Справа № 209/3106/16-ц
Провадження № 2/209/100/17
РІШЕННЯ

Іменем України

08 лютого 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права на спадщину за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої 23 вересня 2013 року тітки ОСОБА_5, на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вулиця Котельникова, будинок 11, житловою площею 23,7 кв. м., загальною площею 50,8 кв. м..

На обґрунтування позову зазначив, що 28 вересня 2013 року померла його тітка ОСОБА_5, яка була рідною сестрою його матері - ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вул. Котельников, 11, який належав тітці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 червня 2005 року після смерті її матері ОСОБА_6, померлої 24 травня 2004 року. Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку з надвірними будівлями належить його матері ОСОБА_3, яка набула право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 червня 2005 року після смерті її матері ОСОБА_6, померлої 24 травня 2004 року. Зазначений житловий будинок складається із двох житлових кімнат, має загальну площу 54,0 кв.м., житлову площу 26.1 кв.м., розташований на земельній ділянці, площею 1093 кв.м. Він єдиний постійно проживав та був зареєстрований у будинку. За життя ОСОБА_5 розпорядилась належним їй майном, зробивши 02 серпня 2013 року заповіт на його ім'я, згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, вона заповідала йому. Протягом встановленого законом строку після смерті ОСОБА_5 він звернувся до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну ОСОБА_5 1/2 частку вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця, так як згідно листа ОКП «ДБТІ" відомості стосовно реєстрації за ОСОБА_5 права власності на житловий будинок за адресою: м. Кам'янське, вул. Котельникова, буд. 11, на підприємстві відсутні. Вважає, що на момент смерті ОСОБА_5 належала 1/2 частка вказаного житлового будинку, не зважаючи на відсутність реєстрації за нею права власності на нерухоме майно, оскільки вона правомірно набула право власності на нього, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майно. В теперішній час виконати державну реєстрацію права власності на 1/2 частку вказаного домоволодіння за ОСОБА_5 неможливо, що у свою чергу унеможливлює юридичне оформлення ним спадщини після померлої тітки в нотаріальному порядку і порушує його права як спадкоємця та власника нерухомого майна. Він єдиний, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після померлої тітки, не відмовлявся від спадщини, утримує спадкове майно, зареєстрований та проживає у будинку, і вважає, що має право на визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, яка належала ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримував та надав суду пояснення аналогічні обгрунтуванню позову.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засідання позов визнала, не заперечує проти його задоволення.

Третя особа ОСОБА_4М, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Виходячи з наведеного, суд ухвалив, відповідно до ч. 2 ст.158 ЦПК УкраїниЦПК України, розглянути справу у судовому засіданні за відсутності третьої особи.

Вислухавши позивача, його представника і відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28 вересня 2013 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 17).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Котельникова, буд. 11, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 24 травня 2004 року матері ОСОБА_6, яке було видане 07 червня 2005 року державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстроване в реєстрі за номером: 1-2050, (а.с.10).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-2052 (а.с. 9), інша 1/2 частина житлового будинку по вул. Котельникова, буд. 11 в м. Кам'янське належить відповідачці ОСОБА_3.

Як вбачається із технічного паспорту, виготовленого станом на 12 січня 2005 року ( а.с. 11-13), житловий будинок розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вулиця Котельникова, буд. 11 складається із двох кімнат, має житлову площу 26,1 кв.м. та загальну площу 54,0 кв.м. і розташований на земельній ділянці, площею 1093 кв.м.

За життя, 02 серпня 2013 року ОСОБА_5 склала та нотаріально посвідчила заповіт, зробивши на випадок її смерті розпорядження про те, що усі її права та обовязки, які належали їй на день складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати їй в майбутньому, та все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, вона заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 14, 15).

29 жовтня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої 28 вересня 2013 року ОСОБА_5, син якої, а її батько ОСОБА_8, помер 18 листопада 2006 року (а.с. 51). За її заявою була заведена спадкова справа № 701/2013, - нотаріуса, та № 55224446 - у Спадковому реєстрі (а.с. 19).

19 березня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої 28 вересня 2013 року ОСОБА_5 (а.с. 59 оберт).

Постановою нотаріуса від 01 липня 2017 року, вих. № 1667 (а.с. 20) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: м. Кам'янське (колишній Дніпродзержинськ). вул. Котельникова, буд. 11, після померлої 28 вересня 2013 року ОСОБА_5, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, які були зареєстровані згідно чинного законодавства, а саме: через відсутність даних про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно в ОКП "Дніпродзержинське БТІ (а.с. 18, 20).

Як встановлено судом, померла ОСОБА_5 правомірно набула право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вул. Котельникова, буд.11, отримавши це майно у власність в порядку спадкування за заповітом після померлої 24 травня 2004 року ОСОБА_6. З моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона стала власником вказаного нерухомого майна.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, є правовстановлюючим документом, яке підтверджує право власності ОСОБА_5 на отриману нею у власність 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вул. Котельникова, буд.11

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Суд вважає, що відсутність державної реєстрації за померлою ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно на момент її смерті, яка повинна була лише підтвердити вже набуте право власності, не позбавила ОСОБА_5 права власності на 1/2 частку вказаного вище будинку, оскільки відсутність реєстрації за нею права власності на нерухоме майно, не є підставою, згідно ст. 346 ЦК України, для припинення права власності.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи (а.с. 50-63), окрім позивача, який є спадкоємцем за заповітом, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5М також звернулася її онука ОСОБА_4, батько якої - ОСОБА_8, який був сином спадкодавця, помер 18 листопада 2006 року. Інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися і спадщину не приймали.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкодавцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3П є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_5 Він у встановленому законом порядку та в строк прийняв спадщину та в подальшому не відмовився від її прийняття. Отже відсутні підстави для закликання ОСОБА_4, як спадкоємця за законом, до прийняття спадщини померлої ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним, що померлій ОСОБА_5 на момент її смерті належала 1/2 частка житлового будинку, розташованого в м. Кам'янське, по вул. Котельникова, буд 11, яка є спадковим майном і на яку за позивачем має бути визнане право власності в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права на спадщину за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої 23 вересня 2013 року тітки ОСОБА_5 на одну/другу частку житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вулиця Котельникова, буд. 11, житловою площею 23,7 кв.м., загальною площею 50,8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення рішення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара.