АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/1550/2017 Головуючий у 1-й інстанції: Лазаренко В.В.
справа №760/9769/15-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Шахової О.В., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Соломн»янського районного суду м.Києва від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,-

УСТАНОВИЛА:

В травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, про стягнення з ОСОБА_3 99640 грн. збитків.

Вимоги обґрунтовує тим, що 01 лютого 2015 року у ДТП, що сталася з вини ОСОБА_3, пошкоджено належний позивачу автомобіль Honda CR-V, реєстраційний НОМЕР_1.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 149640 грн., 50000 грн. сплачено страховою компанією, відтак, позивач просить стягнути з відповідача залишок суми у розмірі 99640 грн.

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 06 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_3 99640 грн. у рахунок відшкодування збитків та 996,40 грн. у рахунок відшкодування витрат на оплату суми судового збору.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на неповноту встановлення обставин справи та неналежну оцінку доказів. Так, зазначає, що згідно із проведеними дослідженнями проведення відновлювального ремонту автомобіля, що належить позивачу, визнано економічно необґрунтованим, оскільки вартість ремонту перевищує ціну автомобіля. Проте, позивачем проведено відновлювальний ремонт автомобіля, у момент після його продажу, при цьому він просить стягнути з відповідача суму, яка є частиною вартості ще одного автомобіля.

ОСОБА_3 ставить під сумнів факт відновлення автомобіля (оплату робіт), залишки якого, як об»єкт, який має певну цінність, їй не передано.

Посилається на недоведеність частини спричинених пошкоджень унаслідок ДТП, відповідальність за яким вона повинна нести.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спричинена шкода внаслідок ДТП є доведеною наданими позивачем доказами, відтак підлягає відшкодуванню її заподіювачем.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до даних Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_5 є власником автомобіля HondaCR-V, реєстраційний НОМЕР_1.

01 лютого 2015 року сталася ДТП за участю автомобіля, що належить позивачу, та автомобіля Mitsubishi, реєстраційний НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень.

Постановою Солом»янського районного суду м.Києва від 02 квітня 2015 року ОСОБА_3 визнано винною у спричиненні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до даних Звіту №1566 про оцінку транспортного засобу, складеного 05 травня 2015 року СПД ФОП «ОСОБА_7» за замовленням ОСОБА_5, відповідно до висновку якого вартість відновлювального ремонту складає 295194,78 грн., він є недоцільним та вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, складає 175427,70 грн. (вартість автомобіля до моменту ДТП).

На вказаний звіт за замовленням ОСОБА_3 25 травня 2015 року ФОП ОСОБА_8 складено рецензію, за загальним висновком якого звіт визнано таким, що не може бути використаний.

Відповідно до даних Висновку судової автотоварознавчої експертизи №1629, складеного 23 лютого 2016 року на виконання ухвали суду про призначення експертизи у цій справі, вартість відновлювального ремонту складає 241934,03 грн., він є недоцільним та вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, складає 170429,88 грн. (станом на дату складання висновку).

Відповідно до даних Інформаційного листа ПрАТ «СК «Страховий капітал» №39 від 01 квітня 2015 року на ім»я ОСОБА_5, останнього повідомлено про сплату страхового відшкодування в розмірі 50000 грн.

Відповідно до даних Рахунку-фактури №СФ-020137 від 30 листопада 2015 року ФОП «ОСОБА_9», розрахункової квитанції №137 від 30 листопада 2015 року, ОСОБА_5 сплачено 149640 грн. за ремонт автомобіля Honda CR-V.

Згідно із даними Акту виконаних робіт №РН-02134 від 30 листопада 2015 року ФОП «ОСОБА_9» проведено ремонтні роботи та замінені відповідні деталі автомобіля HondaCR-V.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із змістом п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та змістом п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Відповідно до зібраних у справі доказів, належний позивачу автомобіль Honda CR-Vвідремонтовано і він може використовуватись за призначенням. Вартість відновлювальних робіт склала ціну, яка менша, ніж визначено проведеними дослідженнями та менша від ринкової вартості транспортного засобу, що визначена цими ж дослідженнями.

Право розпоряджатись майном, що належить особі на праві власності, належить їй самій (ст.ст. 317, 319 ЦК України). Так, правом позивача є вирішення питання про відновлення пошкодженої речі, обов»язком відповідача, як заподіювача шкоди, є відшкодування розміру шкоди.

Установивши, що автомобіль відремонтований, суд першої інстанції відповідно до ст.ст. 1166, 1192 ЦК України обґрунтовано вирішив, що з відповідача підлягає стягненню непокрита розміром страхового відшкодування сума у зв»язку із пошкодженням майна.

Опис робіт та перелік унаслідок замінених деталей співвідносить із локалізацією пошкоджень автомобіля та їх обсягів, які настали ДТП та відображені у фотознімках, що додані до справи. Апеляційна скарга не містить конкретизації, які саме деталі не пошкоджені унаслідок цього ДТП та відповідно не підлягали заміні.

Доводи апеляційної скарги в частині сумніву щодо оплати витрат проведення відновлювального ремонту ґрунтуються виключно на припущеннях, натомість доказів на спростування таких обставин відповідачем не надано. Окрім того, в матеріалах справи наявна розрахункова квитанції №137 від 30 листопада 2015 року про сплату позивачем на ім»я ФОП «ОСОБА_9» за ремонт автомобіля 149640 грн., дані якої відповідачем не спростовано.

Твердження апеляційної скарги про те, що відповідачу не передано залишки транспортного засобу, відхиляються колегією суддів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, що внаслідок відновлювального ремонту наявні такі залишки, які не можуть використовуватись за призначенням, проте мають певну цінність.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді О.В. Шахова

Є.В. Болотов