АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3299/17 Справа № 205/1216/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Назаренко А.С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 22 лютого 2017 року за скаргою ОСОБА_2 (заінтересовані особи: ОСОБА_3, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4) про визнання дій протиправними, визнання постанов державного виконавця незаконними та їх скасування,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 30.11.2015р. ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 295 000 доларів США на повернення боргу, 407 235,78 доларів США відсотків та у дохід держави 6090грн. судового збору (а.с.104-106 т.1). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.03.2016р. вказане рішення суду змінено в частині присудженої до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сум, а саме, на повернення боргу сума у розмірі 7 044 600грн., що екв. 295 000 доларів США та на повернення відсотків сума у розмірі 9 724 790грн.43коп., що екв. 407 235,78 доларів США (а.с.142-144 т.1).

Постановами Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 19.04.2016р. відкрито виконавчі провадження ВП №50892677 та ВП №50892566 за виданими на підставі вказаних рішень виконавчими листами про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 7 044 600грн., що екв. 295 000 доларів США та відсотків у сумі 9 724 790грн.43коп., що екв. 407 235,78 доларів США (а.с.9,10,12 т.3). Постановою того ж державного виконавця від 27.04.2016р. вказані виконавчі провадження приєднані до ВП №50981422 (а.с.3,10).

27.07.2016р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у виконавчому провадженні укладено мирову угоду, яка визнана ухвалою Кіровського райсуду м.Дніпропетровськ від 23.09.2016р. (а.с.7-13 т.2).

Постановами Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03.10.2016р. у звязку з визнанням мирової угоди виконавчі провадження ВП №50892677 та ВП №50892566 закінчені (а.с.14,15 т.2).

Постановами Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03.10.2016р. відкрито виконавчі провадження ВП №52459419 та ВП №52459137 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у сумі 704460грн. та у сумі 972479грн.04коп. на підставі постанов від 27.04.2016р. (а.с.16,17 т.2).

06.10.2016р. до суду надійшла скарга ОСОБА_2 про визнання протиправними дій головного державного виконавця з винесення постанов про відкриття провадження про стягнення виконавчого збору, визнання незаконними та скасування відповідних постанов від 03.10.2016р. та визнання незаконними та скасування постанов від 27.04.2016р. та від 25.07.2016р. про арешт коштів боржника. 19.12.2016р. до суду надійшла заява ОСОБА_2 про уточнення та доповнення предмету скарги, у якій він просив визнати протиправними дії головного державного виконавця по винесенню постанов про стягнення з боржника виконавчого збору, визнати незаконними та скасувати постанови про стягнення виконавчого збору від 27.04.2016р., визнати протиправними дії головного державного виконавця по винесенню постанов про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 03.10.2016р., визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця від 27.04.2016р. та від 25.07.2016р. про арешт коштів боржника.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 22.02.2017р. у задоволенні за скарги ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, визнання постанов державного виконавця незаконними та їх скасування відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказану ухвалу суду, посилаючись на її невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вона підлягає скасуванню за такими підставами.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2, суд першої інстанції фактично обмежився лише наведенням загального висновку про відповідність дій головного державного виконавця та винесених ним постанов вимогам чинному законодавства.

Між тим, скарга ОСОБА_2 стосувалась законності постанов головного державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 27.04.2016р., постанов про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 03.10.2016р., постанов про арешт коштів боржника від 27.04.2016р. та від 25.07.2016р., а тому вирішення скарги полягало у наведенні мотивів відносно кожної з вказаних постанов, обґрунтованості винесення кожної з них з урахуванням встановлених судом обставин справи та відповідності кожної з них тим конкретним нормам законодавства, якими регулюється вирішення зазначених у них питань. Обгрунтування скарги ОСОБА_2, зокрема, зводилось до того, що виконавчий збір не підлягав сплаті, оскільки постанови про встановлення йому дати для добровільного виконання він не отримував, державним виконавцем не вчинялось жодних дій, спрямованих на реальне примусове виконання виконавчих листів на користь ОСОБА_3, з яким на стадії виконавчого провадження ним досягнуто мирової угоди.

Однак у порушення п.3 ч.1 ст.210 ЦПК України жодних мотивів та конкретного обґрунтування відносно кожної із заявленої ОСОБА_2 вимоги у скарзі судом першої інстанції не наведено, а скаргу фактично не розглянуто у відповідності до вимог ст.ст.386,387 ЦПК України. Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції на підставі п.3 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею скарги на новий судовий розгляд до суду тієї ж інстанції.

Керуючись ст.303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 22 лютого 2017 року скасувати і передати скаргу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.