Справа № 466/6539/16 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/1559/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представників ЛКП "Лев" - Черничинець С.П. та Кошак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства "Лев" про відшкодування майнової шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд невірно застосував норми матеріального права щодо набуття права власності на бездоглядну домашню тварину і безпідставно не застосував норми ЦК України, що регулюють дані правовідносини.

Вказує, що фактично ветеринарної допомоги собаці надано не було, відповідачем допущено як бездіяльність щодо надання ветеринарної допомоги собаці, що був доставлений позивачем, а й вчинено протиправні дії, які не грунтувались на законі щодо умертвіння даного собаки шляхом евтаназії. Вважає себе власником собаки та вимагає відшкодування майнової шкоди у зв'язку із знищенням належної йому речі внаслідок неправомірних дій відповідача.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення,яким позов задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи установлено, що позивач з 12 листопада 2015 року по 09 червня 2016 року працював ловцем та за сумісництвом водієм ЛКП "Лев", до обов'язків якого входило відлов безпритульних тварин для надання їм у подальшому ветеринарної допомоги,стерилізації та вакцинації (а.с. 25-27).

21 квітня 2016 року під час виконання своїх посадових обов'язків, позивач виявив на АДРЕСА_1 безпритульного собаку породи «бордер-тер'єр», рудого кольору, віком близько двох років, що мав численні травми у вигляді перелому кінцівок та стегна, що обмежували виконання природних функцій органами собаки.

Того ж дня ОСОБА_2 доставив собаку в ЛКП "Лев", яке відповідно до Статуту вказаного товариства, повинне надавати відповідну ветеринарну допомогу тваринам.

Листком поступлення безпритульних собак у ЛКП "Лев" за 21 квітня 2016 року за записом під номером 144 стверджується поступлення собаки по кличці "Капелька" (а.с. 7)

22 квітня 2016 року собаку було умертвлено шляхом евтаназії на підставі висновку ветеринарної комісії, оскільки лікування собаки, у якої виявлено параліч задніх кінцівок, травма хребта, перелом поперекового відділу хребта, визнано недоцільним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не був власником собаки, а собака була виловлена ним і поміщена у притулок для безпритульних собак як працівником ЛКП "Лев", а тому згідно ст. 1166 ЦК України не може пред'являти будь-які вимоги щодо відшкодування майнової шкоди.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

На підставі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилався на бездіяльність відповідача, що завдала йому майнової шкоди як власнику собаки згідно вимог ст.340 ЦК України.

Згідно п.11 Положення про притулок для тварин, затвердженого Наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 15.10.2010 року № 439 в притулку для тварин, яким відповідно до статуту є ЛКП «Лев», тваринам повинна надаватись ветеринарна допомога.

Згідно вказаного положення (п.15) при поступленні тварини здійснюється її карантинування та відповідне обстеження ветеринарними лікарями.

Пунктом 17 вказаного Положення передбачено проведення евтаназії у разі виявлення у тварин тяжких травм та каліцтв, не сумісних з життям.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності в діях відповідача ЛКП "Лев" умислу або грубої необережності, що є підставою для відшкодування вартості собаки.

Відповідно до ч.1 ст.180 ЦК України тварини є особливим об'єктом цивільних прав та на них поширюється режим речі, крім випадків встановлених законом.

На підставі ч.1 ст.340 ЦК України особа, яка затримала бездоглядну домашню тварину, зобов'язана негайно повідомити про це власника і повернути її. Якщо власник бездоглядної домашньої тварини або місце його перебування невідомі, особа, яка затримала тварину, зобов'язана протягом трьох днів заявити про це органові місцевого самоврядування, який вживає заходів щодо розшуку власника, ч.2 - особа, яка затримала бездоглядну домашню тварину, може на час розшуку власника залишити її у себе на утриманні та в користуванні або передати іншій особі, якщо ця особа може забезпечити утримання та догляд за твариною з додержанням ветеринарних правил, або передати її органові місцевого самоврядування, ч.3 - особа, у якої залишена бездоглядна домашня тварина, відповідає за її загибель або пошкодження у межах її вартості лише у разі свого умислу або грубої необережності.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2 є власником собаки, оскільки 04 травня 2016 року до ЛКП "Лев" звернулась ОСОБА_6 як власник собаки із заявою про видачу трупа собаки для захоронення (а.с. 31). Згідно виписки з протоколу розтину №47 від 29 квітня 2016 року Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З. Гжицького смерть тварини наступила унаслідок легеневої та серцево-судинної недостатності, що виникла в процесі еутаназії. Виявлені важкі травматичні ураження хребта з порушенням іннервації задньої частини тіла, перелом тазу, перелом з неправильним зрощенням та утворенням кісткової мозолі лівої великогомілкової кістки, утворення декубітальних виразок, двобічна нейротична атрофія м'язів тазових кінцівок вказують на задавнене важке травматичне ушкодження та ненадану вчасно ветеринарну допомогу,що призводило до важких фізичних страждань тварини. Дистрофічні зміни у внутрішніх органах, альтернативний міокардит виникли у результаті автоінтоксикації, що розвинулась унаслідок копростазу, застою сечі та наявності декубітальних виразок (а.с. 45).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.