АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2104/17 Справа № 203/4319/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровськ від 20 жовтня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, прокуратури Дніпропетровської області, Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр російської драми ім.М.Горького», Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Дніпропетровського відділу поліції, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в останній редакції якого просив стягнути на його користь за рахунок коштів Державного бюджету у порядку відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, 79215грн.44коп. на відшкодування матеріальної шкоди у вигляді втраченого заробітку у звязку з відстороненням від роботи та 84100грн. на відшкодування моральної шкоди, визнати недійсними записи трудової книжки та поновити його на роботі на посаді заступника директора Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр російської драми ім.М.Горького».

Рішенням Кіровського райсуду м.Дніпропетровськ від 20.10.2016р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто на його користь з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України 79215грн.44коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 84100грн. на відшкодування моральної шкоди, визнано недійсними записи його трудової книжки за №29 від 09.07.2012р., №30 від 03.08.2012р. та №31 від 31.07.2014р.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області просив вказане рішення суду у частині стягнення моральної шкоди змінити, зменшивши його розмір та закрити провадження в частині вимог про відшкодування стягнення матеріальної шкоди у сумі 79215грн.44коп., посилаючись на невідповідність рішення суду у вказаних частинах вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині відшкодування майнової шкоди у вигляді втраченого заробітку скасуванню із закриттям провадження у справі у цій частині за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

12.04.2012р. прокурором Кіровського району м.Дніпропетровськ порушено кримінальну справу відносно заступника директора Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр російської драми ім.М.Горького» ОСОБА_2 за ч.5 ст.191 КК України за фактом розтати майна шляхом зловживання службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах (а.с.7 т.1).

11.05.2012р. постановою старшого слідчого прокуратури Кіровського району м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 притягнуто у якості обвинуваченого за ч.3,5 ст.191 КК України (а.с.9,10 т.1). Постановою того ж слідчого від 11.05.2012р. ОСОБА_2 відсторонено від посади заступника директора Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр російської драми ім.М.Горького» (а.с.11,12 т.1). Наказом директора театру від 06.06.2012р. на підставі вказаної постанови ОСОБА_2 відсторонено від роботи на вказаній посаді без збереження заробітної плати на час проведення досудового та судового слідства (а.с.23 т.1). 17.09.2013р. постановою слідчого СВ Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області раніше повідомлену ОСОБА_2 підозру змінено на ч.2 ст.367 КК України, якою передбачено правопорушення у вигляді службової недбалості, тобто, неналежного виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки (а.с.13,14 т.1).

25.03.2014р. Кіровським райсудом м.Дніпропетровськ постановлено вирок, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України з призначенням покарання у вигляді двох років позбавлення волі та звільненням його від відбування вказаного покарання з випробувальним строком на один рік (а.с.16-18 т.1). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.09.2014р. вказаний вирок скасовано, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України (а.с.19-22 т.1).

Відповідно до положень ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, дійми чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, зокрема, внаслідок її незаконного засудження та незаконного притягнення до кримінальної відповідальності відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Згідно ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеності участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Враховуючи встановлені обставини та зазначені вимоги закону, суд першої інстанції обґрунтовано на підставі ст.ст.4,13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» ухвалив рішення про стягнення на користь ОСОБА_2 84100грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності та незаконного засудження.

Твердження першого заступника прокурора Дніпропетровської області в апеляційній скарзі про неправильність рішення суду першої інстанції у цій частині безпідставні, суперечать наведеним вимогам закону та встановленим обставинам справи. Моральна шкода завдана ОСОБА_2 внаслідок незаконного засудження та притягнення його до кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням, яке тривало майже два з половиною роки та було закрито внаслідок відсутності у його діях складу злочину. Визначений судом першої інстанції розмір морального відшкодування відповідає ступеню та обсягу спричинених ОСОБА_2 моральних втрат, душевних страждань при тривалому порушенні його нормальних життєвих зв'язків із відстороненням його від роботи, звичного способу життя, що вимагали від нього додаткових зусиль для його організації. Присуджений розмір морального відшкодування відповідає також і вимогам ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», яким зазначено, що розмір моральної шкоди не може бути менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Доказів, які б давали підстави вважати, що розмір присудженого морального відшкодування має бути зменшений ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не містять, а тому у цій частині рішення суду першої інстанції зміні не підлягає.

Рішення суду першої інстанції в частині відшкодування майнової шкоди у вигляді втраченого заробітку підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у цій частині за такими підставами.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» громадянинові відшкодовуються заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій. За ст.12 Закону розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в п.1,3,4 статті 3 Закону залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії проводить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільно-процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду до суду першої інстанції в апеляційному порядку.

З наведених положень законодавства та обставин справи вбачається, що органом, який має вирішити питання про відшкодування ОСОБА_2 майнової шкоди у вигляді втраченого ним заробітку за час відсторонення від роботи на посаді заступника директора Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр російської драми ім.М.Горького» на підставі постанови старшого слідчого прокуратури Кіровського району м.Дніпропетровськ 11.05.2012р., є Кіровський райсуд м.Дніпропетровськ як суд, що розглядав кримінальну справу у першій інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_2 у передбаченому законом порядку до вказаного суду, який розглядав кримінальну справу у першій інстанції, із заявою про відшкодування втраченого заробітку не звертався. При цьому ОСОБА_2 права на таке звернення не втратив.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Враховуючи, що відшкодування ОСОБА_2 втраченого заробітку внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності та незаконного засудження має здійснити Кіровський райсуд м.Дніпропетровськ як суд, що розглядав кримінальну справу, справа в частині предявленого позову не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. У звязку з цим рішення суду першої інстанції у вказаній частині на підставі ч.1 ст.205,1 ст.310 ЦПК України підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі та з частковим задоволенням апеляційної скарги.

Керуючись ст.303,307,310,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровськ від 20 жовтня 2016 року в частині відшкодування майнової шкоди у вигляді втраченого заробітку скасувати та закрити провадження у справі у цій частині.

В іншій оскарженій частині рішення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.