Провадження № 2/761/1758/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації (далі - відповідач) про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу частини нежитлових приміщень, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 1764. Власником приміщень визнано недоцільним використання нерухомого майна у аварійному стані і вирішено здійснити реконструкцію, ремонт і перепланувавши будівель під окремі невеликі приміщення - апартаменти. В установленому законом порядку, було подано та зареєстровано в Департаменті ДАБІ Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 27 листопада 2014 року за № KB 03. Після завершення робіт з реконструкції, було зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 12.01.2015 року за № KB 12, та отримано в Реєстраційній службі України свідоцтва на право власності на окремі приміщення у будівлі - апартаменти. Таким чином, було дотримано всіх вимог чинного законодавства України при здійсненні реконструкції належних позивачеві на праві власності приміщень. Однак, у вересні 2015 року, стало відомо про наявність на сайті містобудівного кадастру м. Києва (електронний ресурс, режим доступу: http://monitor.mkk.kga.gov.ua/) інформації щодо статусу «Самочинне будівництво» відносно належних позивачу приміщень за адресою: АДРЕСА_1». Вказана на сайті містобудівного кадастру м. Києва інформацією про те, що в належних позивачеві приміщеннях або будівлях проводилось самочинне будівництво є недостовірною і порушує його права, як власника нерухомого майна та шкодить діловій репутації ОСОБА_3.

Тому, позивач просив суд визнати недостовірною та зобов'язати Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації видалити з сайту інформацію про «Самочинне будівництво» в картці об'єкту № 1354 «Реконструкція нежитлових приміщень будівель літери АДРЕСА_1 під апартаменти ЖК «LoftHousePodol» (електронний ресурс, режим доступу: http://monitor.mklc.kga.gov.ua/).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимог підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

У відповідності із ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про інформацію, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки апартаментів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, літери «А» та «Ь», що підтверджується копіями Свідоцтв про право власності на нерухоме майно та Інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 01.03.2017 року № 81504885.

З матеріалів справи вбачається, що на сайті містобудівного кадастру м. Києва (електронний ресурс, режим доступу: http://monitor.mkk.kga.gov.ua/) було розміщено наступну інформацію: «№ картки об'єкта: 1354; назва об'єкта будівництва: «Реконструкція нежитлових приміщень будівель літери «А» та «Ь» під апартаменти ЖК «Loft House Podol», адреса: АДРЕСА_1; забудовник: гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_4; статус: самочинне будівництво».

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови від 27 лютого 2009 р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. У разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред'явити орган цієї юридичної особи (п. 6 Постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. за №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. за № 1 зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У судовому засіданні встановлено, що позивачем було подано та зареєстровано в Департаменті ДАБІ Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 27 листопада 2014 року за № KB 03.

Відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована Департаментом ДАБІ у м. Києві 15 січня 2015 року № КВ 12, - реконструкція нежитлових приміщень будівель літери «А» та «Ь» під апартаменти по АДРЕСА_1, код об'єкта - 1122,3 категорія складності ІІІ (замовник ОСОБА_1 та ОСОБА_4: інформація про об'єкт: місцезнаходження об'єкта - АДРЕСА_1 у Подільському районі літера «А» та літера «Ь», дата початку будівництва - 28.11.2014 р., дата закінчення будівництва - січень 2015 р., строк введення об'єкта в експлуатацію - І квартал 2015 р.; опис об'єкта: загальна площа будівлі, кв. метрів - 4314,6 (з них під літерою «А» - 1680,5 кв.м., під літерою «Ь» - 2634,1 кв.м.); характеристика житлових будинків: кількість поверхів - під літерою «А» - 3 поверхи, під літерою «Ь» - 3 поверхи), вважати закінчений будівництвом, об'єкт готовий до експлуатації.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України).

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч. 1 ст. 376 ЦК України).

У статті 377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності (п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою (ч. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Пунктом 2 Положення про містобудівний кадастр затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. N 559 передбачено, що реєстрація документа в містобудівному кадастрі - дія, у результаті здійснення якої документ або його частина включається в інформаційні ресурси містобудівного кадастру, а містобудівні регламенти, що реєструються та зберігаються в ньому, здобувають статус обов'язкових для дотримання усіма учасниками містобудівної діяльності, власниками та користувачами земельних ділянок і власниками розташованих на них об'єктів нерухомості.

Отже, враховуючи вищевикладене у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивачем була здійснена реконструкція нежитлових приміщень - будівель літери «А» та «Ь» під апартаменти по АДРЕСА_1 з дотриманням вимог чинного законодавства України, а саме реєстрації відповідних декларацій в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві.

Частиною 1 ст. 299 ЦК передбачено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням (п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Частиною 4 ст. 277 ЦК України передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 7 ст. 277 ЦК України).

Крім того, відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22 квітня 2015 року № 390 «Про створення міжвідомчого Центру моніторингу забудови міста Києва» утворено міжвідомчий Центр моніторингу забудови міста Києва та затверджено його склад. Міжвідомчому Центру моніторингу забудови міста Києва доручено зокрема здійснювати координацію дій структурних підрозділів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районних в місті Києві державних адміністрацій, комунальних підприємств, установ, організацій щодо здійснення моніторингу забудови міста Києва, а Департаменту містобудування - забезпечити роботу міжвідомчого Центру моніторингу забудови міста Києва.

Відповідно до пункту 4 Положення про Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 27 січня 2011 року № 94, основними завданнями Департаменту є: реалізація екологічної, науково-технічної та економічної політики, спрямованої на забезпечення збереження навколишнього природного середовища міста Києва; забезпечення виконання вимог природоохоронного законодавства; реалізація рішень органів місцевого самоврядування та виконавчої влади міста Києва щодо охорони навколишнього природного середовища, поліпшення екологічного стану міста Києва, раціонального використання природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, забезпечення екологічного благополуччя населення міста; контроль за станом благоустрою міста; контроль за дотриманням вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правил благоустрою міста Києва, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері благоустрою; сприяння розвитку та поліпшенню стану благоустрою міста; притягнення винних до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів; профілактика правопорушень у сфері благоустрою міста Києва; забезпечення сталого функціонування підсистеми єдиної державної системи запобігання і реагування на надзвичайні ситуації техногенного та природного характеру міста Києва (територіальна підсистема ЄДС НС); участь у реалізації державної політики у сфері цивільної оборони (захисту), захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання цим ситуаціям та реагування на них, ліквідація їх наслідків; розроблення та здійснення заходів щодо підтримання у готовності підпорядкованих органів управління та сил територіальної підсистеми цивільного захисту до дій за призначенням у мирний час та в особливий період; визначення основних напрямків роботи у сфері цивільної оборони, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та їх наслідків; організація відновлювальних робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; організація роботи щодо планування, підготовки і проведення евакуаційних заходів; оповіщення населення про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій у мирний та воєнний час; здійснення разом з іншими органами інформаційного забезпечення у сфері цивільної оборони, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та їх наслідків, впровадження сучасних інформаційних технологій та створення банків даних з питань захисту населення і реабілітації територій, забруднених унаслідок Чорнобильської катастрофи; навчання населення діям в умовах надзвичайних ситуацій; реалізація державної політики в галузі охорони праці в місті Києві; сприяння впровадженню ефективної цілісної регіональної системи запобігання травматизму невиробничого характеру, безпечних виробничих процесів, устаткування; сприяння в забезпеченні працюючих засобами індивідуального та колективного захисту; організація професійної підготовки і підвищення кваліфікації спеціалістів (посадових осіб) з питань безпечної життєдіяльності населення; надання організаційно-методичної допомоги секторам з питань охорони праці районних в місті Києві державних адміністрацій; забезпечення разом зі структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), органами місцевого самоврядування та громадськими організаціями реалізації регіональних програм з метою охорони праці та запобігання нещасним випадкам невиробничого характеру.

Таким чином, виходячи із основних завдань, беручи до уваги, що іншими нормами Положення не передбачено повноважень Департаменту містобудування визначати статус об'єктів будівництва, відповідач не має правових підстав встановлювати ознаки чи факти самочинного будівництва об'єктів.

У свою чергу, в силу норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294, питання здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил належать до компетенції Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а позивачем не було доведено та обґрунтовано своїх вимог.

Враховуючи пояснення та надані по справі докази, суд вважає, що опублікована на сайті містобудівного кадастру м. Києва (електронний ресурс, режим доступу: http://monitor.mkk.kga.gov.ua/) інформація є фактичним твердженням, проте, позивачем надано докази її недостовірності, оскільки у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивачем була здійснена реконструкція нежитлових приміщень - будівель літери «А» та «Ь» під апартаменти по АДРЕСА_1 з дотриманням вимог чинного законодавства України, крім того, відповідач не має правових підстав встановлювати ознаки чи факти самочинного будівництва об'єктів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 14, 32, 34, 41, 68 Конституції України; ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. ст. 94, 277, 297, 299, 376, 377 ЦК України; п. 4, п. 6, п. 15, п. 19 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст. 5 Законом України «Про інформацію», пунктом 2 Положення про містобудівний кадастр затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. N 559; ст. ст. 34, 36, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; ст. 120 Земельного кодексу України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації - задовольнити.

Визнати недостовірною та зобов'язати Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації видалити з сайту інформацію про «Самочинне будівництво» в картці об'єкту № 1354 «Реконструкція нежитлових приміщень будівель літери АДРЕСА_1 під апартаменти ЖК «LoftHousePodol» (електронний ресурс, режим доступу: http://monitor.mkk.kga.gov.ua/).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя