Ухвала

іменем україни

27 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МаляренкаА.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 до начальника відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 13 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 17 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до начальника відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що в ході виконавчого провадження № ВП 26100910 по стягненню з нього на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 400 186 грн 90 коп., 29 листопада 2012 року між ним і стягувачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно з якою за умови повернення ним у строк до 29 листопада 2012 року 185 500 грн, банком здійснюється прощення боргу. 29 листопада 2012 року ним було сплачено на користь банку 193 838 грн 18 коп.

3 грудня 2012 року стягувач подав до відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції заяву про повернення виконавчих документів, повідомивши про погашення ним заборгованості за кредитом. Постановою від 19 грудня 2012 року виконавче провадження було закінчено, однак того ж дня розпочато виконавче провадження по стягненню з нього виконавчого збору у розмірі 40 018 грн 69 коп. за постановою в. о. начальника відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції ОСОБА_6

Посилаючись на те, що ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 21 травня 2014 року виконавчий лист у справі № 2-17/10 про стягнення з нього та ОСОБА_7 солідарно на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 400 186 грн 90 коп. боргу було визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з боржників 206 348 грн 72 коп. і дії державного виконавця по стягненню суми виконавчого збору понад 10 % суми, яка була ним сплачена на виконання рішення суду, тобто понад 19 383 грн 18 коп. є незаконними, а також зазначаючи про те, що 29 березня 2016 року він звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції зі скаргою на дії державного виконавця та з проханням закінчити виконавче провадження, однак відповіді на скаргу не отримав, ОСОБА_4 просив визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції ОСОБА_6 щодо стягнення сум виконавчого збору понад 19 383 грн 18 коп. та зобов'язати начальника відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 35744398 по стягненню з нього виконавчого збору.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 13 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 17 серпня 2016 року, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання до суду скарги на бездіяльність державного виконавця. Скаргу ОСОБА_4 до начальника відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суди правильно виходили із того, що ОСОБА_4 звернувшись до суду із даною скаргою 14 квітня 2016 року, пропустив встановлений законом строк, а наведені ним підстави для поновлення такого строку не є поважними.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанцій слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити, ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 13 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: