01.03.2017 227/4305/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 березня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

Головуючий суддя - Притуляк С.А.

при секретарі - Коверченковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, яку обґрунтувала наступними обставинами. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.02.2004 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач також зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Отже, на думку позивача, при таких обставинах подальше перебування у шлюбі та збереження родини є неможливим.

Позивач звернулася до суду із заявою, згідно якої просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надав.

З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Судом встановлено, що 01.02.2014 року між сторонами було укладено шлюб, про що виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, зроблено відповідний актовий запис № 5 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 340558.

Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 584282, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, судом вбачається, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом також встановлено, що подружжя в межах даної цивільної справи, спору про виховання дитини та поділ спільного майна подружжя не має.

Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Отже, проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При задоволенні позову на користь позивача з відповідача, відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1, 8, 10, 11, 60, 61, 88, 158, 169, 208-209, 212-215, 218, 224, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 21, 104, 105, 110 - 115 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений 01.02.2004 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, зроблено відповідний актовий запис № 5 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 340558 розірвати.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВТ 109033, РНОКПП НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Після розірвання шлюбу прізвище «Рожко» ОСОБА_4 - змінити на «Крівільова» ОСОБА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк