З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
03 березня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
при секретарі Рудь Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що їй на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, належить житловий будинок №31 по вулиці Локомотивній у місті Словянську.
В даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який фактично не проживає в спірній квартирі з листопада 2007 року по теперішній час.
На теперішній час позивачу невідомо за якою адресою проживає відповідач.
Рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідача з реєстрації.

У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 31 по вулиці Локомотивній у місті Словянську Донецької області.

У судове засідання позивач ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_3 не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, просили суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 8739, ОСОБА_1 належить будинок № 31 по вулиці Локомотивній у м. Словянську Донецької області.

Таким чином, ОСОБА_1 є власницею будинку № 31 по вулиці Локомотивній у м. Словянську Донецької області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.12.2016 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «БТІ» м. Словянськ від 02.01.2008 року.

Згідно з актом комітету мікрорайону ЖД №2 від 26.08.2016 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 31, але в зазначеному будинку не проживає, його місцезнаходження позивачеві невідоме.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 31 по вулиці Локомотивній у місті Словянську, тому має право вільно розпоряджатися належною їй власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що в житловому будинку, власником якого є ОСОБА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2, але фактично він за цією адресою не проживає. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 167 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком № 31 по вулиці Локомотивній міста Словянська Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. № 31, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. № 10, кв. 4, судовий збір у сумі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_5