Справа № 346/5397/16-ц
Провадження № 2/346/124/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Хільчука І.І.,

секретаря Олексюк Г.І.,

з участю: представника позивача Домашевської Х.В.,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом Коломийської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

13 жовтня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні його представник пояснила, що відповідачка ОСОБА_2, яка згідно свідоцтв про народження є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ухиляється від виконання передбачених ст. 150 СК України обов'язків щодо виховання та розвитку дітей.

Реєстрація народження дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проведена відповідно до ч. 1 ст.135 СК України.

Так, відповідно до вимог зазначеної вище ч.1 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Однак, ОСОБА_2 про фізичний, духовний та моральний дітей не піклується, вихованням не займається.

Відповідно до довідки, виданої Коломийським міжрайонним фтизіопульмонологічним диспансером від 12.08.2016 року №286, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Коломийському міжрайонному фтизіопульмонологічному диспансері з діагнозом РМРТБ правої легені (туберкульоз), хвора відмовляється від лікування, є епід. небезпечною для оточуючих та становить загрозу для здоров'я своїх дітей.

3гідно характеристики, виданої Сідлищенською сільською радою від 29.08.2016 року №100, в сільську раду неодноразово поступали скарги від сусідів, від брата ОСОБА_6 на ОСОБА_2. Неодноразово виконкомом Сідлищенської сільської ради проводились бесіди з гр. ОСОБА_2 про виховання її неповнолітніх дітей, на що дана громадянка не реагувала. В господарстві не утримує нічого, участі у громадському житті села не приймає.

Відповідно до клопотання адміністрації комунального закладу Коломийської районної ради «Коломийського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» від 03.06.2016 року № 368 ОСОБА_2 загрожує безпеці здоров'я дітей.

3гідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 16.08.2016 року, виявлено, що умови проживання задовільні. Мати відмовляється від госпіталізації.

Клопотанням Коломийського районного центру первинної медико-санітарної допомоги від 30.05.2016 року № 347 висловлена стурбованість щодо перебування ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають в житловому приміщенні разом з матір'ю. Матір після лікування в обласному фтизіопульмонологічному диспансері була направлена 27.05.2016 року на подальше лікування в Коломийський фтизіопульмонологічний диспансер (стаціонарний відділ № 1 в с. Ценява), але вона категорично відмовляється від лікування в даному закладі. ОСОБА_2 веде розгульний спосіб життя. Діти є свідками непристойних ситуацій зі сторони матері та її оточуючих.

18.08.2015 р. відбулась Комісія з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, на якій вирішили порушити питання в судовому порядку щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

З метою забезпечення прав малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на належне матеріальне утримання, просить суд позбавити відповідачку батьківських прав стосовно її малолітніх дітей стягувати із ОСОБА_2 на користь малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі по 400 грн. щомісяця, які зарахувати на особистий рахунок дитини у Державному Ощадному банку України, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі по 500 грн. щомісяця, які зарахувати на особистий рахунок дітей у Державному Ощадному банку України.

Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, оскільки вона любить своїх дітей, дбає про них, не враховуючи того, що перебуває на лікуванні, намагається забезпечити їх матеріально, приймає участь у їх розвитку. Вважає, що обставини, які зазначені у позовній заяві жодним чином не підтверджують те, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

З'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.5-7/.

Згідно висновку органу опіки та піклування Коломийської районної державної адміністрації від 13.10.2016 р. комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей, оскільки вона про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей не піклується, вихованням не займається, створює загрозу для здоров'я своїх дітей /а.с.15-16/.

Статтями 11,12,15 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, з наступними змінами, передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків.

Встановлено ст.164 СК України, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко, поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківськйх прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

На даний час відповідачка проходить стаціонарне лікування в Коломийському фтизіопульмонологічному диспансері (стаціонарний відділ № 1 в с. Ценява), змінила спосіб життя, вона любить своїх дітей, по можливості дбає про них, приймає участь у їх розвитку /а.с.66-68/, матеріально-побутові умови для проживання дітей задовільні /а.с.14/, а тому підстав передбачених ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав жодних немає.

Суд критично оцінює висновок органу опіки та піклування райдержадміністрації 706/01-055/154 від 13.10.2016 року щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки наведеними в судовому засіданні доказами спростовано досліджені комісією служби у справах дітей обставини ухилення від виконання передбачених ст.150 СК України обов'язків щодо виховання та розвитку дітей з боку відповідачки, а тому в задоволенні позову слід відмовити та надати ОСОБА_2 можливість належним чином виконувати свої батьківські обов'язки.

На підставі ст.,ст. 150, 164, 165, 166 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та керуючись ст.,ст. 209, 214-216, 218, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Коломийської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 346/5397/16-ц.

Суддя Хільчук І. І.