Справа № 127/9227/16-ц Провадження № 22-ц/772/74/2017Головуючий в суді першої інстанції Романюк Л. Ф.
Категорія 27Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Міхасішина І.В., Іващука В.А.

при секретарі Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг», за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2016 року у цій справі,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 11 грудня 2007 року між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про іпотечний кредит, за яким банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 212 000 грн. на придбання у власність окремої квартири за адресою: АДРЕСА_1. Виконання зобов'язання за цим договором забезпечено іпотекою цієї квартири, а також відповідним договором поруки.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 4 липня 2011 року, ухваленим у цивільній справі № 2-2604/11, вирішено, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед банком, звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки шляхом продажу ПАТ КБ «Приватбанк» із укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2016 року це заочне рішення скасовано.

28 квітня 2016 року за місцем проживання позивача (за адресою спірної квартири) з'явились представники ТОВ «Естейт Селлінг» із працівниками правоохоронних органів, з метою виселення останнього. Ними було пред'явлено нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу цієї квартири, укладений 15 січня 2016 між ПАТ «Приватбанк» та ТОВ «Естейт Селлінг» на підставі вказаного вище заочного рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 4 липня 2011 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру 15 січня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. посвідчено договір купівлі - продажу вказаної квартири серії та номер: НОМЕР_1, виданий 15 січня 2016 року, покупець ТОВ «Естейт Селлінг».

Пославшись на наведені обставини, ОСОБА_2 просив суд визнати вказаний договір купівлі - продажу недійсним.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріально та процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит № VIW3GІ. За цим договором банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 212 000 грн. на придбання у власність окремої квартири за договором купівлі-продажу № 8147 від 11 грудня 2007 року, розташованої у АДРЕСА_1. Виконання зобов'язань за цим договором забезпечено іпотекою нерухомого майна, а саме зазначеної квартири та договором поруки № VIW3GІ від 11 грудня 2007 року, укладеного банком із ОСОБА_5 Наданий кредит також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, установленому законодавством.

11 грудня 2007 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі - продажу вказаної квартири, який зареєстровано за № 8143.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 4 липня 2011 року, ухваленим у цивільній справі № 2-2604/11, вирішено, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед банком, звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки шляхом продажу ПАТ КБ «Приватбанк» із укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

15 січня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк», на підставі вказаного заочного рішення та від імені ОСОБА_2, та ТОВ «Естейт Селлінг» було укладено договір купівлі - продажу (зареєстровано за № НОМЕР_1) зазначеної квартири.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2016 року згадане заочне рішення скасовано.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із того, що договір купівлі - продажу був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Естейт Селлінг» 15 січня 2016 року, тобто раніше, ніж постановлено ухвалу від 28 квітня 2016 року про скасування заочного рішення від 4 липня 2011 року. Таким чином, на момент вчинення правочину заочне рішення скасовано не було, а тому немає підстав вважати його недійсним відповідно до положень ст. 215 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом, та до іншого трактування норм матеріального права, але не дають підстав для висновку щодо незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного рішення.

Хоча суд при ухвалені оскаржуваного рішення і послався на статті 25, 608, 1216, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, що не регулюють спірні правовідносини, але це на вплинуло на правильність вирішення спору по суті, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України вказану апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, відхилити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ О.В. Ковальчук

Судді : /підпис/ І.В. Міхасішин

/підпис/ В.А. Іващук

Згідно з оригіналом О.В. Ковальчук