Справа № 618/74/17
Провадження № 2/618/57/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року

Дворічанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря Козирєвої О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 жовтня 2009 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,7200 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Дворічанського району Харківської області, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 210984, кадастровий № :06:000:0012, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 11, виданого на підставі розпорядження голови Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області від 12 січня 2005 року № 5, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3. Позивачу через відсутність витягу з поземельної книги державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, повязаних з оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3, у звязку з чим він просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,7200 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Дворічанського району Харківської області, згідно Державного акту серії ЯБ № 210984, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 та його представник за довіреністю ОСОБА_4 не зявились, надавши до суду заяву, в якій просять суд справу розглянути в їх відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Дворічанського району Харківської області у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно паспорту серії ММ № 457458, виданого 11 травня 2000 року Дворічанським РВ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_1 народився 16 грудня 1970 року в с. Кутьківка Дворічанського району Харківської області (а.с. 5-6).

30 жовтня 2009 року помер ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 237186 від 02 листопада 2009 року (а.с. 9).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 210984, виданого Дворічанською районною державною адміністрацією Харківської області 14 грудня 2007 року, на підставі розпорядження голови Дворічанської районної державної адміністрації

Харківської області від 12 січня 2005 року № 5, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,7200 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Дворічанського району Харківської області, КСП «Хвиля Революції» (а.с. 8).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 29 жовтня 2009 року, яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, заповів своєму племіннику ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно відповіді Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської № 210/01-16 від 23 лютого 2017 року, після смерті ОСОБА_3, який помер 30 жовтня 2009 року, із заявами про прийняття та відмову від спадщини до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської ніхто не звертався, тому спадкова справа не заводилася (а.с. 35).

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виданим сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_5, від 03 січня 2017 року, грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,7200 га, Державний акт серії ЯБ № 210984, складає 104633,05 гривень (а.с. 10-21).

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, і означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, у звязку з чим в даний час неможливо отримати витяг з поземельної книги, оскільки відсутній кадастровий номер на земельну ділянку, що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті дядька в нотаріальній конторі.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 слід визнати право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,7200 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Дворічанського району Харківської області, КСП «Хвиля Революції».

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах

заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показання свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимога бо заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог.

Відповідачем, всупереч вимог ст.ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не надано.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися позивач та його представник, як на підставу своїх вимог, а представник відповідача визнав позов і не заперечував проти його задоволення, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,7200 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Дворічанського району Харківської області, КСП «Хвиля Революції», згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 210984, кадастровий № :06:000:0012, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 11, виданого на підставі розпорядження голови Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області від 12 січня 2005 року № 5, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 30 жовтня 2009 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Є.О. Бунін