Справа № 444/2742/16-ц
Провадження № 2/444/212/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Мамедовій Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку майна бувшого колгоспного типу двору в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про визнання права власності на 1/4 частку майна бувшого колгоспного типу двору в с. Гребінці по вул. І. Франка, 22, Жовківського району Львівської області та відповідною частиною господарських будівель в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.11.2014 року померла її мама ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим ОСОБА_2 сільською радою від 06.11.2014 року серії 1-СГ № 372987.

Після смерті матері залишилося спадкове майно. При своєму житті ОСОБА_5 склала заповіт, який посвідчено ОСОБА_2 сільською радою 24 квітня 2004 року, Жовківського району Львівської області і заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_1, тобто позивачці.

Заявляє, що у встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері вона звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40325310 від 07.05.2015 року.

Під час звернення та подання документів на прийняття спадщини нотаріусом їй звернуто увагу на те, що вона повинна довести, що померла ОСОБА_5 є її матір'ю, оскільки в її свідоцтві про народження серія І-ЯР № 313753, виданого Віднівською сільрадою Куликівського району ( тепер Жовківський) 03.09.1956 року, в графі прізвище допущена помилка, а саме написано прізвище "Гречанівська", а повинно бути "Гричановська".

Позивач стверджує, що 27 травня 2015 року вона звернулась до Жовківського районного суду Львівської області з заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності ОСОБА_5 державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 011654, який видано 14. 04.1999 року і рішенням суду від 26 серпня 2015 року її вимоги були задоволені та встановлено факт родинних відносин, а саме, що померла 06.11.2014 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а вона є її дочкою, реєстрація народження проведена Віднівською сільською радою Куликівського ( тепер Жовківського) району Львівської області 30 серпня 1956 року, про що зроблено актовий запис № 19 та встановлено факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 011654, який видано 14.04.1999 року на ім'я ОСОБА_6 належить ОСОБА_7.

Зазначає, що отримавши рішення суду, вона знову звернулась до Жовківської державної нотаріальної контори, де оформила право власності на землю за заповітом ОСОБА_5, що підтверджується виданим державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори свідоцтвом про право на спадщину за заповітом 25.11.2016 року.

До своєї смерті ОСОБА_5 проживала в будинку по вул. І. Франка, 22 в селі Гребінці, Жовківського району Львівської області та була членом колгоспного двору, в якому станом на 30.06.1990 року згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради від 15.12.2016 року № 3012, членами колгоспного двору, а отже співвласниками були зареєстровані: ОСОБА_8 - голова колгоспного двору, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_5 - жінка, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_3 - син, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_4 - внук, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Головою двору був чоловік ОСОБА_5 ОСОБА_9, якому ОСОБА_2 сільською радою було видано свідоцтво на власність будинком по вул. І. Франка, 22 в селі Гребінці Жовківського району Львівської області.

Позивач заявляє, що будучи членом колгоспного двору, ОСОБА_5 за життя належним чином не оформила право власності на свою частку, але залишила заповіт, згідно якого просила Жовківську державну нотаріальну контору надати їй, тобто позивачці, свідоцтво про право на спадщину 1/4 частки колгоспного двору будинку по вул. І. Франка. 22 в селі Гребінці Жовківського району Львівської області, однак, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та рекомендовано звернутись до суду.

А тому вважає, що вона як спадкоємець за заповітом має право на оформлення права власності на частку в колгоспному дворі померлої матері ОСОБА_5 як члена двору, яка проживали в дворі станом на 30.06.1990 року та мала право на частку в майні двору, які є рівними, тобто по 1/4 частині кожний. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не зявилася, хоча про дату,час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області подав на адрес суду клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, не заперечили проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Жовківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, хоча про дату,час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 зробила заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла своїй дочці ОСОБА_1, тобто позивачці по справі, що підтверджується копією заповіту від 24.04.2007 року, який посвідчено секретарем Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

06.11.2014 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим ОСОБА_2 сільською радою Жовківського району Львівської області від 06.11.2014 року серії 1-СГ № 372987.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26.08.2015 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що померла 06.11.2014 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а вона є її дочкою, реєстрація народження проведена Віднівською сільською радою Куликівського ( тепер Жовківського) району Львівської області 30 серпня 1956 року, про що зроблено актовий запис № 19.

Ч. 3 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Позивач проживала без реєстрації разом із своєю мамою ОСОБА_5 до дня її смерті і разом вели спільне господарство в с. Гребінці, Жовківського району Львівської області, що підтверджується довідкою, яка видана виконкомом ОСОБА_2 сільської ради № 669 від 17.05.2015 року, а тому суд приходить до висновку, що позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері.

Однак як вбачається із листа Жовківської державної нотаріальної контори № 2387/01-16 від 28.11.2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку, членом двору якого була ОСОБА_5, оскільки позивач не надала правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено захист порушеного права шляхом пред'явлення власником майна позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є обєктом права приватної власності.

З довідки № 3012 від 15.12.2016 року, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається про те, що станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору в будинку № 22 по вул. І. Франка, що знаходиться в с. Гребінці Жовківського району Львівської області були зареєстровані такі члени сімї: ОСОБА_10 - голова колгоспного двору, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_5 - жінка, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_3 - син, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_4 - внук, ІНФОРМАЦІЯ_6. Станом на 15.04.1991 року членами даного двору були ті ж самі особи, що стверджується довідкою № 226 від 09.02.2017 року. Даними довідками підтверджується належність вищевказаного будинку до колгоспного типу двору.

З довідки № 3011 від 15.12.2016 року вбачається, що заборон та арештів на вищезазначений будинок немає.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Суд вважає, що так як ОСОБА_5 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_7 до дня смерті, в тому числі і станом на 15.04.1991 року, тому їй як члену колгоспного двору, належала 1/ 4 частина житлового будинку на праві власності, оскільки крім неї членами колгоспного двору було ще троє людей, а частки всіх членів рівні.

Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Так як позивач проживала разом із своєю матірю ОСОБА_5 до дня її смерті, суд вважає, що ОСОБА_1 прийняла спадщину на підставі ч. 3 статті 1268 ЦК України, яку заповіла їй померла ОСОБА_5, зокрема 1/4 житлового будинку в с. Гребінці по вулиці І. Франка, 22, Жовківського району Львівської області і за нею слід визнати право власності на дану частину житлового будинку, оскілька така належала померлій ОСОБА_5 на праві власності як одному із чотирьох членів колгоспного двору.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 57, 58, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 на 1/4 частку майна бувшого колгоспного типу двору в с. Гребінці по вулиці І. Франка, 22, Жовківського району Львівської області, загальна площа якого 69, 3 кв. м., житлова площа 55,9 кв. м., допоміжна 13, 4 кв. м. та відповідною частиною господарських будівель в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла 06.11.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.