УХВАЛА

iменем України

Справа № 2-690/11

2-р/330/5/17

"23" лютого 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Ковальчук О.А.,

при секретарі Базаджи Т.О.,

за участю прокурора Токмакової К.М.,

представника Фонду державного майна України ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Якимівка Запорізької області заяву заступника прокурора Запорізької області про розяснення рішення Якимівського районного суду від 07.09.2016 року у справі № 2-690/11 за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах Фонду державного майна України до ОСОБА_2 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння вартістю 17500 гривень,

встановив:

13.02.2017 року до суду надійшла заява заступника прокурора Запорізької області про розяснення рішення Якимівського районного суду від 07.09.2016 року у справі № 2-690/11 за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах Фонду державного майна України до ОСОБА_2 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння вартістю 17500 гривень, в якій зазначено, що рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 07.09.2016 року у справі №2-690/11 витребувано з володіння ОСОБА_2 21/1000 частину комплексу, філії ЗАТ «Приазовкурорт» санаторій «Кирилівка» - ракушняків корпус №4, визначений на плані літерою В9-1, житловою площею 210,7 кв.м., загальною площею 358,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Санаторна та повернуто її у державну власність. Заявник просить розяснити рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 07.09.2016 року у справі №2-690/11, зазначивши при цьому, що Фонд державного майна України є саме тим органом державної влади, що здійснює управління нерухомим майном, яке витребувано у ОСОБА_2 у державну власність на підставі рішення Якимівського районного суду від 07.09.2016 року у справі №2-690/11, а також, що 21/1000 частина нерухомості, розташованого по вул. Санаторній, будинок 1 у смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області, є саме тим обєктом нерухомого майна, який витребувано у ОСОБА_2 у державну власність на підставі рішення Якимівського районного суду від 07.09.2016 року у справі 2-690/11, мотивуючи тим, що під час виконання судового рішення виникли труднощі у реєстрації нерухомого майна за державною.

Прокурор Токмакова К.М. підтримала дану заяву, просить її задовольнити на підставах викладених у заяві та стягнути судовий збір за подання заяви про розяснення судового рішення у сумі 800 гривень.

Представника Фонду державного майна України ОСОБА_1 підтримав дану заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду заяви. Згідно ч. 3 ст. 221 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши прокурора, представника Фодну державного майна України, суд прийшов до висновку, що заява заступника прокурора Запорізької області про розяснення рішення Якимівського районного суду від 07.09.2016 року у справі № 2-690/11 за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах Фонду державного майна України до ОСОБА_2 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння вартістю 17500 гривень підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України, ст.. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У силу вимог ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності у тому числі про витребування майна з чужого незаконного володіння, є підставою для державної реєстрації права власності на це майно.

Таким чином, указане рішення районного суду Запорізької області від 07.09.2016 у справі №2-690/11 є підставою для державної реєстрації права державної власності на це майно.

Водночас, при зверненні 27.01.2017 року представника Фонду державного майна України до Центру надання адміністративних послуг у м. Запоріжжі з метою проведення таких реєстраційних дій у прийнятті документів було відмовлено через незазначення у рішенні суду: назви державного органу, який від імені держави здійснюватиме право державної власності; повної адреси обєкта нерухомості (номеру будівлі).

Згідно з Вимогами для оформлення заяв у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 21.11.2016 року № 3276/5, заяви у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно оформлюються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та мають містити відомості, зокрема, про заявника, субєкта речового права.

Статтею 326 Цивільного кодексу України встановлено, що у державній власності є майно, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами.

Пунктом 21 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, зобовязує державного реєстратора у разі проведення державної реєстрації виникнення права власності на нерухоме майно внести до запису про право власності та субєкта цього права для держави такі відомості як, зокрема, відомості про державу Україна; найменування органу державної влади, що здійснює управління нерухомим майном; податковий номер органу державної влади; форма власності.

Таким чином, зазначення у документах, поданих для державної реєстрації права державної власності на обєкт нерухомого майна, органу державної влади, що здійснює управління таким майном, є обовязковим. Відсутність цих відомостей унеможливлює здійснення державної реєстрації, а відтак і виконання рішення суду у цій частині.

Прокурор при зверненні до суду в інтересах держави зазначив державний орган, уповноважений на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах, а саме Фонд державного майна України, та обґрунтував, що саме цей орган здійснює повноваження по управлінню державним майном.

Крім того, згідно з вимогами заяви у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно мають також містити відомості про обєкт нерухомого майна, у тому числі його реєстраційний номер.

Відповідно до п.п. 10,11 Порядку під час розгляду заяви у сфері державної реєстрації прав державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та субєкта цього права; інші речові права та субєкта цих прав; іпотеку та субєкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та та субєкта цих прав. Пошук у Державному реєстрі прав указаних відомостей здійснюється за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер обєкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами, як, зокрема, адреса обєкта нерухомого майна, що включає в себе назву адміністративно-територіальної одиниці (область), району, населеного пункту або селищної, сільської ради. У разі здійснення пошуку з використанням назви населеного пункту зазначається адреса в межах такого населеного пункту назва вулиці (проспекту, бульвару, площі тощо) та номер обєкта нерухомого майна (будинку, будівлі, споруди).

Отже, зазначення у документах, поданих для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, даних про такий обєкт, що дозволять ідентифікувати його в Державному реєстрі прав, є обовязковим. Відсутність таких відомостей унеможливлює здійснення державної реєстрації, а відтак і виконання рішення суду в цій частині.

Прокуратурою Запорізької області з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зясовано, що ОСОБА_2 на праві власності належить 21/1000 частина обєкту нерухомості, розташованого по вул. Санаторній, будинок 1 у смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області. Підставою виникнення права власності на цей обєкт зазначено дублікат договору купівлі-продажу, 2002, 30.07.2007, Приватний нотаріус ОСОБА_3 Якимівського районного нотаріального округу.

Як вбачається з матеріалів судової справи №2-690/11 саме на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2004, дублікат якого 30.07.2007 видано нотаріусом та зареєстровано за номером 2002, ОСОБА_2 поза волею власника набув право власності на обєкт нерухомості, який з його чужого незаконного володіння витребувано рішенням суду від 07.09.2016 року. Внаслідок укладення цього договору та видачі його дублікату Комунальним підприємством «Якимівське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2 16.12.2009 року видано витяг про реєстрацію права власності на частину нерухомого майна. У подальшому, після запровадження з 01.01.2013 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідні дані про право власності ОСОБА_2 державним реєстратором були перенесені до цього реєстру. Під час перенесення записів дата та час державної реєстрації таких речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень відповідає даті та часу їх державної реєстрації у відповідних розділах/ інформаційних системах і залишається незмінною.

Таким чином, вбачається, що 21/1000 обєкту нерухомості, розташованого по вул. Санаторній, будинок 1 у смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області, є тим самим обєктом, який витребувано у ОСОБА_2 на підставі рішення Якимівського районного суду від 07.09.2016 року у справі №2-690/11.

Отже, з метою забезпечення виконання рішення Якимівського районного суду від 09.09.2016 року у справі №2-690/11, останнє потребує розяснення у частині визначення органу, уповноваженого від імені держави на здійснення функцій власника, а також ідентифікувати адреси обєкта нерухомого майна, що витребується у власність держави.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим суд за заявою осіб, які брали участь у справі, може постановити ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В стягненні судового збору за подання заяви про розяснення судового рішення у сумі 800 гривень, суд вважає необхідним відмовити, оскільки ст. 88 ЦПК України передбачає вирішення питання про стягнення судових витрат під час ухвалення судового рішення, а не його розяснеення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209,210, 221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву заступника прокурора Запорізької області про розяснення рішення Якимівського районного суду від 07.09.2016 року у справі № 2-690/11 за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах Фонду державного майна України до ОСОБА_2 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння вартістю 17500 гривень задовольнити в повному обсязі.

Розяснити рішення Якимівського районного суду від 07.09.2016 року у справі №2-690/11 за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах Фонду державного майна України до ОСОБА_2 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння вартістю 17500 гривень, зазначивши при цьому, що Фонд державного майна України (, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9, 01601) є саме тим органом державної влади, що здійснює управління нерухомим майном, яке витребувано у ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 61058, ідентифікаційний код НОМЕР_1) у державну власність на підставі рішення Якимівського районного суду від 07.09.2016 року у справі №2-690/11. А також, що 21/1000 частина нерухомості, розташованого по вул. Санаторній, будинок 1 у смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області, є саме тим обєктом нерухомого майна, який витребувано у ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 61058, ідентифікаційний код НОМЕР_1) у державну власність на підставі рішення Якимівського районного суду від 07.09.2016 року у справі 2-690/11.

Відмовити заступнику прокурора Запорізької області у стягненні судового збору за подання заяви про розяснення судового рішення у сумі 800 гривень.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: