Справа № 459/104/17
Провадження № 4-с/459/11/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

при секретарі Головко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, якій просить визнати дії державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 незаконними; скасувати постанову від 30 листопада 2016 року, винесену державним виконавцем Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 як незаконну; зобовязати державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження. В обгрунтування скарги послався на те, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14.03.2014 року з ОСОБА_3 в його користь стягнуто 5800 грн. майнової шкоди та 2000 грн. моральної шкоди. На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Хмельницькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Однак, 30.11.2016 року державний виконавець цього відділу ДВС виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, посилаючись на п.2 ч.1 ст.37, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що не згідний із таким рішенням державного виконавця, вважає, що таке прийнято з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник у судове засідання не зявилася, подала письмову заяву від 12.01.2017 року, у якій у звязку із сімейними обставинами просить дану скаргу розглядати у її відсутності.

Представник Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області у судове засідання також не зявився, подав письмове заперечення відносно скарги у якому вказав, що виконавчий лист № 459/5420/13-к, виданий Червоноградським міським судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7800,00 грн. боргу надійшов у Хмельницький районний відділ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області із Сторожинецького районного відділу ДВС у Чернівецькій області. 05.02.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження. 12.02.2106 року на адресу Райківецької виправної колонії № 78 направлено для виконання постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника. 17.11.2016 року на адресу відділу надійшов лист із Райківецької виправної колонії № 78 про те, що 04.11.2016 року засуджений ОСОБА_3 звільнився від відбування покарання умовно-достроково та вибув за адресою: Чернівецька область, м.Сторожинець, вул.О.Кобилянської,78. Відтак державним виконавцем у відповідності до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали скарги, надані матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Хмельницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області знаходилось виконавче провадження № 50039554 з примусового виконання виконавчого листа № 459/5420/13-к, виданого 27.11.2015 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7800 грн. боргу.

У відповідності до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-XIV) 05 лютого 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається із копії постанови про звернення стягнення на (пенсію) заробітну плату від 12.02.2016 року, державним виконавцем Хмельницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області звернено стягнення на пенсію (заробітну плату) гр. ОСОБА_3 що належить йому до виплати після відрахування податків, щомісячно в розмірі 20% від належних до виплати сум, до повного погашення заборгованості в розмірі 8630 грн., яку направлено на виконання у РВК-78 с.Райківці Хмельницький район.

30.11.2016 року державним виконавцем було винесено постанову ВП №50039554 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 статті 37, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Із змісту вказаної постанови видно, що підставою для її винесення послужило те, що згідно повідомлення Райківецької виправної колонії 78, № 6911 від 16.11.2016 року, засуджений ОСОБА_3 04.11.2016 року звільнився від відбування покарання умовно достроково та вибув за адресою: Чернівецька область, м.Сторожинець, вул.О.Кобилянської, 74. За час перебування засудженого у РВК-78 утримано та перераховано всього 142,48 грн. основного боргу.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-XIV) встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII визначені обовязки і права виконавців. Зокрема, ч.1 згаданої статті передбачає, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII у редакції станом час винесення оспорюваної постанови (30.11.2016 року) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 40 цього ж Закону передбачено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Водночас у судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів щодо вчинення державним виконавцем будь-яких заходів стосовно перевірки майнового стану боржника. Оспорювана постанова також не містить посилання на докази про те, що у боржника відсутнє майно, на яке могло б бути звернено стягнення. Тому суд вважає, що державний виконавець дійшов помилкового висновку про повернення виконавчого документу стягувачеві саме на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії державного виконавця по поверненню виконавчого документу від 30.11.2016 року у виконавчому провадженні ВП №50039554 стягувачеві є неправомірними, а відповідна постанова незаконною, у звязку з чим така підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги про відновлення виконавчого провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Дана норма закону є імперативною, і не відноситься до дискреційних повноважень виконавця, а тому при скасуванні судом постанов про повернення виконавчого документа стягувачу не потребує прийняття рішення про зобовязання виконавця відновити виконавче провадження.

Таким чином, вимога скаржника про зобовязання державного відновити виконавче провадження не підлягає задоволенню.

Отже скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 209, 386, 387 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.11.2016 року у виконавчому провадженні № 50039554.

Скасувати постанову державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.11.2016 року у виконавчому провадженні № 50039554.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д. І. Рудаков