справа №619/3211/15-ц
провадження №2/619/101/17
Рішення

Іменем України

23 лютого 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому в рахунок погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором №0 від 14.12.2006 року в загальному розмірі 1169432,38грн, з яких: тіло кредиту - 1026929,10грн; відсотки -117038,06грн; пеня - 24067,47грн; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 257,24грн; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 1140,51грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку та всі розташовані на ній споруди, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, с. Черкаська Лозова, вул. Санаторна, 17/19, площа предмету застави складає 0,2400га кадастровий номер :00:000:0411, :00:000:0491 і є виділеною в натурі земельною ділянкою межі якої визначені на місцевості; предмет іпотеки стане власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Дергачівського міського нотаріального округу 14 грудня 2006 року за реєстром № 2016, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів, номер правочину: 1791641, згідно Витягу з Державного реєстру правочинів № 3310855, виданого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу 14 грудня 2006 року, та реєстрації цього договору в Харківській регіональній філії державного підприємства «Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку; житловий будинок, а саме: будинок - літ. «А-1», зливна яма - літ. «Б», баня - літ. «В», навіс - літ. «в», басейн - літ. «Г», колонка N, oгорожа - N1., що знаходяться за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, с. Черкаська Лозова, вул. Санаторна, буд. 17/19, загальною площею - 245,70кв.м., житловою - 70,20кв.м.; предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу жилого будинку від 14.11.2006, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 за №2012 та зареєстрованого Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» за реєстровим № 1023 в книзі № 10 від 14.11.2006р. і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавець набуває право власності на Предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк»; визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» право власності на: земельну ділянку та всі розташовані на ній споруди, яка знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Черкаська Лозова вул. Санаторна, 17/19, площа предмету застави складає 0,2400га, кадастровий номер :00:000:0411, :00:000:0491; житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Черкаська Лозова вул. Санаторна, буд. 17/19, загальною площею 245,70 кв.м, житловою - 70,20кв.м., та судові витрати з відповідача стягнути на користь держави в сумі 3654,00 грн., посилаючись на те, що 14.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 156500,00 доларів США з розрахунку 12,30 % річних на строк з 14.12.2006 по 14.12.2017 рік. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чото АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором відповідач за договорами іпотеки № б/н від 14.12.2006 року передав у іпотеку нерухоме майно: - земельну ділянку та всі розташовані на ній споруди, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівеький р-н, с. Черкаська Лозова, вул. Санаторна, 17/19, площа предмету застави складає 0,2400га, кадастровий номер :00:000:0411, :00:000:0491 і є виділеною в натурі земельною ділянкою межі якої визначені на місцевості. Предмет іпотеки стане власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Дергачівського міського нотаріального округу 14 грудня 2006 року та реєстрації цього договору в Харківській регіональній філії державного підприємства «Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Житловий будинокліт.«А-1», зливна яма - літ.»Б», баня - літ. «В», навіс - літ. «в», басейн - літ. «Г», колонка N, огорожа - N1, що знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівський район с. Черкаська Лозова, вул. Санаторна, буд. 17/19, загальною площею - 245,70 кв.м., житловою - 70,20 кв.м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу жилого будинку від 14.11.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 за №2012 та зареєстрованого Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» за реєстровим № 1023 в книзі № 10 від 14.11.2006р. і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавець набуває право власності на Предмет іпотеки. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 10.07.2015 рік за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 1 169 432,38 грн., з яких: тіло кредиту - 1026929,10 грн.; відсотки - 117 038,06 грн.; пеня - 24 067,47 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 257,24 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 1140,51 грн.

Відповідач у судове засідання не зявився, від представника надійшли письмові заперечення проти позову та заява про розгляд справи без його участі. В обґрунтування заперечень зазначено, що можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує абооспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. З огляду на викладене не можуть бути задоволені вимоги ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за позивачем право власності на нього, оскільки це є позасудовим способом звернення стягнення. Відповідний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 ( справа № 6-1851-це 15). Позивачем також не доведено, що в нього виникли труднощі з реєстрації права власності на підставі вищезазначеного підпункту п. 12.3 договору та що ним взагалі здійснювались спроби зареєструвати це право, хоча за змістом ст. 16 ЦК України, ст. З, п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України захисту судом підлягають порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин. Самі позовні вимоги, визначені ПАТ «Дельта Банк», також суперечать положенням ч. З ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин), адже не містять даних про - вартість предмета іпотеки, визначеної на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності, за якою позивач просить визнати за ним право власності. Крім того, за змістом п. 11 іпотечного договору №2006/0708/55-008-2-1 іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково. При настанні зазначених випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобовязання та зобовязань, передбачених цим договором у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволенн я, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору. Вказані положення договору відповідають вимогам ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». На підтвердження належного виконання умов договору позивачем надано суду лише копію листа-вимоги від 21.08.2015, адресовану ОСОБА_2 та квитанція оплати послуг, яка не містить даних, які б дозволили ідентифікувати зміст поштових відправлень. Позивачем не доведено, що вказаний лист-вимога направлялись на адресу відповідача. Копія квитанції та реєстру не містить переконливих даних, які б давали підстави вважати, що саме зазначений документ було направлено ОСОБА_2 (а.с.53-54).

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.12.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 156500,00 доларів США з розрахунку 12,30 % річних на строк з 14.12.2006 по 14.12.2017 рік.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі та строки передбачені кредитним договором.

08.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу позивач набув право вимоги по кредитному договору.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором ОСОБА_4 за договорами іпотеки № б/н від 14.12.2006 передав у іпотеку нерухоме майно:

- земельну ділянку та всі розташовані на ній споруди, яка знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Черкаська Лозова вул. Санаторна, 17/19, площа предмету застави складає 0,2400га, кадастровий номер :00:000:0411, :00:000:0491 і є виділеною в натурі земельною ділянкою, межі якої визначені на місцевості. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Дергачівського міського нотаріального округу 14 грудня 2006 року за реєстром № 2016, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів, номер правочину: 1791641, згідно Витягу з Державного реєстру правочинів № 3310855 та реєстрації цього договору в Харківській регіональній філії державного підприємства «Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку;

- житловий будинок літ. «А-1», зливна яма - літ. «Б», баня - літ. «В», навіс - літ. «в», басейн - літ. «Г», колонка - Nогорожа - N1., що знаходяться за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, с. Черкаська Лозова, вул. Санаторна, буд. 17/19, загальною площею 245,70 кв.м., житловою - 70,20 кв.м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу жилого будинку від 14.11.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 за №2012 та зареєстрованого Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» за реєстровим № 1023 в книзі № 10 від 14.11.2006р. і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавець набуває право власності на Предмет іпотеки.

ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 10.07.2015, за ним наявна заборгованість у сумі: 1169 432,38 грн, з яких: тіло кредиту - 1026 929,10грн; відсотки - 117 038,06грн; пеня - 24 067,47грн; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 257,24грн; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 1140,51грн (про що свідчить довідка про стан заборгованості).

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

За приписами ч.3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст. 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (ч. 1 ст. 328 цього Кодексу).

Стаття 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Отже, аналіз положень ст.ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до п.п. 5.2, 5.3 договору іпотеки земельної ділянки задоволення вимог Іпотекодержателя здійснюється: шляхом добровільної передачі предмета іпотеки у власність Іпотекодержателя; шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Сторони домовились, що добровільна передача Предмета іпотеки у власність Іпотекодержателя здійснюється в порядку наведеному в п.5.3.1 «Застереження про добровільну передачу», відповідно якому сторони погодили, що у випадку невиконання (або часткового невиконання) Іпотекодавцем своїх зобовязань перед Іпотекодержателем за кредитним договором предмет іпотеки переходить у власність Іпотекодержателя. Зазначена згода сторін є угодою про перехід права власності, що набуває з чинності з моменту зазначеного в п.5.3.3, згідно якому у випадку невиконання (неналежного виконання) Іпотекодавцем своїх зобовязань перед Іпотекодержателем за кредитним договором , Іпотекодержатель здійснює виконавчий напис нотаріуса на цьому договору і направляє повідомлення про перехід права власності та застосування застереження про добровільну передачу предмету іпотеки Іпотекодержателю. З моменту відправлення повідомлення та здійснення виконавчого напису Іпотекодержатель набуває права власності на предмет іпотеки, та предмет іпотеки вважається переданим Іпотекодержателю.

Пунктом 5.4 договору іпотеки земельної ділянки встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса після невиконання Іпотекодавцем у 30-дненний строк вимоги, згідно до повідомлення, надісланого у порядку ст. 35 ЗК «Про іпотеку».

Відповідно до п.5.4.1 зазначеного вище договору реалізація предмета іпотеки, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде встановлено цим договором. Початкова ціна предмета іпотеки для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі зазначеному в п.1.1 цього договору, або, за вимогою заставодержателя, визначається незалежними субєктами оціночної діяльності, призначеними Іпотекодержателем.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6 договору іпотеки житлового будинку від 14.12.2006звернення стягнення здійснюється іпотеко держателем у: випадках, зазначених в п.п.2.1.1-2.1.2 цього договору іпотеки; у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Іпотекодавця або визнання його банкрутом; у разі прийняття рішення про ліквідацію юридичної особи Іпотекодавця; у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобовязання, що забезпечене іпотекою за цим договором. Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. У випадках, зазначених в п.п.2.1.1-2.1.2 цього договору іпотеки Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю повідомлення, оформлене відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку». У разі невиконання Іпотекодавцем вимог, зазначених в повідомленні, про яке йдеться в п.4.3, Іпотекодержатель здійснює звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення за рішенням суду та виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до законодавства України. Звернення стягнення по застереженню про задоволення вимог Іпотекодержателя здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору іпотеки та відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

Розділом 5 зазначеного вище договору, а саме: п.п.5.1-5-4 передбачено, що у разі настання обставин, зазначених в п.4.1 цього договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. В повідомленні Іпотекодержатель зазначає, який із способів задоволення вимог Іпотекодержателя, що передбачені ч.3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» застосовується Іпотекодержателем для задоволення своїх вимог. У разі застосування передачі предметі іпотеки у власність Іпотекодержателя як способу задоволення вимог Іпотекодержателя (абз.2 ч.3 ст.36 ЗУ «Про іпотеку») право власності переходить до Іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення. У разі застосування права Іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки як способу задоволення вимог Іпотекодержателя (абз.3 ч.3 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку») Іпотекодержатель реалізує норми ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» і повідомлення вважається повідомленням Іпотекодавцю про намір укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки.

З огляду на викладене, не можуть бути задоволенні вимоги ПAT «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на нього, оскільки це є позасудовим способом звернення стягнення.

Відповідний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 року (справа №6-1851цс15).

Позивачем також не доведено, що в нього виникли труднощі з реєстрації права власності на підставі вищезазначеного п.5.3.1 договору іпотеки земельної ділянки та розділу 5 договору іпотеки житлового будинку та що ним взагалі здійснювались спроби зареєструвати це право, хоча за змістом ст. 16 ЦК України, ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України захисту судом підлягають порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин.

При цьому, за вимогами ч.3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Суд зазначає, що позовні вимоги, визначені ПAT «Дельта Банк», суперечать положенням ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», адже не містять даних про вартість предмета іпотеки, визначеної на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності, за якою позивач просить визнати за ним право власності.

Крім того, за змістом п.5.4 договору іпотеки земельної ділянки та п.4.3 договору іпотеки житлового будинку іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково. При настанні зазначених випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання та зобов'язань, передбачених цим договором у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказані положення договору відповідають вимогам ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

На підтвердження належного виконання умов договору позивачем надано суду копію листа-вимоги від 20.04.2015, адресовану ОСОБА_2 та копію квитанції і реєстру №23.04.2015/01, які не містять даних, які б дозволили ідентифікувати зміст поштових відправлень. Позивачем не доведено, що вказаний лист-вимога отримана відповідачем. Копія квитанції та реєстру не містить переконливих даних, які б давали підстави вважати, що саме зазначений документ було направлено ОСОБА_2

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження позасудового врегулювання спору, зокрема для реєстрації права власності на предмет іпотеки, чи визнавалось або заперечувалось іпотекодавцем право банку на предмет іпотеки, отже, ПАТ «Дельта Банк» обрано неправильний спосіб захисту у виді позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього.

Судові витрати відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212, 214-216, 218 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко