АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/4454/13-ц Головуючий суддя І інстанції Бондар С. Б.
Провадження № 22-ц/790/706/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Коваленко І.П.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 19 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування коштами, інфляційного збільшення боргу, трьох процентів річних і неустойки, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування коштами, інфляційного збільшення боргу, трьох процентів річних і неустойки.

В обґрунтування позову зазначає, що 02 лютого 2011 року Московським районним судом м. Харкова стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 борг за договором позики в сумі 7 400 доларів США, штраф в сумі 36 500 грн., 3% річних в розмірі 5 858 грн.; 2 965 грн. - інфляційне збільшення боргу та судові витрати.

Однак, сума боргу відповідачами так і не повернута. Примусове стягнення боргу за виконавчими листами не проведено. Оскільки борг не повернуто, вважає, що є підстави для стягнення процентів за користування коштами, суми інфляційного збільшення боргу, трьох процентів річних і неустойки.

У грудні 2014 року ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги, предявивши позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4 як правонаступників ОСОБА_5,яка померла 07 листопада 2012 року.

Зазначає, що проценти за користування грошовими коштами за період з моменту ухвалення рішення суду(з 02 лютого 2011 року ) по день звернення із уточненою позовною заявою складає: 2 275 доларів США, що еквівалентно 13 936 грн. 81 коп.

Сума інфляційного збільшення суми боргу становить 10 560 грн. 22 коп.

Період прострочення виконання зобов'язань за Договором позики боргу становить 1399 днів. Три проценти річних з 02 лютого 2011 року по 02 грудня 2014 року складають: 7 400 * 3,0% /100% / 365 х 1 399 = 850 доларів США, що еквівалентно 5211 грн. 52 коп.

Суму штрафу визначено залежно від кількості днів прострочення та розміру щоденної неустойки: 1399 днів прострочення х 100 грн. = 139 900 грн. 00 коп.

Вважає, що до стягнення підлягає: 13936 грн. 81 коп. + 10 560 грн. 22 коп. + 5 211 грн. 52 коп. + 139 900 грн. 00 коп. =169 608 грн. 55 коп.

Просить стягнути кошти в сумі, еквівалентній 3125 доларам США за курсом НБУ на день ухвалення рішення, а також 169 608 грн. 11 коп. та судові витрати.

Відповідачі в судове засідання не зявились.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 19 січня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та правонаступників померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі, еквівалентній 3 125 доларам США - 47051 гривень 29 копійок, а також 169 608 гривень 11 копійок, а всього 216 659 гривень 84 копійки та судові витрати: судовий збір в сумі 2166,60 грн. та витрати на оплату повідомлення про виклик відповідачів шляхом оголошення в пресі в розмірі 330,17 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що фактично він позичав у ОСОБА_2 5000 доларів США, а не 7400 доларів США. 2400 доларів США - незаконні проценти за користування позикою ОСОБА_2 Вони відображені в договорі позики як щомісячні платежі по 200 доларів США щомісячно. Оскільки його родина опинилася в скрутному матеріальному становищі, терміново потрібні були гроші, тому вимушені були підписати цей договір на вкрай невигідних для себе умовах

Крім того, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2011 року вже була стягнута сума коштів за цим кредитом, відсотки та штрафні санкції.

Також посилається на пропуск ОСОБА_2 строку позовної давності.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що борг мається, кошти відповідачами не сплачені.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 27 вересня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_2 з другого боку укладено нотаріально посвідчений договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2Ф, передала, а ОСОБА_5 та ОСОБА_1 отримали у борг 7400 доларів США зі строком повернення до 27 серпня 2006 року.

В цей день з ОСОБА_6 укладено договір поруки.

Оскільки кошти повернуто не було, то рішенням Московського районного суду міста Харкова від 02 лютого 2010 року з ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 стягнуто солідарно 7 400 доларів США та 45323 грн.

Борг не повернуто, зобовязання не виконано; відповідачі продовжують користуватися коштами.

Згідно ст. 599, 625 ЦК України Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стягуючи 2275 доларів США сума процентів за користування коштами та 3% річних у сумі 850 доларів США, а всього -3125 доларів США суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вимог закону та обставин по справі.

Стягнення 10560 грн. 22 коп. інфляційні втрати не ґрунтується на законі, оскільки кошти за договором позики надавалися у доларах США і індекс інфляції у даному випадку застосуванню не підлягає.

Нарахована відповідно до п.3 договору позики неустойка у розмірі 139900 грн. підлягає зменшенню.

Відповідно до вимог ст. 549 ч.1; 551 ч. 3 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Колегія вважає можливим зменшити розмір неустойки з 139900 грн. до 50000 грн.

Що стосується солідарного стягнення коштів з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то колегія виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно із ст. 28 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Згідно зі ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. При цьому, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті (ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України (ЦК України).

Результати аналізу зазначених правових норм дають підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред'явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася.

ОСОБА_7 померла 07 листопада 2012 року.

З позовом ОСОБА_2 звернулась у жовтні 2013 року, тобто, вже після смерті ОСОБА_5

Суд, не закриваючи провадження у справі, притягнув до участі у справі правонаступників ОСОБА_5, що протиричіть зазначеним вимогам закону та обставинам про справі.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 19 січня 2015 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 49613,84 коп.(еквівалент 3125 доларів США), а також неустойку у сумі 50000 грн., а всього 99613 грн. 84 коп.( девяносто девять тисяч шістсот тринадцять гривень вісімдесят чотири копійки).

В частині стягнення 10560 грн. 22 коп. відмовити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 996 грн. 15 коп. (девятсот девяносто шість гривень пятнадцять копійок) та витрати на оплату оголошення в пресі в розмірі 330 грн. 17 коп. ( триста тридцять гривень сімнадцять копійок).

Рішення апеляційного суду Харківської області від 05 березня 2015 року скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: