Номер провадження: 22-ц/785/1321/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П.,Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Порто-Франко» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2016 року,-

встановила:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28.12.2012 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 930/2-12, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 49604,43 грн. із сплатою 26% річних за користування кредитом,строком погашення до 26.04.2013 року.

В той же день на забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобовязань по погашенню кредиту між Банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 28-12-2012 .

Свої зобовязання ОСОБА_3 по погашенню кредиту виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 28.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 37699,82 грн.

Позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «Порто-Франко» (код 13881479) суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 37699,82 грн.

Заочне рішення ухвалено у відсутність сторін.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «Порто-Франко» (код 13881479) суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 37699,82 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 27 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 діючий в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким у позовних вимогах відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.12.2012 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 930/2-12, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 49604,43 грн. із сплатою 26% річних за користування кредитом,строком погашення до 26.04.2013 року.

В той же день на забезпечення виконання ОСОБА_3В своїх зобовязань по погашенню кредиту між Банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 28-12-2012 .

Відповідно до п.1.1.,п.5.1 договору поруки ОСОБА_4 зобовязалася перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне виконання зобовязань ОСОБА_3 за договором кредиту у солідарному порядку з боржником.

Відповідно до с. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Свої зобовязання ОСОБА_3 по погашенню кредиту виконував неналежним чином.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 08.12.2014 року на користь ПАТ КБ «Порто-Франко» стягнуто солідарно з ОСОБА_3,ОСОБА_4 заборгованість за договором кредиту № 930/2-12 від 28.12.2012 року , у розмірі 38936 грн.,яка складала станом на 25.09.2013 року (а.с.138).

Матеріали справи не містять своєчасного виконання відповідачами зазначеного рішення суду.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідальність сторін за невиконання зобовязань по погашенню кредиту сторони визначили у розділі сьомому договору кредиту.

Відповідно до п. 7.2 договору кредиту сторони передбачили ,що за несвоєчасне повернення кредитних коштів та/або несвоєчасну повну або часткову сплату процентів, боржник сплачує банку пеню у розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожний день прострочки платежу.

Відповідно до п.7.3 договору кредиту сторони передбачили,що за невиконання зобовязань, передбачених п.1.1. договору ,боржник сплачує Банку штраф у розмірі 2% від простроченої суми кредиту та процентів на дати невиконання зобовязань.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом ,ОСОБА_2 посилався на те,що через неналежне виконання відповідачами своїх зобовязань по погашенню кредиту , станом на 28.08.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 37699,82 грн.,з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12950,97 грн., заборгованість за відсотками за період з 25.09.2013 року по 27.08.2015 року у розмірі 14064,30 грн., заборгованість по сплаті пені за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 23635,52 грн.

В судовому засіданні колегії суддів ,представник Банку пояснив, що при зверненні з позовом до суду ОСОБА_2 вимагав стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість лише за відсотками за період з 25.09.2013 року по 27.08.2015 року у розмірі 14064,30 грн., заборгованість по сплаті пені за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 23635,52 грн.,що складає загальну суму 37699,82 грн. та не заперечував ,що остаточно відповідачами було виконано рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08.12.2014 року лише 08.09.2015 року.

Виходячи з положень ст.ст. 525,526,599,611 ЦК України змісту кредитного договору , можна зробити висновок про те,що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора ,яке боржник не виконав ,не припиняє правовідносин сторін кредитного договору ,не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій ,передбачених умовами договору та ЦК України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-1252 цс 16 від 21.09.2016 року .

Таким чином, оскільки судове рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08.12.2014 року про стягнення кредитної заборгованості з боржника та поручителя у солідарному порядку ,ОСОБА_3 остаточно виконано лише 08.09.2015 року та з врахуванням позовних вимог Банку ,який просив стягнути з відповідачів заборгованість по сплаті процентів та пені станом на 28.08.2015 року ,то відповідно до вимог зазначених норм матеріального права та пунктів 1.1., 7.2,7.3 договору кредиту ОСОБА_2 має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання вказаного судового рішення.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого Банком на підтвердження обґрунтування позовних вимог вбачається , що станом на 28.08.2015 року загальна сума заборгованості становить у розмірі 37699,82 грн.,з яких заборгованість за відсотками за період з 25.09.2013 року по 27.08.2015 року у розмірі 14064,30 грн., заборгованість по сплаті пені за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 23635,52 грн.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України ,розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду ,якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин,які мають істотне значення .

Колегія суддів ,з врахуванням того,що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків ,вважає можливим та необхідним зменшити розмір неустойки з 23635,52 грн. до 14064,30 грн.

Таким чином ,на користь Банку з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за договором кредиту у розмірі 28128,60 грн., з яких заборгованість за відсотками за період з 25.09.2013 року по 27.08.2015 року у розмірі 14064,30 грн., заборгованість по сплаті пені за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 14064,30 грн.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково задовольнив позов в повному обсязі.

Доводи апеляційної щодо неврахування судом першої інстанції того, що ОСОБА_3 08.09.2015 року остаточно була погашена заборгованість за договором кредиту та сплачено 19715 грн.,60 коп.,тому заборгованості відповідачів перед Банком не має, а є навпаки переплата у розмірі 639 грн.,38 коп. не заслуговують на увагу , оскільки зазначені кошти відповідачем було сплачено в рахунок виконання судового рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08.12.2014 року проте, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту ,яка виникла внаслідок несвоєчасного погашення кредиту за період з 25.09.2013 року по 27.08.2015 року.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що відповідачі не були належним чином сповіщені про час і місце розгляду справи,оскільки такий довід не є підставою для скасування рішення та відмови у задоволенні позову.

За таких обставин , відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову .

З відповідачів на користь держави підлягає стягненню в рівних частках судовий збір у розмірі 1218 грн.,від сплати якого був звільнений позивач при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 303,п.4 ч.1 ст.309,316,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Порто-Франко» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Порто-Франко» солідарно з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за договором кредиту № 930/2-12, від 28.12.2008 року у розмірі 28128 (двадцять вісім тисяч сто двадцять вісім) грн.. 60 коп.,що складається з заборгованості за процентами у розмірі 14064,30 грн.,заборгованості по сплаті пені у розмірі 14064,30 грн..

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 609 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 609 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9