і суду) є порушенням норми, яка передбачена частиною 3 ст. 19 СК України.

Колегія суддів вважає, що вище наведені висновки роблені за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Оглядом матеріалів справи № 465/1631/14 встановлено наступне.

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, спільним сином сторін спору ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог до вище згаданого позову було долучено рішення комісії з питань захисту прав дитини при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради від 23.02.2012 року (у формі витягу з протоколу № 4 засідання згаданої комісії), яким було встановлено графік побачень позивача, батька дитини ОСОБА_4, з сином (а.с. 25 т.1 справи № 465/1631/14).

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2014 року вище згаданий позов ОСОБА_4 було частково задоволено: зобов'язано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_4 перешкод у вихованні та спілкуванні з сином та визначено час та дні зустрічей ОСОБА_4 для участі у вихованні та спілкуванні з сином (а.с. 122-124 т.1 справи № 465/1631/14).

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини вище згаданого рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2014 року, в основу цього рішення було покладено рішення комісії з питань захисту прав дитини при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради від 23.02.2012 року (у формі витягу з протоколу № 4 засідання згаданої комісії), яким було встановлено графік побачень позивача, батька дитини ОСОБА_4, з сином.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06.07.2015 року вище згадане рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2014 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким також зобов'язано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_4 перешкод у вихованні та спілкуванні з сином та визначено час та дні зустрічей ОСОБА_4 для участі у вихованні та спілкуванні з сином (а.с. 30-36 т.2 справи № 465/1631/14).

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини вище згаданого рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.07.2015 року, підставою для скасування рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2014 року та ухвалення нового рішення стало те, що комісія з питань захисту прав дитини при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради не є органом опіки та піклування, а лише органом на який покладено безпосереднє ведення справ щодо опіки та піклування, а таким органом опіки та піклування (у відповідності до частини 1 статті 56 ЦК України) є сама Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, письмовий висновок якої щодо розв'язання даного спору (який у відповідності до статті 19 СК України є обов'язковим) станом на час розгляду цього спору судом першої інстанції був відсутнім. На наведені обставини міститься посилання і у касаційній скарзі самої ОСОБА_6 на вище згадані рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2014 року та Апеляційного суду Львівської області від 06.07.2015 року (а.с. 92-98 т.2 справи № 465/1631/14).

Як вбачається зі змісту частини 4 ст. 10 ЦПК України, на суд покладено обов'язок сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи шляхом роз'яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов'язків, попередження про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав.

Як пояснили в суді апеляційної інстанції апелянтита їхні представники, саме з ініціативи суду апеляційної інстанції в ході апеляційного розгляду справи № 465/1631/14 було оголошено перерву - для подачі позивачем ОСОБА_4 письмового висновку Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування.

Вище наведене стверджується також і матеріалами справи № 465/1631/14.

Такий письмовий висновок у формі розпорядженняЛичаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.05.2015 року № 165 «Про встановлення днів побачень ОСОБА_4 із сином ОСОБА_7» на клопотання позивача ОСОБА_4 судом апеляційної інстанції було долучено до матеріалів справи № 465/1631/14 (а.с. 264 т.1) і саме цей висновок судом апеляційної інстанції було покладено в основу рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.07.2015 року, яким позовні вимоги ОСОБА_4 було частково задоволено та зобов'язано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_4 перешкод у вихованні та спілкуванні з сином і визначено час та дні зустрічей ОСОБА_4 для участі у вихованні та спілкуванні з сином (а.с. 30-36 т.2 справи № 465/1631/14).

Вище згадане рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.07.2015 року відповідачкою ОСОБА_6 було оскаржено в касаційному порядку (а.с. 92-98 т.2 справи № 465/1631/14), однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.12.2015 року згадану касаційну скаргу було відхилено, а рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.07.2015 року залишено без змін (а.с. 138-139 т.2 справи № 465/1631/14).

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 березня 2016 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України справи № 465/1631/14 - за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною (а.с. 106-107).

Таким чином, законність розпорядженняЛичаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.05.2015 року № 165 «Про встановлення днів побачень ОСОБА_4 із сином ОСОБА_7», як висновку органу опіки та піклування, який є обов'язковим у спорах з приводу участі одного з батьків у вихованні дитини, вже перевірялась в ході розгляду справи № 465/1631/14 і суди, як апеляційної, так і касаційної інстанції, прийшли до висновку про законність згаданого розпорядження, оскільки рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.07.2015 року (яке обґрунтовувалось саме цим розпорядженням) було залишено без змін та залишається по даний час в законній силі.

З урахуванням вище наведених обставин у суду першої інстанції були відсутніми правові підстави для скасуваннярозпорядженняЛичаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.05.2015 року № 165, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову позивачці у задоволенні її позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 3 і 4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради та апеляційну скаргу ОСОБА_4задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 09 листопада 2016 рокускасувати і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволенні її позову до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25 травня 2015 року № 165 «Про встановлення днів побачень ОСОБА_4 із сином ОСОБА_7».

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: