АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6413/16-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/404/К/17 Тимошенко Т.І.
Категорія № 26 (1) Доповідач Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Зубакової В.П., Митрофанової Л.В.,

секретар: Чубіна А.В.

за участі: представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» - Руденка Іллі Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом та в обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 02.08.1968 року по 31.03.2011 року працював у відповідача підсобним робітником, слюсарем по ремонту тепловозів, слюсарем по ремонту рухомого складу у шкідливих умовах виробництва.

У зв'язку із чим, отримав професійне захворювання та за висновком МСЕК від 11.10.2016 року йому встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 20%. Причиною професійного захворювання позивача встановлена тривала робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

У зв'язку із отриманим професійним захворюванням йому спричинено моральну шкоду, яку він просить суд стягнути з з відповідача в сумі 275600 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2016 року позов задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 - 15000 гривень 00 копійок без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача ПрАТ «ЦГЗК», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди з ПрАТ «ЦГЗК» та зменшення розміру стягнутої моральної шкоди з 15000 грн. до 5000 грн.

На думку представника ПрАТ ««ЦГЗК», позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди, висновки суду в цій частині ґрунтуються на припущеннях.

Судом не взято до уваги, що Актом розслідування причин виникнення професійного захворювання не встановлено вини конкретних посадових осіб, які б порушили законодавство з охорони праці. Представник відповідача наголошує, що розслідування професійного захворювання проводилося за останнім місцем роботи позивача, відповідач не брав у ньому участі, тому відповідач не має нести відповідальність за протиправні дії третіх осіб

Також представник відповідача вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та є завищеним.

В запереченнях на апеляційну скаргу, представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу ПрАТ «ЦГЗК» відхилити, а рішення суду, як законне та обґрунтоване, на його думку, залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 працював на підприємстві відповідача з 02 серпня 1968 року підсобним робітником, слюсарем по ремонту тепловозів, 14 травня 1969 року був призваний до лав Радянської армії, згодом з 02 серпня 1974 року по 31 березня 2011 року працював на підприємстві відповідача на посадах: слюсаря по ремонту тепловозів 4-5 розрядів, слюсаря по ремонту рухомого складу 4-6 розрядів. 31 березня 2011 року був звільнений з підприємства ПрАТ «ЦГЗК» за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію (а.с. 5-6).

30 червня 2016 року рішенням лікувальної-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини ОСОБА_5 було встановлено професійне захворювання за діагнозом: сидеросилікоз першої стадії, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої ст. Легенева недостатність першого-другого ст.

Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17 серпня 2016 року форми П-4, позивач ОСОБА_5 працював в умовах шкідливого впливу на здоров'я працівника, що перевищували гранично допустимі норми (а.с. 7-8).

Висновком медико-соціальної експертної комісії позивачу 11 жовтня 2016 року ОСОБА_5 первинно було встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково (а.с. 13).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_5 посилався на те, що у зв'язку з отриманим професійним захворюванням та встановленням ступеню втрати професійної працездатності, йому спричинено моральну шкоду, яку має компенсувати відповідачі як особа, яка не забезпечила йому безпечних та нешкідливих умов праці, у зв'язку з чим він отримав професійне захворювання.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 153, ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України та виходив з обов'язку відповідача відшкодувати на користь позивача спричинену йому моральну шкоду у зв'язку з отриманим на виробництві професійним захворюванням.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першою ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як видно з акту розслідування професійного захворювання від 17 серпня 2016 року, причиною професійного захворювання позивача є робота протягом тривалого часу в умовах впливу шкідливих факторів виробництва, що перевищували гранично допустимі норми.

Пунктом 19 даного Акту визначено, що через тривалий час роботи в умовах дії шкідливих факторів та зміною керівників структурних підрозділів та керівників дільниць, конкретних посадових осіб, які відповідали за виникнення професійного захворювання встановити неможливо (а.с. 7-8).

Враховуючи викладене, колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було надано до суду доказів вини підприємств, на якому він працював та отримав професійне захворювання.

Доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «ЦГЗК», про те, що в Акті не зазначено конкретних осіб, винних у виникненні у позивача професійного захворювання, як підставу відсутності вини підприємства, колегія суддів не бере до уваги, оскільки законодавством визначений обов'язок працедавця забезпечити безпечні умови виробництва.

Спростовуються й доводи апеляційної скарги представника відповідача ПрАТ «ЦГЗК» щодо відсутності підстав відшкодування моральної шкоди, оскільки факт заподіяння моральної шкоди у зв'язку з отриманим позивачем професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Так, позивач змушений проходити стаціонарний курс лікування та періодичні обстеження, переносить щоденний фізичний біль та моральні переживання, позбавлений нормальних життєвих зв'язків, у зв'язку з тим, що професійне захворювання обмежує його життєву активність і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги представника відповідача ПрАТ «ЦГЗК» про те, що позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди жодними доказами, зокрема висновками відповідних медичних установ, так як матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів щодо спричинення позивачеві в результаті ушкодження здоров'я, моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що розслідування професійного захворювання позивача проводилося за останнім місцем роботи позивача, відповідач не брав у ньому участі, тому відповідач не має нести відповідальність за протиправні дії третіх осіб, колегія не бере до уваги, оскільки розслідування професійного захворювання у позивача проводилось відповідно до вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 та складений за результатами розслідування акт не оскаржений відповідачем у встановленому порядку.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача ПрАТ «ЦГЗК» на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, роботи позивача на кожному із підприємств із впливом шкідливих факторів.

Зокрема, судом враховано характер отриманого професійного захворювання, стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві ПрАТ «ЦГЗК», відсоток втрати ним професійної працездатності, стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому доводи апеляційної скарги про те, що визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів до уваги не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються вказаними висновками суду.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст. 308 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.П. Зубакова

Л.В. Митрофанова