АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/715/17 Справа № 205/6460/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Федченко В. М. Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Дніпро 21 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Максюта Ж.І.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок ДТП /а.с.3/.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3, матеріальну шкоду у розмірі 60419,25 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 897,80 грн. /а.с.42-44/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог /а.с. 107-108/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 20 березня 2015 року о 11.00 годин сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю водія ОСОБА_2, який керував автомобілем марки «Toyota Previa», реєстраційний номер НОМЕР_1 та водія ОСОБА_4, який керував автомобілем марки Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого відділом РЕР ДАІ №3 ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 /а.с.4/.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2015 року ОСОБА_2, визнаний винним у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоді та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу /а.с.5/.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3.

Згідно поліса №АІ/4087325 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль марки Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_2, був застрахований ОСОБА_2 в ПАТ СК «Країна» /а.с.24/.

Відповідно до висновку №2768 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 06 квітня 2015 року становить 198 790,93 грн./а.с.8/. Вартість експертних послуг за проведення дослідження авто-товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ становить 900 грн., яку сплатила ОСОБА_3, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №2768 від 26 березня 2015 року /а.с.9/.

Згідно звіту №143298 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_2,від 20 квітня 2015 року ринкова вартість пошкодженого легкового автомобіля складає 119 800,00 грн. /а.с.12-15/.

05 травня 2015 року АСК «ИНГО Україна» сплатило ОСОБА_3, страхове відшкодування на загальну суму 19 471, 68 грн., що підтверджується страховим актом №128004 від 28 квітня 2015 року та випискою по картковому рахунку /а.с.10,11/.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що страховою виплатою, здійсненою АСК «ИНГО Україна», матеріальна шкода, нанесена майну позивача покрита не була, а тому винна особа повинна відшкодувати матеріальні збитки, у розмірі, який не було покрито страховим відшкодуванням.

Крім того, суд керувався страховим актом №128004 від 28 квітня 2015 року, згідно якого встановлена залишкова вартість автомобіля в розмірі 119 800,00 грн. Розмір нанесеної позивачці майнової шкоди складає різницю між розміром, встановленим висновком експерта - авто товарознавця, отриманим відшкодуванням від страхової компанії та залишковою вартістю автомобіля, що залишився в її власності, а саме 198 790,93 - 19 471,68 - 119 800,00 = 59 519,25 грн. Крім того, суд стягнув з відповідача і понесені позивачкою витрати по проведенню оцінки вартості збитків в результаті ДТП, а всього на суму 60 419,25 грн.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду в наведеній частині і вважає, що такий висновок відповідає вимогам норм матеріального права.

За положеннями частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, а також характеру та обсягу фізичних і душевних страждань.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 5 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2, було пошкоджено автомобіль позивача, однак на час ДТП автомобілем позивачки керував ОСОБА_4 Отже, неправомірними діями відповідача було завдано душевних страждань в першу чергу ОСОБА_4, як учаснику ДТП.

Враховуючи зазначене та виходячи з принципу справедливості, виваженості та розумності, колегія суддів приходить до висновку, що розмір відшкодування за спричинену моральну шкоду слід зменшити з 5000 грн. до 1000 грн., що цілком буде відповідати спричиненій моральній шкоді та характеру душевних страждань позивача.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру відшкодування за спричинену моральну шкоду через невідповідність висновків суду обставинам справи. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди змінити, визначити суму моральної шкоди 1 000 грн. замість вказаних 5 000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

Максюта Ж.І.