Справа № 442/454/17
Провадження № 6/442/19/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Хомика А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі подання Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 за погодженням з начальником ОСОБА_3 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1. В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у ВДВС Дрогобицького МРУЮ знаходиться виконавче провадження №51818355 з виконання постанови №2100/20909/16, виданої 17.06.2016 Львівською митницею ДФС щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 8500,00 грн. на користь держави

Боржника належним чином було повідомлено про відкриття виконавчого провадження за вказаною постановою рекомендованим листом. Здійснено заходи щодо розшуку майна боржника, однак такі виявились безрезультатними. Боржник не вчиняє жодних дій, спрямованих на виконання рішення.

Державний виконавець на розгляд подання не з'явився.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання слід задоволити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно дост.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться постанова №2100/20909/16, видана 17.06.2016 року Львівською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_1 8500 грн штрафу в користь Львівської митниці ДФС.

З приводу такої постанови 02.08.2016 року відкрито виконавче провадження №51818355, надано можливість добровільно виконати рішення суду в термін до 09.08.2016 року.

Станом на 18.01.2017 року (момент звернення з поданням) вказане рішення суду не виконується.

Згідно відповіді відділу Держзгеокадастру у м. Дрогобичі Львівської області від 19.10.2016 року, відповідно до земельно-облікових та кадастрових матеріалів станом на 01.01.2013 року за ОСОБА_1., земельні ділянки у відділі не зареєстровані.

Разом з тим, згідно відповіді Пенсійного фонду України №101918345 та № від 09.08.2016 року інформації щодо ОСОБА_4 не знайдено.

Інформація про дохід ОСОБА_1 в ДПІ відсутня ( відповідь № від 27.09.2016 , № від 10.08.2016 року).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна №67977729 від 13.09.2016 року за ОСОБА_1 зареєстрована ? частки квартири АДРЕСА_1.

Згідно п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязання.

Відповідно до Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного суду України від 01.02.2013 року ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем вчинено достатньо виконавчих дій, та надано суду докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання; також враховуючи заяву стягувача про ймовірність виїзду боржника за межі України, те, що дії державного виконавця з приводу виконання судового рішення не оскаржені, з заявами про неможливість виконання рішення суду боржник не зверталася, тому подання слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 217, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , - задоволити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання постанови №2100/20909/16, виданої 17.06.2016 року Львівською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_1 8500 грн. штрафу в користь Львівської митниці ДФС.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Хомик А.П.