Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/845/17 Головуючий у 1 інстанції: Колодіна Л.В.
Є.У. № 6-56/11 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Воробйової І.А.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2011 року по справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2011 року подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетину кордону України до виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" від 21 січня 1994 року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений управі виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Суд першої інстанції не мотивував та не обґрунтував свої висновки в частині ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання зобов'язань.

Так, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, яке викладене державним виконавцем, не містить посилань на те, яким чином боржник ухиляється від виконання судового рішення про стягнення заборгованості.

У поданні зазначено, що строк для добровільного виконання рішення надавався до 7.3.2011 року, проте до суду державний виконавець звернувся вже 6.6.2011 року, при цьому взагалі не зазначив які є підстави для вжиття до боржника заходів обмеження виїзду.

До справи доданий виконавчий лист, постанова про відкриття провадження в справі та акт державного виконавця про відсутність майна на яке можна звернути стягнення.

Зазначений акт підписаний боржником ОСОБА_3.

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_3 ухилявся від явки до ВДВС, від надання відомостей, які мають значення для примусового стягнення або іншим чином ухилявся від виконання обов'язків суду надано не було.

За ст. 377-1 ЦПК, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В справі немає повідомлень, які б свідчили про виклик до суду державного виконавця.

Жодних дій з примусового виконання постанови про стягнення грошових сум державним виконавцем на час звернення до суду зроблено не було.

При розгляді питання про наявність підстав для тимчасового обмеження виїзду боржника за кордон, судова колегія враховує роз'яснення Верховного Суду України, викладені в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, де зазначено, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Верховний Суд України дійшов висновку, що ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Однак, державним виконавцем зазначене не доведено, тому судова колегія не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2011 року по цій справі скасувати.

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: