У Х В А Л А

2 березня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 серпня 2016 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 7 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання розпоряджень протиправними та скасування їх,

в с т а н о в и в :

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області рішенням від 22 серпня 2016 року позов задовольнив частково: поновив ОСОБА_1 на посаді фахівця 1 категорії оперативного відділу управління економічної безпеки публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (далі - ПАТ «Дніпроспецсталь»), визнавши розпорядження виконуючого обов'язки директора по персоналу ПАТ «Дніпроспецсталь» від 13 січня 2016 року № 147-К протиправним та скасував його; стягнув з ПАТ «Дніпроспецсталь» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 січня 2016 року по 22 серпня 2016 року у розмірі 46 тис. 145 грн 60 коп.; в іншій частині позову відмовив; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд Запорізької області 7 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 серпня 2016 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 7 лютого 2017 року.

Подана касаційна скарга підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Так, згідно з пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діють у межах їх повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом у складі, визначеному цим Законом.

Відповідно до вимог статті 353 ЦПК України (у редакцій чинній на час подання цієї касаційної скарги) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 354 ЦПК України (у редакцій чинній на час подання цієї касаційної скарги) сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подавати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку (Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ).

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 серпня 2016 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 7 лютого 2017 року не відносяться до судових рішень, перегляд яких передбачений у Главі 3 Розділу V ЦПК України, адже вони не були предметом перегляду в суді касаційної інстанції.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята Верховним Судом України до розгляду в порядку, установленому Главою 3 Розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 серпня 2016 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 7 лютого 2017 року повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк