Категорія 53Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Міхасішина І.В., Стадник І.М.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо виплати грошової допомоги,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернулася в суд 11 листопада 2016 року.

Зазначала, що з 01.09.1991 року по 30.06.1996 року і з 01.09.2002 року по 30.06.2009 року вона працювала у Вінницькому державному університеті ім. Михайла Коцюбинського на посаді асистента кафедри педагогіки (за сумісництвом). З 01.09.2009 року по 31.08.2016 року працювала у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського на посаді старшого викладача кафедри педагогіки. Науково-педагогічний стаж роботи складає 17 років.

З 18 травня 2016 року позивачу призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вказала, що у жовтні 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про отримання грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у переліку посад наукових (науково-педагогічних), відповідно до ч.12 ст. 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Проте їй було відмовлено, в зв'язку з тим, що дана грошова допомога виплачується у разі виходу особи на пенсію. Дані дії позивач вважає протиправними та такими, що не грунтуються на діючому законодавстві, і порушують її права та інтереси.

Посилаючись на вказані обставини позивач просила визнати дії відповідача незаконними та зобов'язати Вінницький державний педагогічний університет ім. Михайла Коцюбинського виплатити їй грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Представник відповідача заперечувала доводи апеляційної скарги через їх безпідставність та просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_6 з 01.09.1991 року по 30.06.1996 року і з 01.09.2002 року по 30.06.2009 року працювала у Вінницькому державному університеті ім. Михайла Коцюбинського на посаді асистента кафедри педагогіки (за сумісництвом), та з 01.09.2009 року по 31.08.2016 року - у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського на посаді старшого викладача кафедри педагогіки (а.с. 8-9).

Згідно наказу Вінницького державного педагогічного університету ім. Михайла Коцюбинського від 23.08.2016 року № 414-ос, ОСОБА_6 у зв'язку з закінченням строку дії контракту, відповідно до п.2 ст. 36 КЗпП України було звільнено з 31.08.2016 року з посади старшого викладача кафедри педагогіки (а.с. 26).

Згідно довідки про підтвердження стажу науково-педагогічної роботи №02/163 від 20.10.2016 року, ОСОБА_6 працювала у Вінницькому державному педагогічному університеті імені ОСОБА_7, 4-го рівня акредитації на посаді асистента кафедри педагогіки: з 01.09.1991р. по 30.06.1992р.; 01.09.1992р. по 30.06.1993р.; з 01.09.1993р. по 30.06.1994р.; з 01.09.1994р. по 30.06.1995 р.; з 01.09.1995р. по 30.06.1996р.; з 01.09.2002 р. по 30.06.2003р.; з 01.09.2003р. по 30.06.2004р.; з 01.09.2004р. по 30.06.2005р.; з 01.09.2005р. по 30.06.2006р.; з 01.09.2006р. по 30.06.2007р.; з 03.09.2007р. по 30.06.2008р.; з 01.09.2008р. по 30.06.2009р. (а.с. 11). Даний факт також підтверджується довідкою № 02/06 від 18.01.2017 року (а.с. 31).

Відповідно до довідки про підтвердження стажу науково-педагогічної роботи № 02/144 від 12.09.2016 року, виданої Вінницьким державним педагогічним університетом ім. Михайла Коцюбинського, вбачається, що ОСОБА_8 працювала в Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського 4-го рівня акредитації: з 01.09.2009р. по 31.08.2014р.; з 01.09.2014р. по 30.09.2014р.; з 01.10.2014р. по 31.08.2016 року, на посаді старшого викладача кафедри педагогіки (а.с. 10). Даний факт також підтверджується довідкою №02/05 від 18.01.2017 року (а.с. 32).

Безспірним є те, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та отримує пенсію за віком з 18.05.2016 року, довічно, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 12).

Судом першої інстанції також встановлено і не заперечується сторонами, що 3 жовтня 2016 року ОСОБА_6 зверталася до відповідача з письмовою заявою про виплату їй грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат відповідно до ч. 12 ст. 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», у зв'язку зі звільненням і виходом на пенсію за віком (а.с. 13).

ОСОБА_6 відмовлено у виплаті грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, в зв'язку з тим, що їй вже призначена пенсія за віком з 18 травня 2016 року, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 7 - відповідь Вінницького державного педагогічного університету ім. Михайла Коцюбинського від 27.10.2016 року).

Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що позивача було звільнено з 31.08.2016 року у зв'язку з закінченням строку дії контракту, відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України, тому правових підстав для отримання нею допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, відповідно до положення частини 12 статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», немає. Суд правильно виходив із того, що відповідачем правильно та у відповідності до вимог закону відмовлено у виплаті цієї допомоги.

Такі висновки суду є правильними та відповідають встановленим судом обставинам справи.

Доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову, апеляційна скарга не містить.

За змістом апеляційної скарги її доводи зводяться до того, що відповідачем та судом неправильно витрактувано положення частини 12 статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Проте, колегія суддів прийшла до висновку, що судом при вирішенні справи правильно застосовані норми матеріального права до правовідносин які виникли між сторонами, а рішення суду є по суті правильним.

Згідно з встановленими обставинами справи ОСОБА_6 вийшла на пенсію та отримує пенсію за віком з 18 травня 2016 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», довічно, а звільнилась з роботи з 31 серпня 2016 року у зв'язку з закінченням строку дії контракту, п.2 ст.36 КЗпП України (а.с.9,12).

Відповідно до положення частини 12 статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» під час виходу на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику виплачується грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників установ, організацій, підприємств, університетів, академій, інститутів, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менш як: для чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років.

Отже, зміст вказаного положення закону передбачає право на отримання грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за умови виходу на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника та за умови наявного стажу роботи на посадах, зазначених у переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників, перебування на яких дає право на призначення пенсії, а також за умови звільнення з посади.

Оскільки ОСОБА_6 на свій розсуд обрала як соціальний захист вихід на пенсію на загальних підставах за віком з 18 травня 2016 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у період роботи на посаді науково-педагогічного працівника на підставі укладеного контракту, а не відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (частина 10 цього Закону), то підстав для виплати вказаної грошової допомоги немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно у своєму рішенні застосовані роз'яснення Департаменту науково-технічного розвитку МОН України від 28 лютого 2007 року та лист Національної академії наук від 3 березня 2009 року, оскільки вони роз'яснювали положення Закону у старій редакції, не спростовують висновки суду у правильному по суті рішенні.

Висновки суду відповідають положенню частини 12 статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», є правильними, а тому рішення суду є по суті правильним і скасованим бути не може.

За цих обставин оскаржуване рішення суду є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ І.В. Міхасішин

/підпис/ І.М. Стадник

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук