Справа № 148/125/17
Провадження №2/148/231/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.,

секретаря Лавренюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчин цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:
23 січня 2017 року заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України звернувся в суд з вказаним вище позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 з 28.07.2008 року по 23.06.2012 року навчався у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького. 15 липня 2016 року наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 261-ос з відповідачем було достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Останній був звільнений з військової служби відповідно до п. «и» ч .6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - у зв`язку з службовою невідповідністю. Відповідач під час навчання у НАДПСУ перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України на утримання ОСОБА_1 було витрачено: на грошове забезпечення 13 тис. 646 грн. 37 коп.; на продовольче забезпечення 24 тис. 362 грн. 62 коп.; на забезпечення речовим майном 10 тис. 887 грн. 24 коп.; на медичне забезпечення -1 тис. 057 грн. 83 коп.; на забезпечення енергоносіями та комунальними послугами 14 тис. 669 грн. 43 коп., всього 64 тис. 800 грн. 49 коп. Зважаючи на те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку відшкодувати витрати, пов`язані з навчанням, позивач просить стягнути з нього дані витрати та сплачений судовий збір в розмірі 1 378 грн.

Прокурор Михальчич М.В. та представник позивача, він же представник третьої особи без самостійних вимог на боці позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставині, викладені в позовній заяві. Зазначили, що ОСОБА_1 уклав контракт про проходження військової служби з Державною прикордонною службою України в особі ректора Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького строком на 5 років та взяв на себе зобов`язання добровільно відшкодувати витрати, повязані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в разі дострокового розірвання контракту. Контракт з ОСОБА_1 достроково припинено за систематичні невиконання умов контракту та виключено його зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Контракт, який був укладений відповідачем з позивачем, передбачав за собою проходження військової служби саме в органах прикордонної служби на посадах офіцерського складу. Тому вважають, що відновлення відповідача на військовій службі в Збройних Силах України не може бути підставою для звільнення його від відшкодування цих витрат.Також зазначили, що і служба в органах Державної прикордонної служби і в Збройних Силах України, є військовою службою та підпадає під дію Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу". Пояснили і те, що кошти на утримання відповідача та його навчання у вищому військовому навчальному закладі виділялись із державного бюджету, а не безпосередньо Адміністрацією Державної прикордонної служби України. Просили позов задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача витрати у сумі 64 тис. 800 грн. 49 коп. пов`язаним з навчанням. та судовий збір.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на те, що на момент відкриття провадження у даній справі він поновився на військовій службі у Збройних Силах України на посаді осіб офіцерського складу. Відповідно до наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 6 від 24.01.2017 року прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та призначений заступником командира артилерійської батареї з морально-психологічного забезпечення артилерійського дивізіону ВЧ польва пошта НОМЕР_1 . Вважає, що відповідно до Закону "Про військовий обовязок та військову службу" та п. 9 Постанови КМУ № 964 від 12.07.2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат пов`язаних із утриманням у вищих навчальних закладах» підстави для стягнення з нього витрат, повязаних з його навчанням відсутні у звязку з його поновленням на військовій службі. Посилання прокурора та представника позивача на те, що він мав поновитися саме на військовій службі у Державній прикордонній службі України вважає безпідставними, оскільки служба в ЗСУ є такою ж військовою службою, яка передбачає за собою виконання військового обовязку. Крім того, зазначив, що більшу частину строку за умовами контракту, а саме 4 роки та 2 місяці він відслужив на посаді осіб офіцерського складу у Державній прикордонній службі. За умовами контракту, укладеного з позивачем, він зобов`язаний відшкодувати витрати в разі дострокового припинення контракту та відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державній прикордонній службі. Однак від такого проходження він не відмовлявся, натомість йому не було запропоновано та надано можливості подальшого проходження військової служби в органах Держприкордоннслуджби. Також вважає необгрунтованою позицію прокурора та представника позивача і через те, що кошти на його навчання виділялись із держбюджету, а не Адміністрацією Державної прикордонної служби. Розрахунок витрат позивачем здійснено неточно. Просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши думку прокурора, пояснення представника позивача та третьої соби, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до контракту, укладеного 12.03.2012 року між ректором Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького та ОСОБА_1 останній добровільно вступив на військову службу за контрактом на посадах осіб офіцерського складу в органах Державної прикордонної служби України протягом строку дії контракту, який укладено на 5 років.

Відповідно до п. 5.2 контракту відповідач взяв на себе зобовязання добровільно відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до вимог ст. 25, ч. 10 Закону України "Про військовий обовязок і військову службу" в разі дострокового розірвання контракту та при відмові від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державнй прикордонній службі України після закінчення академії (а.с. 16).

15 липня 2016 року наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 261-ос з старшим лейтенантом ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) та звільнено з військової служби за ст. 26 ч. 6 п. "и" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) у запас Збройних Сил України (а.с. 10).

Як встановлено з витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.09.2016 року зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 виключений з 01.09.2016 року (а.с. 11).

01.09.2017 року командуванням Білгород-Дністровського прикордонного загону до ОСОБА_1 доведний розрахунок витрат, повязаних з утриманням його як курсанта в Національній академії Державної прикордонної служби України, що встановлено із акту від 01.09.2016 року (а.с. 14).

Згідно розрахунку № 127 витрат на утримання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького ОСОБА_1 за період з 28.07.2028 року по 23.06.2012 рік було витрачено: на грошове забезпечення 13 тис. 646 грн. 37 коп.; на продовольче забезпечення 24 тис. 362 грн. 62 коп.; на забезпечення речовим майном 10 тис. 887 грн. 24 коп.; на медичне забезпечення -1 тис. 057 грн. 83 коп.; на забезпечення енергоносіями та комунальними послугами 14 тис. 669 грн. 43 коп., всього 64 тис. 800 грн. 49 коп. (а.с.17).

З витягу з наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 6 від 24.01.2017 року встановлено і те, що ОСОБА_1 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу строком на пять років, його прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та призначено заступником командира артилерійської батареї морально-психологічного забезпечення артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи 59 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування "Південь" сухопутних військ Збройних Сил України ВР-3410003.

Відповідно до витягу з наказу № 22 командира військової частини - польова пошта В-4050 (по стройовій частині) від 01.02.2017 року старший лейтенант ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

Згідно довідки командира ВЧ польова пошта НОМЕР_1 № 2017/75/280 від 08.02.2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовій службі в ВЧ ПП 4050 м. Гайсин відповідно до проходження служби за контрактом.

Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складі, які звільняються з військової служби протягом пяти років після закінчення вищого військового навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обовязок і військову службу" визначено Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964.
За змістом п.п. 3, 8 вищевказаного Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з їх грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.
В абзаці першому п. 9 Порядку передбачено, що в разі поновлення особи, що відрахована з вищого навчального закладу або звільнена з військової служби, на посаді курсанта, особи офіцерського складу стягнення суми витрат припиняється.
З аналізу досліджених в ході судового розгляду доказів, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт поновлення відповідача ОСОБА_1 на посаді особи офіцерського складу, після звільнення його з військової служби, який не спростовано прокурором та представником позивача. Посилання ж прокурора та представника позивача на те, що відповідач мав поновитися на військовій службі у саме у Державній прикордонній службі України суд відхиляє, як такі що суперечать Закону України "Про військовий обовязок і військову службу". Залишаючи позов без задоволення, суд також враховує і те, що прокурором та представником позивача не доведено в судовому засіданні, що позивач відмовився від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державній прикордонній службі України після дострокового розірвання з ним контракту та закінчення академії, як і того, що йому було запропоновано продовжити службу на такій посаді.
Відмовляючи в задоволенні позову, підстав для стягнення їх з відповідача немає.
Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 25, 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, суд
ВИРІШИВ:
Позов заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням у вищому навчальному закладі - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.А. Штифурко