Справа № 746/407/16-ц Провадження № 22-ц/795/339/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Цигура Н. А. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко О.І.,
суддів:Вінгаль В.М., Кузюри Л.К.,
при секретарі:Шевченко М.О.,
за участю:відповідача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6., прокурора Оліфір А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2016 року у справі за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_5, Срібнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури відмовити.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки водного фонду, укладений 20 січня 2006 року між Срібнянською районною державною адміністрацією та ОСОБА_5, зареєстрований у Державному реєстрі земель за №01; зобов'язано ОСОБА_5 повернути земельну ділянку загальною площею 9,2221 га до земель водного фонду Срібнянської селищної ради; вирішено питання про стягнення судових витрат.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Відповідач вказує, що в матеріалах справи та в самому рішенні відсутні будь-які посилання на нормативно-правові акти та докази того, що Чернігівська обласна державна адміністрація дійсно являється розпорядником земель водного фонду в Срібнянському районі. За доводами ОСОБА_5, орендна плата не була меншою від податку за земельну ділянку (0,3% від грошової оцінки одиниці площі ріллі по області), як цього вимагало законодавство, а тому до бюджету надходили кошти у встановленому законом та визначеному угодою сторін розмірі. Відповідач посилається, що прокурором не доведено, як саме порушуються права держави через обрахування сторонами договору нормативної грошової оцінки землі іншим методом, а тому вимоги заявленого позову слугують лише формальним приводом для припинення договірних відносин. ОСОБА_5 зазначає, що він вживає заходів щодо проведення та розрахунку нормативно-грошової оцінки земельної ділянки водного фонду для подальшого внесення відповідних змін до Договору, і якщо прокурор доведе, що до бюджету дійсно не надійшли кошти у зв'язку з невірним розрахунком нормативно-грошової оцінки, то відповідач згоден відшкодувати таку різницю. Крім того, відповідач вважає, що суддя заздалегідь прийняла рішення по даній справі на користь позивача, оскільки фактично за 4 дні до винесення Срібнянським районним судом рішення на сайті прокуратури Чернігівської області розміщена стаття „За позовом прокурора суд визнав недійсним договір оренди 9 га землі із розташованим на ній об'єктом водного фонду", а в мотивувальній частині судового рішення зазначено, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, хоча в резолютивній частині зазначено, що позов задоволено.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що розпорядженням Срібнянської райдержадміністрації №290 від 31 серпня 2005 року надано ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок загальною площею 8,2 га, в тому числі 8,2 га під водою земель водного фонду Срібнянської селищної ради в ур. Вирвихвіст для риборозведення та організації зон відпочинку (а.с.13).

Розпорядженням Срібнянської райдержадміністрації №16 від 28 січня 2006 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду із земель державної власності (водного фонду) загальною площею 18,2504 га, в тому числі 8,3059 га ставка (плеса води) та 0,9162 га сіножатей - смуга відведення для потреб експлуатації ставка, 0,2855 га - площа греблі, 8,7428 га - прибережна смуга, для риборозведення. (а.с.14).

20 січня 2006 року між Срібнянською районною державною адміністрацією (орендодавець) і ОСОБА_5 (орендар) було укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для риборозведення та організації зони відпочинку, яка знаходиться на землях водного фонду Срібнянської селищної ради в ур. „Вирвихвіст" Срібнянського району, площею 9,2221 га, з них: 8,3059 га - ставка (плеса води); 0,9162 га - сіножатей - смуга відведення для потреб експлуатації ставка. Договір укладено на 49 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 63 654,03 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 830,59 грн. помісячно рівними частками (а.с.8-11). Договір зареєстрований у Срібнянському районному відділі ЧРФ ДП „Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23 січня 2006 року за №01.

Додатковою угодою до договору оренди землі внесено зміни до п.9 договору в частині форми та розміру орендної плати, а саме визначено, що орендна плата вноситься орендарем за рік у грошовій формі та розмірі: за земельну ділянку під водою та водними об'єктами - 890,59 грн.; за водні об'єкти, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення - 150,42 грн. (а.с.12).

Згідно інформації Срібнянської райдержадміністрації станом на 16 серпня 2016 року технічна документація з нормативної грошової оцінки земель та інформація щодо її затвердження рішенням районної ради до районної державної адміністрації не надходила; будь-які матеріали щодо розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки водного фонду в справі відсутні (а.с.16).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність проведення нормативно- грошової оцінки землі при укладенні договору оренди створило умови для незаконного встановлення розміру орендної плати, що призводить до ненадходження коштів до бюджету, чим порушено інтереси держави. Також судом першої інстанції встановлено наявність підстав для повернення спірної земельної ділянки до земель водного фонду Срібнянської селищної ради, оскільки земельна ділянка водного фонду набута ОСОБА_5 в користування без дотримання вимог Закону, який регулює її надання.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів апеляційного суду з таких підстав.

Статтею 116 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

За змістом частини першої статті 15 Закону України „Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України „Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України „Про плату за землю", та перевищувати 10% їх нормативної грошової оцінки.

Частиною першою статті 13 Закону України „Про оцінку земель" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки - (стаття 1 Закону України „Про оцінку земель")), визначений за встановленими та затвердженими нормативамипроводиться у разі визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Враховуючи вищезазначене, можна дійти висновку, що обов'язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням.

Враховуючи те, що дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового врегулювання безпосередньо належить до інтересів держави, помилково вважати факт не проведення нормативно грошової оцінки, у порядку встановленим законодавством, суто формальною підставою для визнання спірного договору недійсним.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі за №6-824цс16, який в силу положень ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для врахування іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Частиною 2 статті 20 Закону України „Про оцінку земель" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Як вбачається із договору оренди землі від 20 січня 2006 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 63 654,03 грн, проте згідно листа Срібнянської районної ради №01-08/102 від 16 серпня 2016 року матеріали про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки водного фонду в урочищі „Вирвихвіст" до районної ради протягом 2005-2007 років не надходили, відповідно рішення Срібнянської районної ради про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки щодо вказаної земельної ділянки не приймалось.

Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що оспорюваний договір оренди укладений з порушенням вимог закону, оскільки на момент його укладення не була проведена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, а відтак у договорі фактично відсутня одна із істотних умов договору оренди - орендна плата, визначена у встановленому законом порядку, що суперечить вимогам ст. ст. 15, 21 Закону України „Про оренду землі", ст. 13 Закону України „Про оцінку земель", вимогам ст. ст. 203, 215, 632 ЦК України та є підставою для визнання договору недійсним і повернення земельної ділянки власнику.

При цьому апеляційний суд виходить з того, що саме Чернігівська обласна державна адміністрація являється розпорядником земель водного фонду в Срібнянському районі.

Так, розмежування повноважень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачено статтею 122 Земельного кодексу України. Таке розмежування залежить від цільового призначення земельних ділянок, що надаються у власність чи користування.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Срібнянська районна державна адміністрація в своєму листі від 07.12.2016 року №02-23/Л-92 підтвердила, що з 1 січня 2013 року відповідно до чинного законодавства повноваження по розпорядженню землями державної власності за межами населених пунктів для всіх потреб передані до обласних державних адміністрацій.

Оскільки Чернігівська обласна державна адміністрація, в інтересах якої прокурором було подано позов, підтримувала позовні вимоги, то посилання ОСОБА_5 щодо можливості врегулювання спірного питання шляхом внесення змін в договір не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Також не можуть бути прийняті судом до уваги доводи відповідача щодо сплати ним орендної плати у належному розмірі, оскільки сплата орендної плати стосується виконання умов договору і не впливає на наявність підстав для визнання оскаржуваного договору недійсним з підстав непроведення нормативно-грошової оцінки землі на час укладення договору.

Представником відповідача до суду апеляційної інстанції були надані письмові пояснення до апеляційної скарги. Проте, вони хоча і приєднані до матеріалів справи, однак не приймаються судом до уваги, оскільки містять інші доводи, ніж зазначені в апеляційній скарзі.

Крім того, представником відповідача до апеляційного суду було подано заяву про застосування строку позовної давності. Проте, відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції відповідачами не заявлялось про пропуск позивачем строку позовної давності, отже дана заява не може бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

З оскаржуваного рішення суду вбачається, що дійсно в абзаці 2 на сторінці 3 зазначено, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, в той час як згідно резолютивної частини рішення позовні вимоги задоволено. Проте, зазначене порушення не призвело до неправильного вирішення справи і може бути усунуто у відповідності до ст.219 ЦПК України шляхом виправлення описки.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: