Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/50/17-ц
Провадження № 2/499/118/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"23" лютого 2017 р. смт. Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Погорєлова І.В., при секретарі судового засідання Дібровій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області цивільну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії,-
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії, посилаючись на те, що відповідач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області. 01.04.2014 року відповідачу було призначено пенсію в звязку із втратою годувальника, відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» . З 01.09.2013 року відповідач був зарахований до Державного закладу «Південноукраїнський педагогічний університет імені ОСОБА_2».
Відповідно до листа Державного закладу «Південноукраїнський педагогічний університет імені ОСОБА_2» № 310/04 від 24.02.2016 року відповідач достроково закінчив навчання з 20.02.2015 року. Про своє дострокове закінчення навчання в навчальному закладі відповідач не повідомив позивача, що призвело до одержання ним зайвої суми пенсії за період з 01.03.2015 року по 31.08.2015 року у сумі 3716,40 гривень.
Позивачем направлялися листи в яких його повідомлено про наявність переплати пенсії та було запропоновано добровільно повернути кошти.
Відповідач добровільно надмірно сплачену пенсію не повернув.
Представник позивача надав заяву у судове засідання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.
На адресу суду повернувся конверт в якому направлявся виклик до суду, з позначкою що адресат за зазначеною адресою не проживає.
Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, а у випадках, встановлених цим кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєра за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам , що не мають статусу підприємця за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається , що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що виклики до суду направлялися за адресою за місцем реєстрації відповідача (згідно адресної довідки), а згідно позначки працівника поштового відділення відповідач за зазначеною адресою не проживає, тому у суду є підстави вважати, що відповідач повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, про що 23.02.2017 року постановлено ухвалу суду.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.
Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Свій висновок суд мотивує тим, що відповідно до розпорядження № 156 від 21.03.2014 року ОСОБА_1 було призначено пенсію по втраті годувальника відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .
Відповідно ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV(далі - Закон), пенсію у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності. При цьому дітям пенсія з зв'язку з втратою годувальника призначаються незалежно від того, чи були вони утриманні годувальника.
З 01.09.2013 відповідач був зарахований до Південноукраїнський педагогічний університет імені ОСОБА_2 на денну форму навчання, що підтверджується довідкою № 54 від 18.03.2014 року.
Відповідно до довідки Південноукраїнський педагогічний університет імені ОСОБА_2 № 310/04 від 24.02.2016 року відповідач був відрахований з учбового закладу за несплату за навчання з 20.02.2015 року, про що відповідач не повідомив управління ПФУ в Іванівському районі Одеської області, що призвело до одержання ним зайвої суми пенсії за період з 01.03.2015 року по 31.08.2015 року у сумі 3716,40 гривень, що підтверджується протоколом від 06.04.2016 року.
Відповідно п.п. 4 п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, на заяві про призначення пенсії по втраті годувальника та на довідці про навчання, наданих для продовження виплати пенсії особа зобов'язується вчасно (у 3-денний строк) повідомляти управління Пенсійного фонду України про всі зміни, що можуть вплинути на розмір та виплату пенсії, в т.ч. вступ до навчального закладу або припинення навчання.
Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Виходячи зі змісту наведеної норми, сума пенсії, яка надміру виплачена, може бути повернута лише у двох випадках: коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей.
Відповідно до ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Згідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Отже, вказані норми права визначають правову природу зайво сплачених сум пенсій, з вини відповідача, як завдану «шкоду».
Також ст. 1212 ЦК України зобов'язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно.
При цьому ст.1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Суд, враховуючи вищевказані обставини справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 є ознаки, передбачені статтею 1215 ЦК України для повернення безпідставно набутих коштів, а саме: недобросовісність з боку відповідача, як набувача, оскільки він не повідомив управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі про припинення навчання, внаслідок чого йому було надмірно сплачено 3716,40 грн., а тому стосовно відповідача необхідно застосувати приписи ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що маються законні підстави для стягнення з ОСОБА_1 надмірно сплачених коштів на користь позивача в розмірі 3716,40 грн.
Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до матеріалів справи позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача в дохід держави підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 1600,00 грн.
Керуючись ст.10, 14, 57, 60, 88, 212, 213, 224-226 ЦПК України, ст.ст.1212,1215 ЦК України, ст.102, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , ст. 36, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -
Позовну заяву управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СуддяОСОБА_4