Справа № 638/976/16-ц
Провадження № 2/638/324/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарях Вороніні Д.Г., Романової О.В.

за участю :

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 « Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди », треті особи : ОСОБА_7, ОСОБА_8, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк « Укргазбанк », -

В С Т А Н О В И В :

18.01.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 « Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди » посилаючись, що 10.07.2012 між ним та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно якого остання продала йому квартиру № 112, розташовану в будинку № 31 по вул. Тимурівців в м. Харкові. При укладенні зазначеного договору продавець свідчила про те, що квартира належить їй на праві особистої власності та до цього часу в іпотеці, під забороною не перебуває.

В подальшому, після звернення до суду ПАТ АБ «Укргазбанк» з позовом до нього про звернення стягнення на предмет іпотеки (вищезазначеної квартири), йому стало відомо, що квартира все ж таки на момент укладання договору була предметом іпотеки за договором іпотеки № 16/08-Б від 09.06.2008, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та іпотекодавцями: ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Рішенням Московського райсуду м. Харкова від 11.09.2009 договір іпотеки був визнаний недійсним, запис про іпотеку був виключений. Проте пізніше, 04.04.2012 судовою колегією судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області зазначене рішення суду було скасоване, договір іпотеки був визнаний дійсним. У звязку з чим відомості у Державному реєстрі іпотек щодо предмету іпотеки зазначеної квартири було поновлено. Також було поновлено відомості у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер 12488862. Дані відомості були внесені до Реєстрів 14.05.2012, реєстратор - приватний нотаріус Харківського міського округу відповідач ОСОБА_4

Таким чином, іпотека та заборона відчуження на вилучену у нього квартиру були поновлені майже за два місяці до укладення договору купівлі-продажу квартири. Але в наявності у Реєстрах цих даних не було, у звязку з чим вони не були доведені до відома сторін правочину.

Вказане стало можливим так як відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у запису зазначено : реєстраційний номер обтяження 12489264, тип обтяження: іпотека, зареєстровано: 14.05.2012 о 12 год. 51 хв. реєстратором ОСОБА_10, обєкт обтяження: житловий будинок, квартири № ... 110-113 ... в будинку літ. В-5, адреса : Харківська обл., м. Харків, вул. Тимурівців, будинок 31. Тобто при реєстрації обтяження відповідач квартиру позивача № 112 окремо не вніс, замінивши номери 111 та 112 рискою.

Позивач вважає, що зазначені дії відповідача, які можна кваліфікувати як недбале ставлення та неналежне виконання своїх повноважень, як особи, яка реєструє обтяження, призвели до неможливості зясування інформації щодо перебування квартири на час укладення договору купівлі-продажу під забороною.

У звязку з даним фактом рішенням Московського райсуду м. Харкова від 26.05.2014, яке набрало чинності, на зазначену квартиру було звернено стягнення з початковою ціною продажу з прилюдних торгів у розмірі 90% від її вартості в рахунок заборгованості по кредитному договору № 20 від 26.12.2007 позичальника ОСОБА_7

З метою уникнення втрати зазначеної квартири, ХОД АБ «Укргазбанк» листом № 605 від 23.03.2015 запропонував позивачу сплатити 200 000 грн., гарантуючи не проводити в подальшому примусове стягнення та зняти з квартири заборону, на що останній надав свою згоду, сплативши зазначену суму банківської установі трьома платежами: 70000 грн. (квитанція № 6733 12 від 25.03.2015), 60000 грн. (квитанція № 6733 7 від 22.05.2015), та 70000 грн. (квитанція № 6733 9 від 24.04.2015).

Так як звернення стягнення на зазначену квартиру відбулось через те, що вона знаходиться під іпотекою, про яку позивач дізнався лише під час розгляду справи про звернення стягнення на нерухоме майно, останній вважає, що йому була заподіяна матеріальна шкода розмір якої визначається сумою відшкодування банку, а саме 200 000 грн. Враховуючи, що заподіяння шкоди стало можливим внаслідок звернення стягнення на належну мені квартиру в результаті неналежної уваги та недбалого ставлення відповідача до своїх функцій та обовязків під час реєстрації іпотеки та внесені змін до реєстру, тому позивач просить суд зазначену суму стягнути на його користь з відповідача.

Крім того, відповідачем позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у заподіянні моральних та душевних страждань, яких останній зазнав у звязку з порушенням його майнових прав. Розмір моральної шкоди складає 18000 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також понесенні ним судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, який діє на підставі відповідної довіреності ( а.с. 29 ), підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, з підстав на які позивач посилається в своєї позовної заяві.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5, який діє на підставі відповідної довіреності ( а.с. 38 ), у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, з підстав на які відповідач посилається в своїх письмових запереченнях. При цьому наголошували на тому, що ОСОБА_4 за обставин на які посилається позивач, діяла у межах своїх повноважень та у відповідності до діючого законодавства. ( а.с.а.с. 44-54 ).

Треті особи : ОСОБА_7, ОСОБА_8, представник ПАТ АК « Укргазбанк » у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звернулись. ( а.с.а.с. 156, 157, 158, 241, 244-245, 246-247 ).

При таких обставинах, відповідно до ст. 36, 169 ЦПК України, суд враховуючи позицію сторін по справі та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути вказану цивільну справу у відсутності зазначених осіб.

Свідок ОСОБА_11, яка на час укладення зазначеного позивачем договору купівлі продажу квартири, працювала в якості приватного нотаріуса Харківського міського округу та посвідчувала вказаний договір, у судовому засіданні наголошувала на тому, що нею при вчиненні нотаріальної дії були виконані всі необхідні умови щодо посвідчення та реєстрації зазначеного правочину, передбачені діючим на той час законодавством. При цьому під час перевірки наданих документів не було встановлено наявності заборон відчуження житлового приміщення, або перебування його в іпотеці.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представників сторін, свідка ОСОБА_11 та дослідивши матеріали справи вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 10 ч. 2 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Особо, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 26.12.2007 ВАТ АК « Укргазбанк» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 20. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ АБ «Укргазбанк» та іпотекодавцями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був укладений договір іпотеки № 16/08-Б від 09.06.2008, який

було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу

ОСОБА_4, за реєстровим № 2836. Предметом іпотеки був житловий будинок літ. В-5, в якому розташовано 123 квартири, який знаходиться за адресою : м. Харків, вул. Тимурівців 31. ( а.с.а.с. 55-62, 63-66 )

Зазначений житловий будинок належав ОСОБА_7 1. та ОСОБА_12 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі рішення Московського райсуду м. Харкова від 16.04.2008 та був зареєстрований за вказаними особами в КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації ». ( а.с.а.с. 67-68, 69 ).

Таким чином, предметом іпотеки був житловий будинок в цілому, в якому були розташовані 123 квартири.

При посвідченні договору іпотеки приватним нотаріусом ОСОБА_4 було накладено заборону відчуження на предмет іпотеки, яку було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та внесено запис щодо предмету іпотеки в Державний реєстр іпотек. ( а.с..а.с. 73-76, 77-78 ).

В період до 26.05.2009 за заявами ВАТ АК « Укргазбанк » у звязку з погашеннями кредитної заборгованості відповідачем ОСОБА_4 з деяких квартир було знято заборону відчуження з внесенням відповідних змін до реєстрів. На зазначену дату під забороною знаходилися квартири 1-16, 18-28, 30-31, 37-39, 41-49, 51-54, 60-64, 67, 69-70, 72-80, 82-83, 85-87, 91, 94, 97-103, 107, 110-113, 115-123, розташовані в зазначеному житловому будинку. ( а.с.а.с. 89-104 ).

22.09.2009 за заявами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про виключення з реєстру заборон та вилучення запису з реєстру іпотек, щодо предмету іпотеки згідно рішення Московського райсуду м. Харкова від 11.09.2009, набравши законної сили, яким визнано недійсним договір іпотеки № 16/08-Б від 09.06.2008, відповідачем ОСОБА_4 було внесено до Державного реєстру іпотек відомості про виключення запису з реєстру, щодо предмету іпотеки, та було знято заборону відчуження обєкта в ЄРЗВОНМ та вилучено запис з реєстру.

Після того як запис про іпотеку був виключений з ДРІ та було знято заборону відчуження, - квартири, що знаходяться у житловому будинку літ. «В-5» по вул. Тимурівців, № 31 в м. Харкові були продані іншим особам, а кожна із квартир, які знаходяться в указаному будинку, після купівлі новим набувачем підлягала реєстрації в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, де кожній з них був присвоєний власний реєстраційний номер, як окремому обєкту. ( а.с.а.с. 105-107, 108-109, 110-111, 112, 113 ).

14.05.2012 за заявою ПАТ АБ « Укргазбанк », на підставі рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 04.04.2012, яким було скасовано рішення Московського райсуду м. Харкова від 11.09.2009 та в задоволенні позову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання договору іпотеки недійсним, було відмовлено, відповідачем ОСОБА_4 відомості у Державному реєстрі іпотек щодо предмету іпотеки, були поновлені, було накладено заборону відчуження на предмет іпотеки, а саме - житловий будинок, квартири №№ 1-16, 18-28, 30-31, 37-39, 41-49, 51-54, 60-64, 67, '9-70, 72-80, 82-83, 85-87, 91, 94, 97-103, 107, 110-113, 115-123 в будинку літ. В-5, що находиться у м. Харкові по вул. Тимурівців, буд. № 31, та внесено відповідні відомості реєстрів про накладення заборони відчуження нерухомого майна виключно на підставі документів, які надав іпотеко держатель - ПАТ АБ «Укргазбанк». ( а.с.а.с. 115, 116, 119-121, 122-124, 125, 127, 128, 129-131 ).

В судовому засіданні також встановлено, що 10.07.2012 між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно якого позивач придбав у ОСОБА_9 квартиру, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, б. 31, кв. 112. Зазначений договір було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 2574 від 10.07.12 приватним нотаріусом Харківського міського округу ОСОБА_11 ( а.с.а.с. 10-12 ).

З копії рішення рішенням Московського райсуду м. Харкова від 26.05.2014 вбачається, що за рішенням суду на вищезазначену належну позивачу квартиру було звернено стягнення з початковою ціною продажу з прилюдних торгів у розмірі 90% від її вартості в рахунок заборгованості по кредитному договору № 20 від 26.12.2007 позичальника ОСОБА_7 ( а.с.а.с. 13-14, 15-16 ).

ХОД АБ «Укргазбанк» листом № 605 від 23.03.2015 запропонувала позивачу сплатити 200 000 грн., гарантуючи не проводити в подальшому примусове стягнення та зняти з квартири заборону, на що останній надав свою згоду, сплативши зазначену суму банківської установі трьома платежами: 70000 грн. (квитанція № 6733 12 від 25.03.2015), 60000 грн. (квитанція № 6733 7 від 22.05.2015), та 70000 грн. (квитанція № 6733 9 від 24.04.2015), що підтверджується дослідженими в судовому засіданні копіями зазначеного листа та платіжними квитанціями. ( а.с.а.с. 21, 22-23 ).

Суд не приймає до уваги ствердження позивача ОСОБА_1 та його представника в частині того, що саме зазначені ними дії відповідача, які полягають у недбалому ставленні та неналежному виконанню своїх повноважень, як особи, яка реєструє обтяження, призвели до неможливості зясування інформації щодо перебування квартири на час укладення договору купівлі-продажу під забороною, що в свою чергу заподіяло позивачу як матеріальної, так і моральної шкоди та вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають діючому законодавству, з наступних підстав.

Приписами ст. 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат - це система органів і посадових осіб, на яку покладено обовязок засвідчувати права, а також факти, які мають юридичні значення, і вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Пунктом 253 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 ( в редакції, яка діяла на момент винесення зазначених судових рішень ) передбачено, що нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, за заявою, зокрема, заставодавця (іпотекодавця) у разі визнання рішенням суду договору застави (іпотеки) недійсним.

Аналіз статті 73 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що накладання заборони є обовязком нотаріуса, тобто норма закону є імперативною. Згідно цієї статті нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження, зокрема, за повідомленням Іпотекодержателя.

Накладення заборон відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та внесення записів до Державного реєстру іпотек нотаріус здійснює у відповідності та на підставі документів, які надаються нотаріусу, тобто у даному разі, на підставі відповідних Заяви про реєстрацію обтяження обєкта нерухомого майна (Додаток 1 до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна) та Повідомлення про реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою (Додаток 1 до Інструкції про порядок заповнення повідомлень та ведення Державного реєстру іпотек), що було надано Іпотеко держателем - Банком.

Реєстрація відомостей про обтяження нерухомого майна іпотекою в ДРІ здійснюється відповідно до Закону України «Про іпотеку» та Постанови КМУ від 31.03.2004 за № 410 «Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек» (далі «Тимчасовий порядок»), відповідно до Інструкції про порядок заповнення повідомлень та ведення Державного реєстру іпотек (далі «Інструкція до Державного реєстру іпотек») на підставі Повідомлення про реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою (Додаток 1 до Інструкції до Державного реєстру іпотек).

Відповідно п.6 Тимчасового порядку «Внесення до реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставі повідомлення Іпотеко держателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду».

Як встановлено в судовому засіданні повідомлення про реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою ( Додаток 1 до Інструкції про порядок заповнення повідомлень та ведення Державного реєстру іпотек), та Заява про реєстрацію обтяження обєкта нерухомого майна (Додаток 1 до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна), були заповнені Банком, та надані відповідача ОСОБА_4 разом із документами, що підтверджують необхідні повноваження.

Також в судовому засіданні встановлено, що відповідачем ОСОБА_4 на підставі зазначених документів зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна заборона щодо спірного житлового приміщення, а саме в графах « Опис обєкта » зазначено : « Нерухоме майно - житловий будинок літ. В-5 (в якому розташовані 1-16, 18-28. 30-31,37-39, 41-49, 51-54, 60-64, 67, 69-70.72-80, 82-83. 85- 87,91,94,97-103, 107. 110-113, 115-123 квартири) », « ОСОБА_5 обєкта » - заповнено «Область» - « Харківська » «Місто» - «Харків» «вулиця» - «Тимурівців», «буд.» - «31».

Посилання позивача на те, що неналежними та недбалими є Державна реєстрація обтяжень нерухомого майна іпотекою, внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою, та заповнення відповідачем розділу 2.4. «Відомості про предмет іпотеки» із його Підрозділами, класифікаторами, тощо, суд вважає помилковим, оскільки Реєстратор заповнює всі поля у відповідності (у цьому разі) із наданими банком Заявою, (Додаток 1 до Положення про єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, та Повідомленням (Додаток 1 до Інструкції про порядок заповнення повідомлень та ведення Державного реєстру іпотек).

Судом зазначається, що на кожну квартиру окремо Реєстратор зобовязаний внести записи виключно тільки в тому разі, якщо заявником, тобто Іпотекодержателем було б подано відповідні документи: Заява про реєстрацію обтяження обєкта нерухомого майна на кожну квартиру та Повідомлення про реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою, теж на кожну квартиру, оскільки відповідно до Вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек (в редакціях, які діяли на момент вчинення нотаріальних та/або реєстраційних дій), нотаріус зобовязаний вносити відомості виключно на підставі наданих документів.

Державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою, внесення відомостей про обтяження майна іпотекою здійснено на підставі повідомлення і заяви, що були мені жадані Банком, Додатку 1 до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Додатку 1 до Інструкції про порядок заповнення повідомлень та ведення Державного реєстру іпотек.

Безпідставним є посилання позивача з приводу того, що відповідач помилково зазначив у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в графі : обєкт обтяження: житловий будинок, квартири № ...110-113 ( через «тире» ) в будинку літ. В-5, адреса: Харківська область, м. Харків, вул. Тимурівців, будинок 31, не зазначивши конкретний номер належної позивачу квартири 112, оскільки в таких випадках це « тире » вважається єднальним, та при оформленні текстів документів ставиться між двома числами кількісного діапазону.

Згідно статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат - це система органів і посадових осіб, на яку покладено обовязок засвідчувати права, а також факти, які мають юридичні значення, і вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно положень ст. 27 Закону України «Про нотаріат», шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі.

За змістом ст. 1166 ЦК України, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, що кореспондується з ст. 2 Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Тобто, при застосуванні цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди,

необхідна наявність чотирьох складових: протиправної поведінки, вини, завдання шкоди

та причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та завданням шкоди. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність особи за завдання шкоди.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дії відповідача ОСОБА_4 щодо посвідчення зазначеного договору іпотеки, з наступними внесеннями відомостей про включення та/або виключення запису з реєстру іпотек,

укладення та/або зняття заборони відчуження нерухомого майна та поновлення цих

відомостей, повністю відповідали вимогам закону, у звязку з чим, відсутній склад

цивільно-правової відповідальності останньої.

При таких обставинах, діями відповідача ОСОБА_4, які судом визнані правомірними та такими, що відповідають приписам діючого законодавства, будь яка шкода, як матеріальна так і моральна позивачу ОСОБА_1 заподіяна не була, тому його позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 27, 73, 74 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 23, 1166, 1167, керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 « Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди », треті особи : ОСОБА_7, ОСОБА_8, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк « Укргазбанк », - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В.Семіряд