Провадження № 2/752/464/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
15 лютого 2017 рокуГолосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Мирошниченко О.В.
при секретарі Мархотко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, виплату процентів та стягнення коштів,
Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 21.12.2015року підсудність даного позову визначено Голосіївському районному суду м. Києва.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд прийняти стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його користь кошти у сумі: 350 251, 14 грн., 885, 97 дол. США та 898, 76 євро.
В подальшому позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою від 11.01.2017 р., про зміну позовних вимог та просив:
стягнути з відповідача на користь позивача, за картковим рахунком НОМЕР_8: 25 750, 47 грн. - залишок на картковому рахунку НОМЕР_8; 920, 67 грн. - 3 % річних за період з 02.11.2015 р. по 10.01.2017 р.; 17 394, 44 грн. - інфляційні збитки за період з 02.11.2015 р. по 10.01.2017р.
Всього: 44 065, 58 грн.
Навесні 2014 р., у зв'язку із припиненням функціонування банківських відділень відповідача на території АР Крим, рахунки позивача було безпідставно заблоковано відповідачем. Нарахування відсотків було припинено.
З метою отримання належних позивачу коштів та нарахованих по ним відсотків, позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами про розблокування рахунків, розірвання договорів та видачі коштів.
28.10.2015 р., в Головному офісі ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» (місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50) було зареєстровано заяву позивача про видачу коштів та нарахованих відсотків. Дана заява зареєстрована за вхідним номером 407241.
Відповіддю № 20.1.0.0.0/7-20151028/2333 від 09.11.2015 р., відповідач відмовив позивачу у його законному праві отримати належні йому кошти.
Відповідно до довідки № 3929161 від 12.05.2014 р., загальний обсяг коштів на рахунках позивача становив: 350 251, 14 грн., 885, 97 дол. США та 898, 76 євро.
Неможливість отримання позивачем належних йому коштів вимусили позивача звернутися із позовом до суду.
Підчас судового розгляду, з метою підтвердження знаходження коштів позивача в банку, позивач звертався до суду із клопотаннями про витребування виписок про рух грошових коштів по рахунках позивача відкритих йому в банку. Дані клопотання судом були задоволені, але відповідач не надав запитану інформацію обґрунтовуючи це тим, що в нього відсутня будь-яка інформація відносно його клієнтів, які відкривали депозитні рахунки на території АР Крим та м. Севастополь.
На спростування даного твердження, представником позивача, було надано копію листа банка № 20.1.0.0.0/7-20160313/625 від 30.03.2016 р. (оригінал даного листа було оглянуто судом та представником Відповідача), із змісту якого вбачається, що у зв'язку із припиненням діяльності ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на території АР Крим та м. Севастополь банком було внесені зміни в порядок обліку грошових коштів його «кримських» клієнтів, кошти стали обліковуватися на рахунках балансової групи «2903».
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
В судове засідання представник відповідача не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов до наступного висновку.
11.07.2013 р. позивач поповнив рахунок НОМЕР_9 на 55, 82 євро.
Відповідно до даного договору позивачу було відкрито рахунок НОМЕР_6, валюта вкладу долар США, процентна ставка 8, 5 % річних, сума вкладу 601,27 дол. США., строк вкладу 365 днів із подальшою автоматичною пролонгацією, з щомісячним нарахуванням відсотків.
29.11.2013 р. позивач поповнив рахунок НОМЕР_6 на 200, 00 дол. США.
Також судом встановлено, що позивачу в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» було відкрито картковий рахунок НОМЕР_8. Відповідно до квитанції від 17.10.2015 р. залишок коштів на рахунку НОМЕР_8 становить 25 750, 47 грн.
Судом встановлений факт звернення позивача до відповідача із заявою про видачу коштів та нарахованих відсотків та незадоволення відповідачем даної заяви.
За ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.
За ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121 - III вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664 - III, фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
Частиною 1 статті 1058 ЦК України визначається: за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023 - XII визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).
Відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023 - XII, у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.
Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п'ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII, а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення.
Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов'язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов'язання.
Окрім того, до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності.
Саме до цього зводяться правові висновки, що викладені в постановах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6 - 37 цс 16 та від 01 червня 2016 року № 2558 цс 15, які мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, згідно з ч. 2 ст. 360 - 7 ЦПК України.
Не нараховані відсотки за період з 20.03.2014 р. по 01.11.2015 р.: 82, 89 дол. США
(601, 27*8,5%/365*592 = 82, 89)
Не нараховані відсотки за період з 02.11.2015 р. по 10.01.2017 р.: 7, 17 дол. США
(601,27*1%/365*435=7, 17)
Пеня у розмірі 3 % за кожен день прострочення на підставі частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 02.11.2015 р. по 10.01.2017р. становить 8 928, 29 дол. США
(601,27+ 82,89)*3%*435= 8 928, 29 дол. США
3 % річних за період з 20.03.2014 р. по 10.01.2017 р.: 50, 75 дол. США
(601,27*3%/365*1027= 50, 75)
Не нараховані відсотки за період з 20.03.2014 р. по 01.11.2015 р.: 81, 18 евро
( 770*6,5%/365*592 = 81, 18)
Не нараховані відсотки за період з 02.11.2015 р. по 10.01.2017 р.: 9, 18 евро
(770*1%/365*435=9,18)
Пеня у розмірі 3 % за кожен день прострочення на підставі частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 02.11.2015 р. по 10.01.2017р.: 11 107, 90 євро
(770+ 81,18)*3%*435=11 107,90)
3 % річних за період з 20.03.2014 р. по 10.01.2017 р.: 65 євро
Сума основного боргу за рахунком НОМЕР_8 становить: 25 750, 47 грн.
3 % річних за період з 02.11.2015 р. по 10.01.2017 р.: 920, 67 грн.
(25 750,47*3%/365*435дней=920,67 грн.)
Інфляційні збитки за період з 02.11.2015 р. по 10.01.2017р.: 17 394, 44 грн.
(коефіцієнт інфляції за розрахований період становить 1,6755)
(101,9%*103,0%*143,3%*111,4%=167,55%)
25 750,47*1,6755-25 750,47 = 17 394,44 грн.)
Суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджується наявними матеріалами справи та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Одночасно з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 гривень.
На підставі Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121 - III, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664 - III, Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023 - XII, ст. ст. 1058, 1060, 1074 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 11, 14, 60, 88, 209, 212 - 215, 224 - 226, 360 - 7 ЦПК України, суд-
Позов - задовольнити.
стягнути з Відповідача на користь Позивача, за картковим рахунком НОМЕР_8: 25 750, 47 грн. - залишок на картковому рахунку НОМЕР_8; 920, 67 грн. - 3 % річних за період з 02.11.2015 р. по 10.01.2017 р.; 17 394, 44 грн. - інфляційні збитки за період з 02.11.2015 р. по 10.01.2017р.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь держави витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 гривень.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя