Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"22" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 24 026,74 гривень; судові витрати в розмірі 1378,00 гривень покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 березня 2014 року о 18 годині 10 хвилин на вулиці Ковпака, 17 в м. Києві, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Хонда», державний реєстраційний знак НОМЕР_1, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки не пропустив транспортний засіб, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ», державний реєстраційний знак НОМЕР_2, чим порушив вимоги п. 10.2. ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Апеляційного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року у справі № 33/796/718/2014, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП з вини водія ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль марки «ЗАЗ», державний реєстраційний знак НОМЕР_2, що на праві приватної власності належить ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС-1524924, терміном дії з 07 червня 2013 року по 06 червня 2014 року. Згідно висновку експертного дослідження № 23108 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем ТОВ «Евро Асистанс» ОСОБА_3 від 20 березня 2014 року вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля марки «ЗАЗ», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП з урахуванням відновлювального ремонту становить 28 010,09 гривень. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП потерпілому відшкодована не була. У зв'язку з чим, власниця пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування, 14 листопада 2014 року звернулось до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. На час своєння даної ДТП, водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 6176 від 01 грудня 2014 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 23 341,74 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1/23108 від 03 грудня 2014 року. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «Евроасистанс» за послуги аварійного комісару за огляд авто та збір документів у розмірі 685,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 7068 від 26 серпня 2014 року та актом виконаних робіт за № 252 від 20 березня 2014 року. Відповідно до п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника, позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, у випадку неявки відповідача, просить провести розгляд справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 березня 2014 року о 18 годині 10 хвилин по вул. Ковпака, 17 в м. Києві між автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем НОМЕР_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до довідки, виданої ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, автомобіль НОМЕР_3 внаслідок ДТП, яка мала місце 06 березня 2014 року о 18 годині 10 хвилин по вул. Ковпака, 17 в м. Києві, отримав механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2014 року, ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальністю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року, постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2014 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення було скасовано. Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На даний час постанова Апеляційного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Відповідно до полісу АС/1524924 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 червня 2013 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_3 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПРОВІДНА», зі строком дії договору з 07 червня 2013 року по 06 червня 2014 року.

При цьому, згідно даних Центральної бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 станом на 06 березня 2014 року застрахована не була.

11 березня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 06 березня 2014 року о 18 годині 10 хвилин по вул. Ковпака, 17 в м. Києві.

Відповідно до Звіту № 23108 про оцінку КТЗ ЗАЗ TF48 держномер НОМЕР_4, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс», матеріальний збиток, завданий власникові КТЗ ЗАЗ TF48 держномер НОМЕР_4, в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням середніх розцінок на роботи Київського регіону, складає: 28 010,09 гривень.

11 березня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В подальшому, 03 грудня 2014 року позивачем на рахунок ОСОБА_2 на підставі довідки № 1 від 17 листопада 2014 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, наказу № 6176 від 01 грудня 2014 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2.», було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 23 341,74 гривень.

Додатково, позивачем були понесені витрати на послуги аварійного комісара на загальну суму 685,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 7068 від 26 серпня 2014 року та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_1 не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що відповідачем доказів щодо спростування вимог позивача суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 24 026,74 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 88, 208, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат у розмірі 24 026 гривень 74 копійки та судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок, а всього 25 404 (двадцять п'ять тисяч чотириста чотири) гривні 74 (сімдесят чотири) копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: