У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоІзмайлової Т.Л.,
суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_8, ОСОБА_9 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 посилалися на те, що житловий будинок із господарчо-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 належить їм на праві власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Реалізувати право власності на зазначений будинок не мають можливості, оскільки ним користуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які вселились до вказаного будинку за життя батька та проживали без реєстрації до дня його смерті. Відповідачі не є членами їх родин. Зазначили, що вони ніколи не надавали згоди на використання будинку для проживання, будь-яких письмових угод найму або оренди ні з батьком, ні з ними не укладалося. Проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обмежує їх право користуватися та розпоряджатись зазначеним будинком на власний розсуд, у зв'язку із чим останні просили суд усунути перешкоди у користуванні і розпорядженні належним їм на праві власності житловим будинком із господарчо-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом їх виселення.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2016 року, позов ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено. Зобов'язано усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження ОСОБА_6, ОСОБА_7 належним їм будинком із господарчо-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 шляхом виселення з нього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, ОСОБА_9 порушують питання про скасування оскаржуваних рішень судів із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_6, ОСОБА_7 є власниками будинку АДРЕСА_2, який їм належить у порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У вказаному будинку з січня 2009 року без реєстрації проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які чинять перешкоди позивачам у здійсненні їх права користування та розпорядження вищевказаним будинком.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що відповідачі набули право проживання у спірному будинку у межах правовідносин з попереднім власником, та оскільки законодавство не передбачає перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника, дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

З огляду на викладенеколегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішень судів попередніх інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Т.Л. Ізмайлова Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова