Справа № 761/2892/17
Провадження № 2-о/761/111/2017
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Генеральна прокуратура України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року Заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва, заінтересована особа - Генеральна прокуратура України, із заявою, відповідно до якої просив встановити факт, що має юридичне значення, що починаючи з 18.11.2012 року по день подання цієї заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань не було внесено відомостей з використанням реквізиту «кримінальні правопорушення, які на день набрання чинності КПК перебувають у провадженні» стосовно кримінальної справи, що була порушена постановою слідчого в особливо важливих справах Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції Захарова Артема Вячеславовича від 19.07.2012 року «Про перекваліфікацію злочину та порушення кримінальної справи» щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.ч.2, 3 ст.358 КК України, з фабулою обвинувачення «про заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах; підроблення документа, який видається підприємством, і який надає права або звільняє від обов'язків, з метою використання його як підроблювачем так і іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; використання завідомо підробленого документа».

Відповідно до ч.1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою статті 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту, що мають юридичне значення. Вказаний перелік не є вичерпним.

Разом з тим, відповідно до п. 4 листа Верховного суду України від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.

Аналогічні положення містить і п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Також, відповідно до пп. 17 п. 4 зазначеного вище листа ВСУ від 01.01.2012р., також не можуть бути встановлені в судовому порядку факти винесення вироку або постановлення рішення суду щодо відповідної особи.

Питання, пов'язані із внесенням інформації до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань з 20.11.2012 регулюється Кримінальним процесуальним кодексом України та Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139 , тобто чинним законодавством встановлений інший порядок вирішення порушеного Заявником у своїй заяві питання.

Згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Генеральна прокуратура України про встановлення факту, слід відмовити, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись положеннями ст.122, 234, 256, 257, 258 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Генеральна прокуратура України про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Н.Г.Притула