Справа № 635/5885/16-ц
Провадження № 2/635/286/2017
У Х В А Л А

17 лютого 2017 року Харківській районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Полєхіна А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Лисенко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки та моделі МЕRCEDES-BENZ VITO, 2002 року випуску, обєм двигуна V=2148, шасі (кузов, рама) №WDF0351, державний номерний знак НОМЕР_1, на підставі якого 02 квітня 2016 року в сервісному центрі №6349 РСЦ МВС в Харківській області проведено перереєстрацію даного автомобіля; скасувати перереєстрацію даного автомобіля; витребувати зазначений автомобіль з чужого незаконного володіння та визнати на ним право власності на спірний автомобіль.

17 лютого 2017 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки та моделі МЕRCEDES-BENZ VITO, 2002 року випуску, обєм двигуна V=2148, шасі (кузов, рама) №WDF0351, державний номерний знак НОМЕР_1 та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження зазначеного автомобіля до набрання законної сили судового рішення по даній справі.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що 12 січня 2012 року позивачем було видано відповідачу довіреність з правом експлуатації, користування, розпорядження, страхування автомобіля марки та моделі МЕRCEDES-BENZ VITO, 2002 року випуску, обєм двигуна V=2148, шасі (кузов, рама) №WDF0351, державний номерний знак НОМЕР_1. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та видана строком до 20 січня 2032 року. При цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домовились, що протягом строку користування відповідач буде сплачувати позивачу грошові кошти до моменту повного викупу в нього автомобіля, а після сплати ним всієї вартості автомобіля ОСОБА_3 переоформить його на себе. Однак відповідач умов домовленості не виконував та грошові кошти в рахунок виплат за придбання автомобіля не сплачував. Тому 05 грудня 2015 року позивач був змушений припинити дію вказаної довіреності. На прохання позивача автомобіль ОСОБА_3 повернуто так і не було. А нещодавно ОСОБА_1 стало відома, що 02 квітня 2016 року вказаний автомобіль перереєстровано в територіальному сервісному центрі №6349 РСЦ МВС на нового власника. Крім того, договір купівлі-продажу зареєстрований між покупцем та довіреною особою від імені власника на підставі довіреності, дію якої позивачем було припинено.

Враховуючи те, що автомобіль вже було незаконно продано за не чинною довіреністю, то невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема: 1) заборона вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Враховуючи ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі його задоволення, а також те, що автомобіль марки та моделі МЕRCEDES-BENZ VITO, 2002 року випуску, обєм двигуна V=2148, шасі (кузов, рама) №WDF0351, державний номерний знак НОМЕР_1 є предметом спору, виходячи з принципу обовязковості рішень суду, передбаченого ст. 1291 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з метою недопущення порушення прав осіб, які беруть участь у справі, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчуження зазначеного автомобіля.

Заяву в частині накладення арешту на спірний автомобіль, суд вважає такою, що не підлягає задоволенню, оскільки зазначений спосіб, в який позивач просить забезпечити позов не враховує інтереси третіх осіб, які мають право користуватися зазначеним автомобілем. В обраний позивачем спосіб у виді заборони відчуження зазначеного автомобіля суд вважає достатнім для забезпечення можливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Крім того, позивач в своїй заяві обґрунтовує лише наявність загрози відчуження відповідачем спірного автомобіля.

Керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження автомобіля марки та моделі МЕRCEDES-BENZ VITO, 2002 року випуску, обєм двигуна V=2148, шасі (кузов, рама) №WDF0351, державний номерний знак НОМЕР_1.

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.

Розяснити ОСОБА_3, що він має право звернутися з заявою до Харківського районного суду Харківської області про скасування заходів забезпечення позову відповідно до ч.4 ст.154 ЦПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення до виконання три роки.

Стягувач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який мешкає за адресою: с. Коротич Харківського району Харківської області, вул. П. Шутки, буд. 3.

Боржник: ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію ухвали після її виконання направити відповідачу ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя - А.Ю. Полєхін