Справа № 333/1031/17
Провадження № 2-о/333/102/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Герасименко С.Г.,

народних засідателів Філіпповської А.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі Уляницькій Д.О.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника лікарні ОСОБА_2,

лікаря-психіатра ОСОБА_3,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_4,

законного представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву головного лікаря КУ «Обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у психіатричну лікарню у примусовому порядку.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, є інвалідом III групи по психічному захворюванню. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2016 року визнаний недієздатним, піклувальником призначений батько ОСОБА_5. Із анамнезу відомо, що спостерігається у лікаря-психіатра з 1996 року з діагнозом: «Легка розумова відсталість із порушенням поведінки». У клінічній картині захворювання домінує інтелектуальне зниження й розлади поведінки з агресивними тенденціями. Більш 10 раз лікувався стаціонарно у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. В 2006 році визнаний інвалідом III групи. Остання виписка з стаціонару 17.10.2012 року. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймав нерегулярно, дільничного лікаря-психіатра відвідував на вимогу та під контролем батька. Від стаціонарного лікування відмовлявся, тікав з дому. Зі слів батька-опікуна, психічний стан змінився протягом декількох тижнів: бродяжить, не стежить за собою, відмовляється від їжі, дратівливий, агресивний, конфліктний, чіпляється на вулиці до перехожих, сексуально розгальмований, «на всі мої зауваження реагує погрозою в мою адресу або щось зробити з собою». 28.02.2017 року по направленню дільничного лікаря-психіатра в супроводі батьків доставлений у приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу, у зв'язку із чим був госпіталізований у примусовому порядку. 01.03.2017 року о 8.30 оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: доступний контакту, емоційно лабільний, настрій нестійкий, конфліктний, дратівливий, афективно заряджений на адресу батька й мачухи, агресивний, злісний, збуджений, імпульсивний, стукає кулаком по тумбочці, стереотипно повторює - «вони мене дістали... їсти не хочу, краще здохну...». «Голоси» заперечує, маячні ідеї не виявляє. Інтелект знижений, словниковий запас низький. На зауваження реагує роздратуванням. Чіпляється до навколишніх, замахується. У бесіді повідомив: «Батько мене дістав, хочу жити із друзями... я його приб'ю або сам стрибну з моста». Суіцидальні думки під час огляду заперечує. Критика до хвороби відсутня. Теперішній стан хворого можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з вираженим порушенням поведінки, з високою вірогідністю скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе та оточуючих. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хворий потребує обовязкової госпіталізації.

Прокурор не заперечує проти задоволення заяви.

Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 01.03.2017 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 01.03.2017 року, встановлено, що ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з вираженим порушенням поведінки. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 280, 281, 282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня» задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у КУ «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 6) у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Г. Герасименко

Народні засідателі А.О. Філіпповська

ОСОБА_1