УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання протоколу незаконним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив визнати незаконним протокол засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» Публічного акціонерного товариства «Київенерго» від 24 березня 2016 року № 631 з розгляду акта про порушення № 35289 від 31 січня 2015 року щодо нарахування ОСОБА_4 7 602 грн 44 коп. за невраховану електричну енергію за період з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року та 3 553 грн 20 коп. за експертизу.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався не те, що він отримує послуги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») на підставі договору № 3 від 05 березня 2010 року про користування електричною енергією. Облік електроенергії з 05 березня 2010 року здійснювався лічильником типу НІК 2301 АП2 № 0336816, який був встановлений представником СВП «Енергозбут Київенерго» 05 березня 2010 року.

Позивач вказував, що 31 січня 2015 року за його адресою прибули представники відповідача, провели огляд лічильника, за результатами якого склали акт № 35289 про порушення п. 11, 14, 42 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 13571 (далі - ПКЕЕН) - пошкодження пломб держспоживстандарту. Лічильник типу НІК 2301 АП2 № 0336816 був замінений на інший, та направлений на експертизу. За результатами експертизи № 288 від 12 лютого 2015 року встановлено, що внаслідок пошкодження перетискання пломб Держповірки та виробника отримано можливість несанкціонованого доступу до конструкції лічильника.

Також позивач зазначав, що 24 березня 2016 року засіданням ПАТ «Київенерго» з розгляду акту про порушення прийнято рішення (протокол № 631 від 24 березня 2016 року) провести згідно з п. 3.4. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика), у зв'язку із чим за період з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року йому нараховано 7 602 грн 44 коп. за недораховану електроенергію та 3 553 грн 20 коп. за експертизу.

Посилаючись на незаконність рішення комісії, а саме протоколу № 631 від 24 березня 2016 року, оскільки перетискання пломб на лічильнику відбулось працівниками відповідача при встановленні лічильника, а проведеною експертизо встановлено, що метрологічні параметри лічильника відповідають класу точності, у зв'язку із чим факту недорахованої електроенергії немає, ОСОБА_4 просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, подану від імені та в інтересах ОСОБА_4, відхилено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ПАТ «Київенерго», колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували акт про порушення № 35289, акт № 288 проведення експертизи лічильників електроенергії від 12 лютого 2015 року, яким встановлено пошкодження (перетискання) пломб повірки та виробника, що свідчить також і про отриману можливість несанкціонованого доступу до конструкції лічильника, який підписано позивачем (а. с. 59), та висновок експертного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 30 грудня 2015 року № 5-60, відповідно до якого на пломбі державної повірки та пломбі заводу-виробника є сліди стороннього втручання, а саме перевішування (а. с. 69-82), дійшли обґрунтованого висновку, що позивач допустив пошкодження пломб Держспоживстандарту на електролічильнику, встановленому для обліку електроенергії у належному йому будинку, а тому наявні правові підстави для відшкодування заборгованості за невраховану електричну енергію за період з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року у сумі 7 602 грн 44 коп. та витрат за проведення експертизи.

При цьому, відхиляючи доводи позивача про порушення відповідачем п. 2.1 Методики, суди вмотивовано виходили з того, що вказані положення Методики застосовується за даним видом порушення виключно у випадку порушення енергопостачальником термінів повірки приладів обліку, проте відповідачем у цьому випадку не було порушено таких термінів.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

Т.О. Писана