Справа № 456/3528/16-ц
Провадження № 2/456/578/2017
РІШЕННЯ

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

14 лютого 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_1, звернулась в суд з позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 18 липня 1987 року Моршинською селищною радою, запис №20. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 18 липня 1987 року вона разом з відповідачем, ОСОБА_2, уклали шлюб, який зареєстрували в Моршинській селищній раді, про що зроблено запис №20. У них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Впродовж її перебування за кордоном, відповідач зраджував їй із іншими жінками. В зв'язку з цимвона втратила до відповідача почуття поваги та кохання, їхня сім'я розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушена звернутись до суду із даним позовом.

В судове засідання позивачка не з'явилась. В попередніх судових засіданнях ОСОБА_1 наполягала на розірванні шлюбу, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Пилипів О.В. в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 18 липня 1987 року, який зареєстровано в Моршинській селищній раді, про що складено відповідний запис №20 та видано свідоцтво про одруження НОМЕР_1.

Судом встановлено, що від шлюбу в них народилась дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вже є повнолітньою.

З червня 2016 року сторони проживають окремо один від одного.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними, цей строк не змінить відношення позивачки до шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 226 ЦПК України, ст., ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 18 липня 1987 року Моршинською селищною радою, запис №20. Залишити жінці після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий-суддя І. М. Микитчин