АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/483/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Заєць Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій В.С.

за участю: представника відповідача Похиленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 2 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства дорожнього зв'язку інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок» про відшкодування шкоди.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись в липні 2016 року до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовував свої вимоги тим, що 02.01.1984 року він був прийнятий на роботу до відповідача на посаду електромонтера та в подальшому згідно до наказу №12-к від 26.05.2014 року звільнений з займаної посади, у зв'язку зі скороченням штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільненні з ним не було проведено розрахунок - не виплачено заборгованість по заробітній платі. На підставі рішення суду заборгованість було виплачено лише 14.08.2015 року. Через затримку з виплати заробітної плати, позивач вважав, що йому спричинено моральну шкоду. Оскільки заробітна плата була єдиним джерелом його існування, а відповідач систематично порушував строки її виплати. У той час як він перебував у скрутному матеріальному становищі, не міг нормально харчуватись, що призвело до погіршення стану здоров'я, встановлення третьої групи інвалідності. Тому був змушений оформляти кредити в банках для свого проживання та лікування. Через відсутність коштів позивач втратив нормальні життєві зв'язки, змушений був шукати додатковий заробіток у вільний час обмежував себе в придбанні необхідних речей: одягу, палива, їжі, відпочинку, чим було принижено його честь і гідність як людини і працівника.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 2 листопада 2016 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та ухвалення нового рішення за яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач будучи повідомленим про розгляд справи повторно не з'явився в судове засідання. До початку розгляду справи подавши заяву про можливість розгляду справи за його відсутності ( а.с. 128).

Представник відповідача не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заявленого позову виходив з недоведеності заявлених позовних вимог, а саме підстав відшкодування шкоди за правилами ст. ст. 23, 1167 ЦК України та ст. 237 -1 КЗпП України. Вказуючи при цьому, що надані позивачем виписки та довідки з лікувальних закладів стосуються хронічних, вроджених захворювань які він мав з дитинства, що в свій час не може бути підтвердженням наявності моральної шкоди в правовідносинах які виникли між сторонами, оскільки вони жодним чином не пов'язані з невиплатою заробітної плати.

Розглядаючи спір, колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою позивач зазначав, що суд однобоко підійшов до аналізу доказів і обставин по справі. Пославшись лише на доводи представника відповідача в частині інвалідності, хоча саме інвалід потребує постійного лікування і придбання дорогих ліків. І саме з вини відповідача він був цього позбавлений. Також судом були проігноровані і інші доводи позовних вимог, а саме, що невиплата або несвоєчасна виплата заробітної плати поставила позивача у край складне матеріальне становище. Він змушений був брати кредити в банку, що стверджується кредитною карткою з «Приватбанку». Саме це призвело до моральних страждань: не міг нормально харчуватись, і як наслідок це призвело до захворювання печінки та нирок, що підтверджується документами з лікарні.

На думку колегії суддів, зазначені доводи не спростовують висновків суду першої інстанції за якими, вказуючи на настання інвалідності, суд вважав, що позивач не надав доказів на підтвердження наявності причинно - наслідкового зв'язку між настанням інвалідності та невиплаченою заробітною платою, який давав би правові підстави для доведеності заявлених позовних вимог.

Не було надано таких доказів і в ході розгляду апеляційної скарги, хоча у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 308, 311, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 2 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: