Справа № 573/77/17
Номер провадження 2/573/111/17
23 лютого 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді Терещенко О. І.,
з участю секретаря Кислої Ю.М.,
Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, причин свого неприбуття суду не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час і місце розгляду справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін у заочному провадженні за наявними у справі доказами.
Повно, об'єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 13 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а. с. 6).
У подальшому на підставі заяви ОСОБА_1 від 13 березня 2014 року, яка фактично є кредитним договором, оскільки спрямована на встановлення цивільних прав та обов'язків сторін та відповідає загальним засадам цивільного законодавства, між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 був укладений договір без номеру, згідно якого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки (а. с. 6-32).
Своїм підписом у вказаній вище заявці відповідач підтвердила, що ознайомилась та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Також вона погодилась з тим, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами являє між нею та банком договір про надання банківських послуг.
Згідно з пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки та комісію на умовах, передбачених договором.
Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів, позичальник сплачує банку фіксований штраф у розмірі 500 грн.+ 5% від ціни позову.
Пунктом 1.1.7.12 Умов встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши ОСОБА_1 кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку.
ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної сплати кредитного боргу, відсотків та комісії у строки, передбачені договором, належним чином не виконувала.
Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується умовами договору та розрахунком позивача.
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, заперечення проти позову не надала, розрахунок позивача не спростувала.
Суд вважає, що факт порушення відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження.
Що стосується вимоги про стягнення з відповідача штрафу в сумі 500 грн. (фіксованої частини), то ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).
Як вбачається з позовної заяви, банк нарахував і просив стягнути 2 штрафи: 500 грн. і 5% від суми позову.
З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення.
Тобто, з огляду на викладене, з відповідача не можна двічі стягувати штраф за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку 500 грн. штрафу необхідно відмовити. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам слід стягнути 1542 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10,11, 60 88, 154, 209, 210, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Білопільського районного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасники процесу, які приймали участь в розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення суду, мають право оскаржити його в тому ж порядку на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя