Справа № 189/1725/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.02.2017 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Лукінова К.С.

при секретареві Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покровське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 22 січня 1997 року, являється власником житлового будинку, що розташований за адресою: смт. Покровське, пров. Виноградний, 25, Покровський р-н, Дніпропетровська область, зареєстрована за даною адресою та постійно проживає. Право власності зареєстровано 08.04.1997 року Синельниківським МБТІ у книзі №22 за реєстровим №3099. За вказаною вище адресою зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично з 08.11.2013 року за даною адресою не проживає. Таким чином необхідно визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: смт. Покровське, пров. Виноградний, 25, Покровський р-н, Дніпропетровська область

В судове засідання сторони не з'явилися.

Представник позивача надіслав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, позов підтримав та просить його задовольнити.

Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, направила до суду заяву про розгляд справи в відсутності представника, згідно норм чинного законодавства та прийняттям законного рішення.

Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача ОСОБА_2, який вдруге не з'явився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 22.01.1997 року являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: пров. Виноградний, 25, смт. Покровське, Покровський р-н, Дніпропетровська обл. (а.с.6).

З копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 за адресою: пров. Виноградний, 25, смт. Покровське від 09.11.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2, фактично зареєстрований за даною адресою, але з 08.11.2013 року не проживає, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.7).

Отже, позивач, відповідно до ст. 10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у будинку за адресою: Дніпропетровська обл.., Покровський р-н, смт. Покровське, пров. Виноградний, 25, відповідач не проживає на протязі останніх 3 років.

За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки позивач, як встановлено судом, є власником житла, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ст. 405 ЦК України.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 215, 218, 224 233 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: смт. Покровське, пров. Виноградний, 25, Покровський район Дніпропетровська область.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя К.С. Лукінова