Справа № 305/1957/16-ц
Провадження по справі №2/305/220/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

за участі секретаря - Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивує тим, що їй, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею, 0.07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Богдан вул. Бребоя, Рахівського району Закарпатської області, згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. По сусідству із нею, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: с. Богдан, вул. Бребоя, 29 Рахівського району Закарпатської області проживає відповідач ОСОБА_2. На початку березня 2016 року відповідач ОСОБА_2, порушивши межі земельної ділянки, самовільно захопив вздовж її земельної ділянки приблизно 2 метри ділянки площею, 0,0081 га, а також на її земельній ділянці збудував сарай, чим позбавив її права вільного володіння і користування належною їй на праві власності земельною ділянкою. Більше того, 31 серпня 2016 року відповідачем знищено дерев'яну огорожу, що слугувала межовим знаком їхніх суміжних земельних ділянок та яка була поставлена за її кошти. З даного приводу вона звернулася до ГУНП України в Закарпатській області Рахівського ВП Тячівського ВП України в Закарпатській області. В ході дослідження вказаного вище правопорушення, вчиненого відповідачем ОСОБА_2, з останнім було проведено профілактичну роботу по недопущенню ним в подальшому аналогічних вчинків по відношенню до неї та для вирішення земельного спору із відшкодуванням матеріальних збитків їй було рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільно-правових відносин. Також, вирішення між ними земельного спору здійснювалося органом місцевого самоврядування - Богданською сільською радою Рахівського району Закарпатської області, де згідно акту комісійного розгляду земельної ділянки ОСОБА_1 щодо порушення меж земельної ділянки сусіднім землекористувачем ОСОБА_2, було проведено контрольні обміри ділянки згідно Державного акту наданого ОСОБА_1, в результаті якого встановлено, що зі сторони ОСОБА_2 вчинено самовільний захват ділянки ОСОБА_1 на відстані 2.0 м., в кінці ділянки, де ширина ділянки згідно Державного акту становить 14.09 м. по фактичних замірах, на сьогодні ширина ділянки становить 12.0 м. та запропоновано досягти між собою змісту добросусідських відносин, або ж звернутися до суду для вирішення даного спору. Ще одним доказом самовільного захоплення ОСОБА_2 земельної ділянки належної їй на праві приватної власності, являється геодезична зйомка ТзОВ "Георан" здійснена станом на 2 вересня 2016 року. Таким чином, враховуючи, що порушуються її права щодо належного володіння і користування своїм майном, земельною ділянкою та вжиті нею заходи для добровільного врегулювання спору, виправлення відповідачем своєї поведінки, не призвели до позитивного результату, просила винести рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2 мешканця за адресою: с. Богдан, вул. Бребоя, 29, Рахівського району Закарпатської області, усунути перешкоди у користуванні нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 земельною ділянкою площею, 0.07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою с. Богдан, вул. Бребоя, Рахівського району Закарпатської області, шляхом знесення самочинно збудованої будівлі - сараю, звільнення її від будівельних матеріалів та відновлення дерев'яної огорожі по межових знаках. Вирішити питання судових витрат, стягнувши їх з відповідача на її користь.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, однак її представник ОСОБА_3 надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання жодного разу не з'явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованими листами. Про причину своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подавав.

Представник третьої особи без самостійних вимог, Богданської сільської ради в судове засідання не з"явився, однак сільський голова ОСОБА_4 надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника Богданської сільської ради. Позовні вимоги залишають на розгляд суду.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. ст.13, 41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зі змісту ст.ст. 317, 319, 386 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, являється власником земельної ділянки з кадастровим номером: 213681302:01:002:0002, площею 0.07 га, що розташована у Закарпатській області Рахівського району в с. Богдан по вул. Бребоя, цільове призначення, якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №62943140 від 07.07.2016 року.

Окрім того судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2, являється суміжним землекористувачем земельної ділянки, яка межує з ділянкою позивачки.

Зі статті 39 Земельного кодексу України вбачається, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Відповідно до п. (ґ) ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди, а п. (г) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України встановлено обов'язок не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Крім того, ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Згідно зі ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 р. №6 у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). Відповідно до положень статті 38 Закону № 3038-VI право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою.

Пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №6 передбачено, що позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З оглянутих у судовому засіданні планів земельної ділянки позивачки, ОСОБА_1 судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 було захоплено вздовж земельної ділянки позивачки приблизно 2 метра земельної ділянки, площею, 0,0081 га та самовільно побудовано на цій земельній ділянці сарай.

У відповідності до Акту комісійного розгляду земельної ділянки ОСОБА_1 щодо порушення меж земельної ділянки сусіднім землекористувачем ОСОБА_2, було проведено контрольні обміри ділянки згідно Державного акту наданого ОСОБА_1, в результаті якого встановлено, що зі сторони ОСОБА_2 вчинено самовільний захват ділянки ОСОБА_1 на відстані 2.0 м., в кінці ділянки, де ширина ділянки згідно Державного акту становить 14.09 м. по фактичних замірах, на сьогодні ширина ділянки становить 12.0 м. та запропоновано досягти між собою змісту добросусідських відносин, або ж звернутися до суду для вирішення даного спору.

Згідно листа ГУНП України в Закарпатській області Рахівського ВП Тячівського ВП України в Закарпатській області №5856 від 15.09.2016 року було розглянуто звернення ОСОБА_1 про те, що її сусід ОСОБА_2, 31.08.2016 року спилив її дерев'яну огорожу. З громадянином ОСОБА_2 було проведено профілактичну бесіду по недопущенню ним у подальшому аналогічних вчинків по відношенню до ОСОБА_1 та для вирішення земельного спору із відшкодуванням матеріальних збитків їй було рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільно-правових відносин.

З вище наведеного суд констатує, що позивачці ОСОБА_1, створюються перешкоди збоку відповідача ОСОБА_2, у користуванні позивачкою належній їй на праві приватної власності земельної ділянки, площею 0,07 га, що розташована у Закарпатській області Рахівського району у с. Богдан по вул. Бребоя, цільове призначення, якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України).

Враховуючи, що позивачкою надано достатньо доказів про те, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні належної їй на праві приватної власності земельної ділянки, а відповідачем жодних доказів на спростування вимог позивачки не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову з відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень, що був сплачений позивачкою при зверненні з позовом до суду.

На підставі наведеного, керуючись положеннями ст.ст.10, 58, 59, 60, 83, 88, 209, 212, 213, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у користуванні земельною ділянкою площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою с.Богдан, вул.Бребоя, Рахівського району, Закарпатської області шляхом знесення самочинно збудованої будівлі - сараю, звільнення її від будівельних матеріалів та відновлення дерев'яної огорожі по межових знаках.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.