Справа № 214/5726/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Саксаганської районної у місті м. Кривого Рогу про визнання права власності в порядку спадкування, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на ? частку трикімнатної квартири загальною площею 56,54 кв.м., житловою площею 37,10 кв.м., що знаходиться на пятому поверсі девятиповерхового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Космонавтів, 27/34 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 09.02.2016 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 09.02.2016 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті останньої залишалася спадщина у вигляді ? частини квартири, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Космонавтів, 27/34. Для того щоб оформити право власності на спадкове майно позивач звернувся до нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3В, проте у видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру останньому було відмовлено, в звязку з тим, що свідоцтво про право власності на житло № 784, видане 14 вересня 2015 року органом приватизації виконкому Саксаганської райради, згідно з розпорядженням від 19 серпня 2015 року, не зареєстроване уповноваженому на те органі, тобто право власності на ? частку квартири у ОСОБА_2 не виникли у повному обсязі.

Тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач до зали судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача, до зали судового засідання не зявився, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Так, згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 097183 ОСОБА_1 народився 28 грудня 1993 року, його батьками зазначені ОСОБА_4В та ОСОБА_2 (а.с. 5)

ОСОБА_2, померла 09 лютого 2016 рок, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 295 (а.с.6)

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 784 від 14 вересня 2015 року, квартира, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Космонавтів, 27/34 належить на праві спільної сумісної, часткової власності в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 7)

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_3 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері, в зв'язку з тим що свідоцтво на право власності на житло № 784, не зареєстроване в уповноваженому на те органі. (а.с.9)

Згідно довідки від 01.03.2016 року, ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18 травня 1990 року по день смерті 09 лютого 2016 року. На дань смерті останньої в реєстрації за даною квартирою значиться одна людина ОСОБА_1 (а.с. 36 зворот)

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за життя ОСОБА_2 заповіт не склала (а.с.37)

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно приписів ст.ст. 1222-1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Згідно приписів ст.. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності у нього документа, що засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже судом, на підставі наданих письмових доказів, встановлено, що ОСОБА_1С та ОСОБА_2 оформили приватизацію квартири та отримали свідоцтво про право власності по ? частині квартири, кожному, за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Космонавтів, 27/34 але право власності не було зареєстровано в установленому Законом порядку (а.с7). Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. Позивач звернувся до держаного нотаріуса, для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, проте останньому було відмовлено в зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с.9)

Позивач, як спадкоємець за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 через те що власники квартири не зареєстрували право власності на квартиру в уповноваженому на те органі, позбавлений можливості оформити спадщину за законом у нотаріуса, про що свідчить копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09 вересня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, щодо визнання за ним право власності на ? частку трикімнатної квартири загальною площею 56,54 кв.м., житловою площею 37,10 кв.м., що знаходиться на пятому поверсі девятиповерхового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Космонавтів, 27/34 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 09.02.2016 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом, не відмовився від прийняття спадщини та ОСОБА_2 за життя заповіту не склала. Перешкодою для реалізації права на спадкування за законом є відсутність реєстрації в уповноваженому на та органі свідоцтва на право власності на житло № 784, виданого 14 вересня 2015 року органом приватизації виконкому Саксаганської районної у місті ради, згідно з розпорядженням № 331 від 19 серпня 2015 року на підставі якого право власності на квартиру розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Космонавтів, 27/34 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частці кожному.

Таким чином, суд вбачає що єдиним способом захисту цивільного права позивача права на спадкування за законом, є визнання права власності на ? частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_1 ОСОБА_2, померлої 09.02.2016 р. Відсутність державної реєстрації права власності на квартиру не є перешкодою для визнання права власності на ? частину спірної квартири в порядку спадкування за законом оскільки за життя ОСОБА_1 фактично набула права власності на ? частину квартири, прийнявши участь в її приватизації.

В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим уст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 318, 319, 392, 1216, 1218, 1225, 1261, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст. 81, 86, 87, 89, 120, 125, 126, 131, 152 ЗК України,ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконкому Саксаганської районної у місті м. Кривого Рогу про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину трикімнатної квартири загальною площею 56,54 кв.м., житловою площею 37,10 кв.м., що знаходиться на пятому поверсі девятиповерхового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Космонавтів, 27/34 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 09.02.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Щеняєва