Справа № 144/104/17
Провадження № 2/144/250/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Кошмелюк А.С.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

установив :

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн. щомісячно та утримання дружини, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку, в розмірі 700 грн. щомісячно. Вказала, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, за рішенням суду від 13 жовтня 2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідач проживає окремо від дитини. Неповнолітній син проживає разом з нею, однак, відповідач добровільно на його утримання коштів не надає, не бажає домовитись про його участь в утриманні сина. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав частково, вказав, що вимоги про стягнення аліментів на дитину визнає, проти вимог про стягнення утримання на дружину в розмірі 700 грн. заперечує, оскільки у нього відсутня можливість надавати таку допомогу, так як він не працює, відновлює своє здоровя після оперативного втручання, яке було в 2012 році, фактично перебуває на утриманні у своїх батьків.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 травня 2014 року, за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано(а.с.6).

07 серпня 2014 року народився ОСОБА_3, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач(а.с.5).

Відповідно довідки виконавчого комітету Веселівської сільської ради Теплицького району за №14 від 26 січня 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з позивачем ОСОБА_2.

Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, який визначено Законом України „Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 січня 2017 року становить 1 355 грн..

Відповідно до ст.182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину підлягає задоволенню, і , враховуючи те, що позивач не працює, постійного доходу

- 2 -

не має, відповідач в цій частині вимоги визнає, заперечень проти позову не подав, враховуючи положення закону про те, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно.

Щодо вимог позивача про стягнення коштів на своє утримання в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з того, що відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи, що позивачем не подано доказів про відповідний матеріальний стан відповідача, який дозволяв би йому надавати таку допомогу, тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не доведено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трирічного віку.

Витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.84,180,181,182,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3,10,15,60,88,209,213,215 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн. (сімсот гривень) щомісячно, починаючи з 30 січня 2017 року і до його повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Розяснити сторонам, що у відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ