АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кривошия Ніна Анатоліївна про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати факт, що має юридичне значення, а саме: що заявник є двоюрідним племінником ОСОБА_5, який помер 22.02.2015 р.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кривошия H.A. про встановлення факту родинних відносин - повернуто заявникові.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу суд першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема , вказує на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 257 ЦПК України, в якій чітко зазначено, що заява фізичної особи, про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, а відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦПК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Крім того, апелянт ОСОБА_3 зазначає, що вже декілька років працює і проживає в м. Києві , в своїй заяві вказав місце фактичного проживання, а не реєстрації в паспорті, а тому не прийнявши заяву до розгляду, суд першої інстанції порушив його право передбачене ч. 1 ст. З ЦПК України.

Справа №758/15786/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/2311/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не ідлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факт, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання особи повинно бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Повертаючи заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна Подільському районному суду м. Києва.

Колегія суддів погоджується із таким в висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи і не заперечувала в судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2І, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» заінтересованими особами у справах, що виникли зі спадкових правовідносин», звернуто увагу судів на те, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до статті 26 ч.2 ЦПК України у справах окремого провадження, до яких відносять справи за заявами фактів, що мають юридичне значення, сторонами є заявник та заінтересована особа.

Як убачається з вищевказаної заяви, звернення ОСОБА_3 до суду зумовлено смертю його дядька ОСОБА_5

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» заінтересованими особами у справах, що виникли зі спадкових правовідносин» є інші спадкоємці, а при їх відсутності - відповідний орган територіальної громади.

Виходячи з вищевикладеного, суд дав належну оцінку обставинам справи, вірно виходив з того, що справа не підсудна Подільському районному суду м. Києва.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, який є законним та відповідає фактичним обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 312 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: