Провадження №2/523/1389/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Суворовський районний у м.Одесі відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа Суворовський районний у м.Одесі відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання актового запису №235 від 31.03.2009 року про народження дитини, складеного Другим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, в якому батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказано ОСОБА_1, недійсним, виключивши запис про батька ОСОБА_1, громадянина України.

В обгрунтування вимог позивач вказував на те, що літом 2008 року він познайомився з ОСОБА_2, деякий час дружили, були статеві стосунки. Потім вони перестали спілкуватися. В середині березня 2009 року відповідач зателефонувала та повідомила, що в неї народилася дитина, він є батьком, а в неї виникають конфлікти в сімї з питання батьківства і попросила піти з нею в до РАЦС зареєструвати дитину та щоб він вказав себе батьком дитини. Він не заперечував проти прохання, так як у них дійсно були стосунки. 31.03.2009 року дитину зареєстрували. Після цього він був призваний до військової служби, з відповідачем потім вже не спілкувався. Влітку 2015 року ОСОБА_2 повідомила, що вирішує питання про позбавлення його батьківських прав відносно доньки та просила, щоб він дав згоду на позбавлення прав. В процесі бесіди з відповідачем вона дала йому зрозуміти, що він не являється батьком дитини, тому вона хоче позбавити його батьківських прав. Не вдаючись в правові питання позивач надав згоду, однак в наступному, після прийняття судом рішення про позбавлення батьківських прав, питання про батьківство залишилося не вирішеним, тоді як актовий запис про народження не відповідає дійсності .

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач позов визнала вказуючи на те, що позивач не є батьком дитини. Раніше зверталася з позовом про позбавлення позивача батьківських прав, так як вважала, що такий позов вирішить питання батьківства.

Представник третьої особи направив до суду листа з проханням слухати справу в його відсутності.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з свідоцтвом про народження, 12.03.2009 року народилася ОСОБА_3, про що Другим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис №235. Батьками дитини вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_4. 16.03.2016 року рішенням Суворовського районного суду м.Одеси було задоволено позов ОСОБА_4 та позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

05.07.2016 року відповідач змінила своє прізвище з «Насіковська» на «Іжакевич», актовий запис №68 складений Суворовським районним у м.Одесі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області.

Відповідно до ч.2 ст.125 СК України в редакції, яка діяла станом на день народження дитини, 12.03.2009 року, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між

собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини;

2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду.

Згідно з нормами ч.1,2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ч.1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як визначено нормою ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.11 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 р. судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається.

Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом предявлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

В ході розгляду справи судом неодноразово було розяснено право заявити клопотання про проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи для встановлення відсутності кровного споріднення позивача з дитиною, а також розяснено наслідки непроведення вказаної експертизи. Однак позивач та відповідач відмовилися від проведення експертизи та просили розглянути справу на підставі наданих доказів.

Враховуючи вказані норми, оцінивши усі докази в сукупності суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог, оскільки суду не було представлено належного доказу в підтвердження відсутності кровного споріднення позивача та дитини.

Керуючись ст.ст.10,11,58- 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову до ОСОБА_2, третя особа Суворовський районний у м.Одесі відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про оспорювання батьківства.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: