Категорія 30Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медяного В.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

за участю секретаря: Сніжко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення завданих злочином збитків,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2017 року,

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення завданих злочином збитків.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2017 року у відкритті провадження у даній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та зобовязати відкрити провадження за його позовом. Посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні даного питання норм процесуального права.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач у справі ОСОБА_2 апеляційну скаргу повністю підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Відповідач у справі ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не зявився, хоча повідомлений про час і місце розгляду справи, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України дана справа розглянута у його відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення скаржника, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду підлягає скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Так, зокрема, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції посилаючись на норми п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, виходив з того, що у спорі з приводу відшкодування шкоди, заподіяної злочином між тими самими сторонами є судове рішення, яке набрало законної сили, а тому необхідно відмовити у відкритті провадження.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки даний висновок суду є необґрунтованим та передчасним, внаслідок неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення даного питання.

Так, частиною 1 статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2013 року цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на його користь 12 000 євро, що еквівалентно 126 609,12 грн. у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 15 000 грн. у відшкодування завданої злочином моральної шкоди. Вирок в цій частині залишено без змін Апеляційним судом Вінницької області та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Позивач зазначив, що у Вінницькому міському суді ним було отримано виконавчий лист про примусове стягнення завданих злочином збитків, який був поданий до ДВС Бродівського районного управління юстиції Львівської області за місцем проживання засудженого, однак до цього часу кошти не стягнуті, а запити суду щодо виконання вироку залишаються нереалізованими відповідними органами МВС України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Виходячи із заявленого позивачем позову та обставин, з якими він повязує розмір стягнення вбачається, що у поданому позові позивачем збільшений розмір відшкодування, зокрема вказано еквівалент в національні валюті України суми, яка визначена до стягнення, що станом на 21 грудня 2016 року становить 329 208,08 грн., в той час як згідно із вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2013 року стягненню підлягає сума в розмірі 12 000 Євро, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на день постановлення вироку в справі еквівалентно 126 609,12 грн., а тому висновок суду щодо тотожності предмету і підстав цивільного спору у даній справі і з тим же предметом і підставами у справі, яка розглянута судом згідно із вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2013 року на стадії відкриття провадження у справі без аналізу заявлених позовних вимог не можна визнати правильним.

Крім того, колегія суддів вважає, що така необґрунтована відмова у відкритті провадження у даній справі порушує конституційне право позивача ОСОБА_2 на судовий захист, передбачений ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, а також його право на звернення до суду за захистом, передбачене ст. 3 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу і відмовляючи у відкритті провадження з підстав передбачених п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК, суд першої інстанції не врахував змісту позовної заяви і змісту вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2013 року, зокрема в частині часткового задоволення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, відтак ухвалив незаконну ухвалу, порушивши норми процесуального права.

Таким чином, наведені обставини є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2017 року скасувати та передати дане питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий : /підпис/ ОСОБА_4

Судді : /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом: