Справа № 307/3998/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 березня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., КУШТАНА Б.П.

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

за участю відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення боргу, за апеляційною скаргою ПАТ «Банк Форум», від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_5, на рішення Тячівського районного суду від 1 жовтня 2015 року, -

встановила:

29.10.2014 ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, у подальшому банк збільшив позовні вимоги і остаточно мотивував їх наступним. За кредитним договором від 07.10.2008 № 0582/08/26-ZNv АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 19980,00 дол. США строком по 05.10.2018 і зі сплатою за нього 13,50% річних. Окрім обовязку сплачувати щомісячно кошти на погашення заборгованості за договором та повернути кредит, позичальник зобовязався застрахувати на користь банку заставне майно житловий будинок № 168 в с. Угля, Груники Тячівського району (п. 3.3.7. кредитного договору). Виконання зобовязань позичальником було забезпечено, зокрема, порукою ОСОБА_1 та ОСОБА_4, із кожним із яких був 07.10.2008 укладений окремий договір поруки.

Банк свої зобовязання виконав, тоді як позичальник свої порушив і спричинив виникнення боргу, що станом на 16.04.2015 у гривнях складає 391589,22 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 899,64 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 1,00 дол. США/21,783027 грн на цю дату є еквівалентом 19596,88 грн, поточна заборгованість за кредитом 13381,50 дол. США (еквівалент 291489,58 грн), прострочена заборгованість за процентами 2044,35 дол. США (еквівалент 44532,13 грн), поточна заборгованість за процентами 246,35 дол. США (еквівалент 5366,25 грн), пеня за період з 16.04.2014 по 15.04.2015 у розмірі 1175,43 дол. США (еквівалент 25604,38 грн), штраф за порушення п. 3.3.7. кредитного договору 5000,00 грн.

Посилаючись на ці обставини, на умови договорів та на положення цивільного законодавства щодо права дострокового солідарного стягнення усього боргу з позичальника та поручителів, позивач просив:

стягнути на свою користь із кожного з відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 07.10.2008 № 0582/08/26-ZNv у розмірі 17747,27 дол. США, яка включає в себе прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 899,64 дол. США, поточну заборгованість за кредитом у розмірі 13381,50 дол. США, прострочену заборгованість за процентами у розмірі 2044,35 дол. США, поточну заборгованість за процентами у розмірі 246,35 дол. США, пеню з розрахунку 0,2% за простроченим кредитом та процентами у розмірі 1175,43 дол. США, а також штраф за порушення п. 3.3.7. кредитного договору 5000,00 грн.

Рішенням Тячівського районного суду від 01.10.2015 змінений позов задоволено частково: стягнуто на користь ПАТ «Банк Форум» із ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 07.10.2008 № 0582/08/26-ZNv у розмірі 17747,27 дол. США, з яких прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 899,64 дол. США, що еквівалентно 19596,98 грн, поточна заборгованість за кредитом у розмірі 13381,50 дол. США, що еквівалентно 291489,58 грн, прострочена заборгованість за процентами у розмірі 2044,35 дол. США, що еквівалентно 44532,13 грн, поточна заборгованість за процентами у розмірі 246,35 дол. США, що еквівалентно 5366,25 грн, пеня за простроченим кредитом та процентами у розмірі 1175,43 дол. США, що еквівалентно 25604,38 грн, а також штраф за порушення п. 3.3.7. кредитного договору 5000,00 грн, всього на загальну суму в гривневому еквіваленті 391589,22 грн. У позові до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 3916,00 грн судового збору на користь держави.

Позивач рішення суду оскаржив у частині відмови в позові, предявленому до поручителів, вважає таке рішення незаконним і необґрунтованим. Так, суд не врахував, що договорами, укладеними із цими відповідачами, строк поруки був установлений в один рік, тому позов до них був предявлений як у межах строку дії кредитного договору, так і в межах строку дії поруки, оскільки такий із моменту здійснення останнього за часом платежу за кредитним договором не сплив до моменту предявлення позову, крім того, не сплив і строк поруки від дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації відповідного права. Тож висновок суду, що порука цих відповідачів за зобовязаннями позичальника припинилася, що є підставою для відмови в позові, необґрунтований. Просить рішення суду в оскарженій частині скасувати, вимоги, предявлені до поручителів, задовольнити.

Відповідачі рішення суду не оскаржували.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 17.03.2016 апеляцію позивача було задоволено, рішення Тячівського районного суду від 01.10.2015 у частині відмови банку в позові до поручителів скасовано, ці вимоги задоволено, стягнуто на користь ПАТ «Банк Форум» із ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в солідарному порядку 17747,27 дол. США та 5000,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 899,64 дол. США, що еквівалентно 19596,98 грн, поточна заборгованість за кредитом у розмірі 13381,50 дол. США, що еквівалентно 291489,58 грн, прострочена заборгованість за процентами у розмірі 2044,35 дол. США, що еквівалентно 44532,13 грн, поточна заборгованість за процентами у розмірі 246,35 дол. США, що еквівалентно 5366,25 грн, пеня за простроченим кредитом та процентами у розмірі 1175,43 дол. США, що еквівалентно 25604,38 грн, а також штраф за порушення п. 3.3.7. кредитного договору 5000,00 грн, всього на загальну суму в гривневому еквіваленті 391589,22 грн. У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.11.2016 рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 17.03.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду. Передаючи справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції виходив із того, що апеляційний суд припустився помилки у визначенні часу здійснення позичальником платежу, із яким повязується початок перебігу строку, передбаченого для предявлення вимоги до поручителів, оскільки послався на розрахунок боргу, що не стосується кредитного договору, укладеного сторонами, тому дійшов передчасного висновку про те, що порука не припинилася. Крім того, у справі немає даних про встановлення солідарної відповідальності поручителів між собою, чого апеляційний суд, ухвалюючи рішення, не врахував.

У письмових запереченнях на апеляцію, що були подані на час нового апеляційного розгляду справи, відповідач ОСОБА_1 вказує на її необґрунтованість, просить скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Як на підставу для відмови в задоволенні апеляції та позову щодо нього, поручитель ОСОБА_1 вказує на те, що не підписував договору поруки, тому не був поручителем за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_3, про існування договору поруки дізнався після предявлення банком позову про солідарне стягнення боргу. З огляду на те, що договір поруки відповідачем не був підписаний, договір є недійсним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача ОСОБА_1, який апеляцію щодо вимог, предявлених до нього, не визнав, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Із урахуванням положень ст.ст. 10, 11, ст. 303 ч. 1, ст. 338 ч. 4 ЦПК України щодо диспозитивності судового процесу та обовязковості для суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи висновків і мотивів, з яких судом касаційної інстанції скасовано рішення, апеляційний суд після надходження справи на новий апеляційний розгляд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, ухваленого щодо відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1, у межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, та беручи до уваги наведені у відповідному судовому рішенні висновки і мотиви суду касаційної інстанції. Апеляційний суд не робить висновків щодо судового рішення по суті в частині вирішення позову стосовно відповідача ОСОБА_3 та бере до уваги відповідні повязані факти і обставини, оскільки це необхідно для розгляду апеляції.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України щодо кредитних зобовязань і поруки в редакції, чинній на час їх виникнення. Відповідно до ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 541, 543, 549, 550, 553, 554, 611, 612, 614, 622-625, ст. 1050 ч. 2, ст. 1054 ЦК України, цивільні права та обовязки, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; позичальник зобовязаний повернути борг кредитору, а останній вправі вимагати стягнення боргу, за відповідних умов достроково, включно зі штрафними санкціями з боржника і поручителя, які відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Правомірність правочину презюмується (ст. 204 ЦК України).

Положення ч. 3 ст. 554 ЦК України передбачають, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки, а відповідно до норм ст. 559 ч.ч. 1, 4 цього Кодексу, порука припиняється: із припиненням забезпеченого нею зобовязання; після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору (ст. 631 ч. 1 ЦК України), договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Встановлено, що за кредитним договором від 07.10.2008 № 0582/08/26-ZNv Акціонерний комерційний банк «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 19980,00 дол. США строком по 05.10.2018 і зі сплатою за нього 13,50% річних (а.с. 4-5, 9-11 т. 1). За умовами договору, забезпеченням повернення кредитних коштів, процентів, сплати неустойки є житловий будинок, розташований за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Угля, Груники, 168, заставною вартістю предмета іпотеки 218250,00 грн (п. 2.1.); позичальник, серед іншого, зобовязаний протягом дії договору страхувати предмет застави на користь банку (п. 3.3.7.); за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів (п. 4.1.); за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3. договору (крім п. 3.3.2.), позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5000,00 грн (п. 4.4.). Право банку вимагати у разі порушення зобовязань позичальником дострокового повернення кредиту та сплати всього належного за договором, включно зі штрафними санкціями, окрім того, що передбачене законом, випливає й із положень п.п. 3.2.2., 3.3.8. та інших умов договору.

Виконання зобовязань позичальником було забезпечено порукою ОСОБА_1 та ОСОБА_4, з кожним із яких банк уклав 07.10.2008 окремий договір поруки (відповідно, а.с. 6 і 7 т. 1). За умовами договорів поруки, кожен із поручителів поручився перед кредитором за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором і зобовязався солідарно із ним відповідати перед кредитором у повному обсязі за порушення (невиконання) зобовязань боржником, сплативши заборговане (зокрема, п.п. 1.1.-2.2., 3.1. договорів поруки). Пунктом 4.1. кожного з договорів поруки сторони узгодили, що порука припиняється у таких випадках: із припиненням зобовязань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

Таким чином, сторони договорів поруки встановили строк дії поруки, припинення якої повязали з моментом закінчення одного року з дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором.

Позичальник порушив свої зобовязання за кредитним договором і спричинив виникнення боргу, що його кредитор остаточно визначив станом на 16.04.2015 із такими складовими: прострочена заборгованість за кредитом 899,64 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 1,00 дол. США/21,783027 грн на цю дату є еквівалентом 19596,88 грн, поточна заборгованість за кредитом 13381,50 дол. США (еквівалент 291489,58 грн), прострочена заборгованість за процентами 2044,35 дол. США (еквівалент 44532,13 грн), поточна заборгованість за процентами 246,35 дол. США (еквівалент 5366,25 грн), пеня за період з 16.04.2014 по 15.04.2015 у розмірі 1175,43 дол. США (еквівалент 25604,38 грн), штраф за порушення п. 3.3.7. кредитного договору 5000,00 грн, загальний розмір заборгованості із урахуванням гривневого еквіваленту іноземної валюти 391589,22 грн. Заборгованість позичальника ОСОБА_3 ніким не оспорювалася та не спростовувалася по суті, підтверджується розрахунками, здійсненими кредитором за даними обороту коштів за кредитним договором від 07.10.2008 № 0582/08/26-ZNv, укладеним із ОСОБА_3 (а.с. 69-72, 77 т. 1), іншими матеріалами справи та встановлена рішенням Тячівського районного суду від 01.10.2015, яке в цій частині набрало законної сили.

З розрахунку заборгованості на а.с. 71 т. 1 убачається, що останні за часом сплати заборгованості за кредитним договором мали місце 03.03.2014 (проценти в розмірі 166,67 дол. США і 60,33 дол. США), а до цього платежі сплачувалися загалом регулярно. Розрахунок боргу та пені, що знаходиться на а.с. 8 і 171 т. 1, не має стосунку до справи, оскільки складений банком за даними обороту коштів за кредитним договором від 17.09.2007 № 0277/07/26-N, укладеним із ОСОБА_6, тобто, за іншим договором та щодо іншого позичальника.

Таким чином, кредитор реалізував право, передбачене кредитним договором, договорами поруки та законом, за змістом якого може вимагати дострокового повернення всього заборгованого, тобто, дострокового повного виконання зобовязання боржником із застосуванням правил щодо солідарної відповідальності поручителів разом із позичальником, чим визнав строк повного виконання зобовязання таким, що настав (змінив строк виконання зобовязання). Кредитор предявив до суду позов до боржників про солідарне стягнення боргу у межах річного строку після здійснення позичальником останнього за часом платежу за кредитним договором (менш ніж через вісім місяців після такого платежу), тобто, в межах строку дії поруки.

За таких умов, у будь-якому разі: позов було предявлено у межах визначеного в кредитному договорі строку його дії; до спливу річного строку, передбаченого договором поруки у відповідності до першого речення частини четвертої статті 559 ЦК України. Крім цього, беручи до уваги право кредитора змінити дату виконання зобовязання предявивши вимогу про дострокове повне виконання зобовязання шляхом подачі відповідного позову до суду, зміненим строком виконання зобовязання у даному конкретному випадку можна вважати день предявлення позову (29.10.2014).

Верховний Суд України у постанові від 17.09.2014 (справа № 6-53цс14) висловив правову позицію, відповідно до якої:

строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються (преклюзивний строк);

у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк підлягає обрахуванню з цієї дати;

правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в частині, зокрема, вимог про дострокове погашення кредитних коштів;

«предявленням вимоги» до поручителя протягом строку дії поруки (у разі, якщо строк поруки не встановлено в договорі шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, яким, зокрема, може бути день, встановлений кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації відповідного права) є предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку позовної вимоги до поручителя, що не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Виходячи з наведеного, враховуючи конкретні умови договорів поруки, слід дійти висновку, що на час предявлення позову, що розглядається, порука у межах визначеного договорами строку не припинилася, крім того, не припинилася порука і в частині вимоги про дострокове погашення заборгованого за кредитним договором, яка є окремим (спеціальним) передбаченим законом і договором засобом захисту прав кредитора та формою цивільно-правової відповідальності боржника за порушення зобовязання. Зазначене відповідає й змісту вказаної вище правової позиції Верховного Суду України, для відступу від якої апеляційний суд підстав не вбачає (ст. 214 ч. 2, ст. 360-7 ч. 1 ЦПК України). Висновок суду першої інстанції щодо припинення поруки внаслідок предявлення кредитором позову до поручителів за межами шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, не враховує підстав і умов виникнення у сторін та реалізації ними відповідних цивільних прав і обовязків, суперечить обставинам справи, умовам договорів і вимогам закону.

У постанові від 17.12.2014 у справі № 6-185цс14 Верховний Суд України зробив правовий висновок, згідно з яким: особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ч. 3 ЦК України); норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого; у випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За встановлених у справі обставин, кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із позичальником як солідарний боржник за окремим договором, тому підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами ст. 554 ч. 3 ЦК України відсутні. У справі йдеться саме про солідарну відповідальність кожного поручителя із боржником, а не про солідарну відповідальність поручителів між собою, у справі не ставиться і не вирішується питання про подвійне стягнення боргу. Фактичному стягненню у будь-якому разі підлягає тільки дійсний, реальний борг, подвійне фактичне стягнення боргу не допускається, питання, повязані з недопущенням подвійного стягнення (забезпечення стягнення саме реально наявного боргу) вирішуються на стадії виконавчого провадження.

Під час апеляційного розгляду справи після надходження її із суду касаційної інстанції відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляції та предявленого до нього позову з тих підстав, що не укладав договору поруки, з якого виникло його зобовязання. Такі міркування не можуть бути враховані під час вирішення справи за апеляцією кредитора та не можуть слугувати підставами для залишення ухваленого судом першої інстанції щодо цього відповідача рішення без змін.

Оскільки правомірність правочину презюмується, такий, доки є чинним, породжує відповідні правові наслідки. За змістом ст.ст. 57-60, ст. 179 ч. 1 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є лише ті факти, які мають значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, питання щодо необхідності зясування, встановлення відповідних фактів і обставин вирішуються з урахуванням характеру і суті спірних правовідносин, підстав і предмета позову, предмета доказування, що випливає з підстав і предмета позову. Чинність (дійсність) договору поруки, укладеного 07.10.2008 АКБ «Форум» із ОСОБА_1, не є предметом позову, що розглядається. Понад те, питання недійсності такого договору не було предметом судового розгляду (в т.ч., відповідного позову) до моменту заяви ОСОБА_1, зробленої на стадії повторного апеляційного розгляду справи, хоча сам ОСОБА_1 до цього подавав заяву про перегляд рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 17.03.2016 у звязку з нововиявленими обставинами (а.с. 193-197 т. 1), подавав на це рішення касаційну скаргу (а.с. 2-6 т. 2), де не наводив таку обставину, а виходив із законності відмови в позові судом першої інстанції до нього як до поручителя внаслідок припинення поруки. Самі по собі міркування про недійсність договору наразі є припущеннями, а відповідний спір, у разі його виникнення, вирішується судом.

Інших, окрім наведених вище, обставин, що підлягають перевірці під час нового апеляційного розгляду справи, немає. Відтак, на підставі ст. 309 ч. 1 п.п. 2, 4 ЦПК України та з урахуванням положень ст. 303 ч. 1 цього Кодексу апеляцію позивача слід задовольнити, рішення суду в частині відмови в позові про солідарне стягнення боргу, предявленому до поручителів, скасувати, ці вимоги кредитора задовольнити, зазначивши в резолютивній частині рішення про солідарне із позичальником стягнення боргу із кожного з поручителів окремо.

Керуючись ст. 303 ч. 1, ст. 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 2, 4, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_5, задовольнити, ухвалене щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_4 рішення Тячівського районного суду від 1 жовтня 2015 року скасувати, змінений позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення боргу задовольнити, стягнути на користь ПАТ «Банк Форум» () солідарно:

з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) і ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за кредитним договором від 07.10.2008 № 0582/08/26-ZNv у розмірі 17747,27 дол. США (сімнадцять тисяч сімсот сорок сім доларів США 27 центів), що за офіційним курсом НБУ 1,00 дол. США/21,783027 грн на 16.04.2015 є еквівалентом 386589,26 грн (трьохсот вісімдесяти шести тисяч пятисот вісімдесяти девяти гривень 26 коп.), яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 899,64 дол. США, поточної заборгованості за кредитом у розмірі 13381,50 дол. США, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 2044,35 дол. США, поточної заборгованості за процентами у розмірі 246,35 дол. США, пеню з розрахунку 0,2% за простроченим кредитом та процентами у розмірі 1175,43 дол. США, а також штраф за порушення п. 3.3.7. кредитного договору у розмірі 5000,00 грн;

з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) і ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) заборгованість за кредитним договором від 07.10.2008 № 0582/08/26-ZNv у розмірі 17747,27 дол. США (сімнадцять тисяч сімсот сорок сім доларів США 27 центів), що за офіційним курсом НБУ 1,00 дол. США/21,783027 грн на 16.04.2015 є еквівалентом 386589,26 грн (трьохсот вісімдесяти шести тисяч пятисот вісімдесяти девяти гривень 26 коп.), яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 899,64 дол. США, поточної заборгованості за кредитом у розмірі 13381,50 дол. США, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 2044,35 дол. США, поточної заборгованості за процентами у розмірі 246,35 дол. США, пеню з розрахунку 0,2% за простроченим кредитом та процентами у розмірі 1175,43 дол. США, а також штраф за порушення п. 3.3.7. кредитного договору у розмірі 5000,00 грн.

Стягнути на користь ПАТ «Банк Форум» з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 2153,80 грн у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді