АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Шебуєвої В.А.
при секретаріСинявському Д.В.
за участю: позивача ОСОБА_5,

представника відповідача Перегонцева І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року

У справі за позовом ОСОБА_5 до Дочірнього підприємства «Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» про визнання дій неправомірними, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення премій, заохочень та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено./а.с. 145-150/

№ справи 761/30541/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2391 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, чи дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників та не досліджено штатні розписи ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», які діяли до скорочення його посади, та після такого скорочення. Також вказував на те, що судом першої інстанції не з'ясовано який наказ мав бути підставою для попередження та подальшого звільнення, оскільки змінені структура та штатний розпис були введені в дію наказом №119, а підставою для звільнення є наказ №108. Наголошував на тому, що введення нової структури та штатного розпису відбулось з 13.05.2016 р., а не з 01.08.2016 р., а йому під час попередження про звільнення 26.05.2016 р. не було запропоновано іншої вакантної посади, така пропозиція відбулась лише 21.07.2016 р. фактично перед звільненням. Крім того вказував на те, що він займав посаду начальника відділу контрактів департаменту, посадові обов'язки якого відповідають посадовим обов'язками десяти нововведеним посадам, однак йому зайняти таку вакантну посаду запропоновано не було. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про часткове задоволення позову, а саме поновлення на посаді начальника відділу контрактів №2 департаменту №4 ДП «Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач з 19.09.2014 до 26.07.2016 перебував у трудових правовідносинах з відповідачем та працював на посаді начальника відділу контрактів № 2 Департаменту №4 /а.с. 7-8/.

Відповідач в особі генерального директора С.В.Слюсаренка 12.04.2016 звернувся з повідомленням до Ради трудового колективу з проханням приступити до переговорів з метою повного використання заходів, які впливають на збереження або розширення зайнятості працівників, оскільки Підприємством, з метою вдосконалення виробничих процесів, а також матеріальної стимуляції працівників Підприємства для здійснення необхідного обсягу робіт меншою кількістю персоналу шляхом розширення зони обслуговування та збільшення обсягу виконуваної роботи, прийнято рішення щодо скорочення чисельності та штату працівників відповідача.

Протоколом № 36-1 uim засідання складу Ради трудового колективу ДП ДГЗІФ «Укріншам» погоджено рішення адміністрації Підприємства щодо скорочення чисельності та штату працівників. /а.с.55-56/

13.05.2016 ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» видано наказ №108 «Про скорочення чисельності і штату працівників та внесення змін до структури та штатного розпису ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», відповідно до якого виведено із структури підприємства та штатного розпису Департамент № 4 у повному складі /а.с. 44-49/.

Листом від 24.05.2016 за вих.№UОР-6.2-5088 ДК «Укроборонпром» погодив структуру та штатний розпис ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» /а.с. 51/.

Наказом відповідача від 24.05.2016 № 119 нові структура та штатний розпис вводились в дію з 01.08.2016 /а.с. 52/.

24.05.2016 відповідач звернувся з листом за № 27/6-4712 до керівників підприємств учасників Державного концерну «Укроборонпром» з проханням розглянути можливість працевлаштування працівників підприємства, які вивільняються у зв'язку зі скороченням /а.с. 88/.

Відповідно до службової записки № 6/88 від 14.09.2016 /а.с. 58/, станом на 01.08.2016 р. відбулось зменшення кількості посад внаслідок скорочення чисельності та штату працівників на 35 одиниць.

Наказом за № 226 к від 26.07.2016 про припинення трудового договору /контракту/ позивача звільнено із займаної посади у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України /а.с. 54/.

Із Службової записки № 6/89 від 14.09.2016 вбачається, що з дня попередження позивача /26.05.2016/ по дату його звільнення /26.07.2016/ включно були вакантними посади: заступник генерального директора, начальник відділу інформаційного забезпечення та зв'язку, головний спеціаліст Управління безпеки, головний спеціаліст відділу інформаційного забезпечення та зв'язку, водій автотранспортних засобів /а.с. 78/.

З Особового листка по обліку кадрів вбачається, що позивач має вищу освіту, в 1990 році закінчив Васильківське ВАТУ, отримав спеціальність «Літаки та авіадвигуни ИТ№ 808928», в 1996 та 2008 навчався в Київському інституті ВПС НАОУ, отримав спеціальності «технічна експлуатація ПС і АД ЛМ ВЕ №007501» та «Організація ТхЗ ВПС МО № 13642620». Вказані обставини також підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями відповідних дипломів /а.с. 79-80, 96,97,98/.

З 1996 по 2000 рік займав посаду заступника начальника цеху 148 АРЗ, з 2000 по 2005 рік інженер відділення, офіцер, заступник начальника відділу, начальник відділу УКВР озброєння ГК ВПС ІСУ, з 2005 по 2012 - старший офіцер, начальник відділу, заступник начальника управління озброєння ЗСУ.

25.11.2013 позивач отримав Свідоцтво про підвищення кваліфікації НОМЕР_1 /а.с. 99/.

Також позивач має Сертифікат про перепідготовку за спеціальністю Економіка і управління підприємницькою діяльністю, листопад 2013 р. /а.с. 100/.

Судом також встановлено, що відповідно до витягу з Посадової інструкції заступника генерального директора відповідача, для зайняття вказаної посади вимагається досвід роботи на посадах керівників або заступників керівників підприємств - не менше п'яти років /а.с. 81/. Відповідно до витягу з Посадової інструкції начальника відділу інформаційного забезпечення та зв'язку, для зайняття вказаної посади вимагається досвід роботи в сфері інформаційних технологій - не менше п'яти років /а.с. 82/. Відповідно до витягу з Посадової інструкції головного спеціаліста Управління безпеки, для зайняття вказаної посади вимагається досвід роботи в правоохоронних органах або підрозділах безпеки підприємств всіх форм власності - не менше трьох років /а.с. 83/. Відповідно до витягу з Посадової інструкції головного спеціаліста відділу інформаційного забезпечення та зв'язку, для зайняття вказаної посади вимагається досвід роботи в інформаційних технологій - не менше трьох років /а.с. 84/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, про те, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, ст. 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Судом першої інстанції також застосовано правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 1 липня 2015 року у справі N 6-491цс15, про те, що власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Встановивши, що у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників, та те, що вказана обставина також підтверджується і новим Штатним розкладом, наявним в матеріалах справи від 13.05.2016, 26.05.2016 позивача під підпис повідомлено про наступне вивільнення з роботи 26.07.2016 та про відсутність вакантних посад, що відповідали його кваліфікації /а.с. 53/, 21.07.2016 позивачу запропоновано зайняти вакантну посаду водія автотранспортних засобів Автотранспортного відділу, від якої він відмовився /а.с. 85/, 25.07.2016 на засіданні складу Ради трудового колективу відповідача прийнято рішення, у зв'язку з неможливістю працевлаштування працівників, надати згоду на розірвання трудових відносин з працівниками, зокрема, позивачем /а.с. 55-56/, досвіду для зайняття перелічених вакантних посад позивач не має, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що звільнення позивача відповідачем проведено без порушень закону, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, щодо неповного з'ясування судом першої інстанції обставин справи в частині змін в організації виробництва і праці та скорочення штату, колегія суддів не приймає до уваги, на підставі наступного.

Посада, яку займав позивач містилася в штатному розкладі, затвердженому генеральним директором ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» 11.02.2016 року, погодженому генеральним директором Державного концерну «Укроборонпром» 11.02.2016 року та введеному в дію наказом відповідача від 19.02.2016 року №32. Відповідно до вказаного штатного розкладу штат відповідача налічував 167 одиниць. В новому штатному розписі відповідача, затвердженому генеральним директором ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» 13.05.2016 року, погодженому генеральним директором Державного концерну «Укроборонпром» 24.05.2016 року та введеному в дію наказом №119 від 24.05.2016 року, штат відповідача налічує 132 одиниці. Відповідно до Службової записки №6/88 від 14.09.2016 було також встановлено, що у відповідача відбулось зменшення кількості посад на 35 одиниць, у зв'язку з чим судом першої інстанції було у повному обсязі досліджено в цій частині обставини справи, жодних доводів про те, що таких змін не відбулось, апелянтом не зазначено.

Доводи щодо того, що судом першої інстанції не з'ясовано який наказ ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» мав бути підставою для попередження та звільнення позивача, колегія суддів не приймає до уваги, як такі, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції щодо скорочення чисельності штату, крім того, судом першої інстанції було досліджено наказ №108 від 13.05.2016 та наказ №119 від 24.05.2016.

Доводи апеляційної скарги в частині переважного права залишення на роботі, пропозицій вакантних посад та те, що його посадові обов'язки співпадають з посадовими обов'язками нових посад, введеними новим штатним розписом, колегія суддів також не приймає до уваги, як такі, яким була надана відповідна оцінка судом першої інстанції.

Так, 13.05.2016 року було створено тимчасову комісію для визначення гарантій та переважного права на залишення на роботі працівників підприємства у зв'язку змінами в організації виробництва і праці, якою було визначено перелік працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, до числа яких позивач не увійшов, посаду, яку займав позивач скорочено, у зв'язку з чим відсутнє переважне право позивача на залишення на роботі. Також обґрунтовано встановлено судом першої інстанції і невідповідність позивача встановленим кваліфікаційним вимогам посад, що були вакантні, зокрема вакантними були 5 посад, а саме: заступник генерального директора, начальник відділу інформаційного забезпечення та зв'язку, водій автотранспортних засобів, головний спеціаліст управління безпеки та головний спеціаліст відділу інформаційного забезпечення та зв'язку. Так, однією з вимог посадової інструкції заступника генерального директора /а.с. 81/, якій не відповідав позивач був не менш, ніж п'ятирічний досвід роботи на посадах керівників або заступників керівників підприємств. Однією з вимог посадової інструкції начальника відділу інформаційного забезпечення та зв'язку / а.с. 82/, якій не відповідав позивач був не менш, ніж п'ятирічний досвід роботи в сфері інформаційних технологій. Також позивач не відповідав вимозі посадової інструкції головного спеціаліста управління безпеки /а.с. 83/ щодо досвіду роботи в правоохоронних органах або підрозділах безпеки підприємств всіх форм власності протягом не менш, ніж трьох років. Не відповідав позивач і вимогам, що ставились до кандидатів на посаду головного спеціаліста відділу інформаційного забезпечення та зв'язку /а.с. 84/, а саме - досвід роботи в сфері інформаційних технологій не менше трьох років. Таким чином, позивачеві не пропонувалась робота на вказаних посадах у зв'язку з його невідповідністю вимогам до досвіду роботи/кваліфікації, що ставились до кандидатів на ці посади. Від посади водія він відмовився, як він сам пояснив, що не має належної кваліфікації, для того, щоб виконувати належним чином функції водія автотранспортних засобів відділу, відповідно до посадової інструкції.

Таким чином, судом першої інстанції було ґрунтовно досліджено дані щодо кваліфікації позивача та вимоги, що кваліфікаційні вимоги, що ставились до посад, та досвід роботи, необхідний для зайняття посад.

У зв'язку з викладеним, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: