ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1262/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Дудки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовомПублічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної Філії «Придніпровська залізниця» Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи в ньому понад шість місяців без поважних причин,-

В С Т А Н О В И В :

29.12.2016 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної Філії «Придніпровська залізниця» Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи в ньому понад шість місяців без поважних причин.

У позові йдеться про те, що квартиру у вказаному будинку було надано відповідачеві, як службове житлове приміщення за спільним рішенням адміністрації регіональної філії «Придніпровська залізниця» та відповідного профспілкового комітету (Дорпрофсожу).

На підставі посвідчення на право зайняття службової житлової площі від 28.12.1983 № 6, яке було видано ОСОБА_1, він поселився у квартирі АДРЕСА_1 та зареєструвався в ній, що підтверджено довідкою з місця проживання та записами Будинкової книги.

На відповідача було відкрито особовий рахунок № 2501001 для проведення оплати за користування жилою площею і за комунальні послуги.

З 2011 року відповідач не зявляється у квартирі, не проживає, не підтримує житло в належному стані, оплату за користування жилою площею та комунальні послуги не сплачує, кореспонденцію не отримує, місцезнаходження його не відоме.

Ця обставина перешкоджає позивачу як власнику квартири розпоряджатися нею на власний розсуд та порушує права інших працівників підприємства, які мають право на отримання житла.

За таких обставин позивач просить суд визнати ОСОБА_1 такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_2.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.71,71).

Відповідач ОСОБА_1 також надав до суду заяву, у якій пояснив, що він знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 через Курилівську селищну раду ще 13.10.2009 року, про що є відповідні відмітки у його паспорті. Відповідач не звертався до ПАТ «Придніпровська залізниця» із зазначеним питанням та не знав про те, що до теперішнього часу вважався зареєстрованим за вказаною адресою. ОСОБА_1 визнає позовні вимоги ПАТ «Української залізниці» та не заперечує проти того, аби його зняли з реєстрації в ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.69).

Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню через наступне.

Судом встановлено, що будинок № 1 по вул. Залізнична в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області є загальнодержавною власністю держави в особі Кабінету Міністрів України, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області від 13.01.2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.01.2005 року (а.с. 40,41).

Закріплений вищевказаний житловий будинок на праві господарського відання за ПАТ «Українська залізниця», балансоутримувач структурний підрозділ «Дніпровське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що підтверджується копією зведеного переліку майна від 18.08.2015 року (а.с. 34-39), де під номером 25 зазначений житловий будинок по вул. Залізнична, 1, смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області.

Згідно з копією посвідченням № 6 від 28.12.1983 року на право зайняття службової житлової площі, виданого ОСОБА_3, його дружині ОСОБА_4, донькам ОСОБА_5, ОСОБА_1 та сину ОСОБА_1, вказаним особам було надано право на зайняття квартири № 1 будинку № 1 р. Крутой ст. Дніпродзержинськ-Лівобережний (а.с. 49).

Довідкою, виданою Дніпровським будівельно-монтажним експлуатаційним управлінням регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» підтверджено те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 50).

ОСОБА_6 не проживання особи в житловому приміщенні, згідно яких комісією Дніпровського будівельно-монтажного експлуатаційного управління регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» проведено обстеження обєкту АДРЕСА_4, де сусідами було підтверджено факт не проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою з 2011 року (а.с.а.с. 51, 52, 53).

Розглядаючи позовні вимоги суд виходив із наступного.

Статтею 16 ЦК України закріплено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Виходячи з положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 71 ЖК УРСР визначено: якщо особа не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин, така особа за рішенням суду може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а у ст. 72 ЖК УРСР визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

На основі викладеного та враховуючи те, що відповідач дійсно не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2011 року та не заперечує проти позовних вимог, суд вважає, що даний позов має бути задоволений в повному обсязі, шляхом визнання ОСОБА_1 такою особою, що втратили право користування житловим приміщенням: кв. № 1, у б. № 1 по вул. Залізничній у смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області.

До матеріалів справи долучено документ, яким підтверджено факт сплати позивачем судового збору у розмірі 1 378,00 грн. (а.с.8).

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача, на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00коп.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, ст. ст. 71,72 ЖК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної Філії «Придніпровська залізниця» Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи в ньому понад шість місяців без поважних причин - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою особою, яка втратила право на користування житловим приміщенням квартирою № 1 в будинку № 1 по вулиці Залізничній в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної Філії «Придніпровська залізниця» Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця», судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.А. Караул