АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/5503/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гончарук В.П.
Провадження № 22-ц/796/3036/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо», третя особа: Первинна профспілка Комунального підприємства «Плесо» Київської міської профспілки працівників житлово-комунального господарства та сфери послуг, про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» (далі - КП «Плесо»), третя особа: Первинна профспілка КП «Плесо» Київської міської профспілки працівників житлово-комунального господарства та сфери послуг, про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Скасовано п.п. 1.17 п.1 наказу №34 - к/тр КП «Плесо» про звільнення ОСОБА_1

Поновлено ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року на посаді провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів КП «Плесо».

Стягнуто з КП «Плесо» на користь ОСОБА_1 39 301,08 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з КП «Плесо» в дохід держави 1378,00 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Плесо» просить скасувати вказане рішення суду. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини справи. На думку апелянта, суд дійшов безпідставного висновку про те, що звільнення ОСОБА_1 було здійснено з порушенням вимог ч. 2 ст. 40 КЗпП України, посилаючись на те, що в день оголошення позивачу попередження про вивільнення, останньому не пропонувалися всі вакантні посади, а пропонувалися тільки вибіркові посади, на які позивач не надав згоди на переведення. Зазначає, що у протоколі профкому №9 від 11 лютого 2016 року відсутні обґрунтування заборони звільнення позивача.

В апеляційній інстанції представник КП «Плесо» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник третьої особи - первинної профспілки КП «Плесо» не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 16 березня 2007 року позивач ОСОБА_1 обіймав посаду провідного інженера лісового господарства служби утримання лінійних гідротехнічних споруд у Державному КП «Плесо», а з 02 червня 2015 року - посаду провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів КП «Плесо» (а. с. 12-15, т. 1).

На підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради № 502 від 08 квітня 2008 року державне КП «Плесо» перейменовано у КП «Плесо».

16 грудня 2015 року ОСОБА_1 ознайомлено з попередженням про наступне вивільнення з посади провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів 29 лютого 2016 року у зв'язку зі зміною структури та штатного розпису КП «Плесо» відповідно до наказу № 164 від 10 грудня 2015 року «Про затвердження змін до організаційної структури» та наказу № 165 від 11 грудня 2015 року «Про затвердження змін до штатного розпису» (а.с. 26, т. 1).

Наказом № 34/к/тр від 29 лютого 2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів КП «Плесо» у зв'язку з скороченням штату працівників і відмовою від переведення на іншу роботу. Підстава - попередження про наступне вивільнення від 16 грудня 2015 року; рішення профспілкового комітету (протокол від 11 лютого 2016 року № 9) без обґрунтування відмови (а. с. 41, т. 1).

29 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Плесо», третя особа: первинна профспілка КП «Плесо» Київської міської профспілки працівників житлово-комунального господарства та сфери послуг, про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Суд скасував п.п. 1.17 п.1 наказу №34 - к/тр КП «Плесо» про звільнення ОСОБА_1, поновив його на посаді провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів КП «Плесо» з 01 березня 2016 року, а також стягнув з КП «Плесо» на позивача 39 301,08 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним наказів КП «Плесо» № 164 від 10 грудня 2015 року «Про затвердження змін до організаційної структури» та від 11 грудня 2015 року № 165 «Про затвердження змін до штатного розпису» в частині скорочення посади провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача було здійснено КП «Плесо» з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки ОСОБА_1 не були запропоновані всі наявні вакантні посади.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а ухвалене рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення штату працівників.

Звільнення з цієї підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП України).

Статтею 141 КЗпП України визначено обов'язок власника або уповноваженого ним органу правильно організовувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності.

При звільненні працівників у зв'язку зі скороченням чисельності або штату повинні додержуватись правила щодо переведення звільнених працівників на іншу роботу при наявності вакантних робочих місць (посад) і згоди працівників.

Згідно із частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Порушення зазначеного порядку щодо пропонування працівнику іншої роботи є підставою для поновлення працівника на роботі.

Як убачається з матеріалів справи 16 грудня 2015 року ОСОБА_1 був письмово попереджений про наступне вивільнення з займаної посади 29 лютого 2016 року та йому було запропоновано переведення на посаду робітника з благоустрою мобільної (спеціалізованої) бригади. ОСОБА_1 відмовився від переведення за запропоновану вакантну посаду, про що зазначив власноручно на попередженні (а.с. 25, т.1).

29 лютого 2016 року начальником відділу кадрової роботи за з спеціальних питань Вакуленко В., начальником договірно-правового відділу Осіпчук Д., заступником начальника відділу кадрової роботи та з спеціальних питань Тищенко Н. ОСОБА_1 запропоновано ознайомитися з списком вакантних посад в КП «Плесо». Ставити підпис про ознайомлення зі списком вакантних посад ОСОБА_1 відмовився, писати заяву на переведення на будь-яку вакантну посаду відмовився. Дані обставини були зафіксовані у відповідному акті № 12 від 20 лютого 2016 р. (а.с.97, т.1). 29 лютого 2016 року ОСОБА_1 ознайомлений з наказом про звільнення № 34-к/тр у зв'язку зі скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 не заперечував, що 29 лютого 2016 року комісією у складі Вакуленко В., Осіпчук Ю. і Тищенко Н. йому був наданий список вакантних посад КП «Плесо». ОСОБА_1 зазначив, що членами комісії було обумовлено, що він може претендувати лише на певні вакантні посади у даному списку. ОСОБА_1 також наголошував, що при звільненні йому не була запропонована вакантна посада товарознавця відділу матеріально-технічного забезпечення.

В суді першої інстанції зафіксовані у акті від 29 лютого 2016 року пропозиції позивачу всього списку вакантних посад КП «Плесо» шляхом допиту свідків за ініціативою позивача або його представника не перевірялися. Відтак, у суду першої інстанції не було підстав для висновку, що вакантні посади були запропоновані ОСОБА_1 вибірково.

Посилання ОСОБА_1 про наявність станом на 29 лютого 2016 року в КП «Плесо» вакантної посади товарознавця відділу матеріально-технічного забезпечення є безпідставними. Як убачається з матеріалів справи, посада товарознавця відділу матеріально-технічного забезпечення була введена штатним розкладом КП «Плесо» з 01 березня 2016 року, тобто після звільнення позивача на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду про порушення вимог законодавства про працю при звільненні ОСОБА_1 не відповідає встановленим обставинам по справі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав на незаконності наказів КП «Плесо» № 164 від 10 грудня 2015 року «Про затвердження змін до організаційної структури» та від 11 грудня 2015 року № 165 «Про затвердження змін до штатного розпису» в частині скорочення посади провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів. Проте рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_1 не оскаржив в апеляційному порядку.

Відмова первинної профспілки КП «Плесо» у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 у зв'язку з скороченням штату працівників, викладена у протоколі засідання № 9 від 11 лютого 2016 року не є підставою для поновлення ОСОБА_1 на роботі. Відповідно до ч. 6 ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового до говору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішення немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має прав звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

У протоколі засідання профспілки КП «Плесо» № 9 від 11 лютого 2016 року відмова у наданні згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 була обґрунтована відсутністю переконливої інформації керівника про доцільність скорочення посади працівника. Оцінка доцільність зміни структури підприємства не відноситься до компетенції профспілки, а тому відмову профспілки у наданні згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 не можна визнати обґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним наказу КП «Плесо» від 29 лютого 2016 року в частині звільнення його з посади провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відому у їх задоволенні.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

У зв'язку з скасуванням рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 підлягає також скасуванню рішення суду в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним наказу КП «Плесо» від 29 лютого 2016 року в частині звільнення його з посади провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування п.п.1.17 п.1 наказу №34 - к/тр Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» про звільнення ОСОБА_1, поновлення на посаді провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів, а також стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді