Провадження № 2/225/322/2017
Справа 225/6595/16-ц
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участю

секретаря Панасенко Г.Ю.,

представник позивача: Шилова Г.М.,

представник відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2016 року Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 7 198,85 грн.

Згідно з розпорядженням керівника апарату суду №51 від 21.12.2016 року, призначено повторний автоматичний розподіл справи. Ухвалою від 04.01.2017 року справа була прийнята до свого провадження суддею Довженко О.В. та призначена до розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне: відповідно до п.1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 (надалі - Правила надання послуг), Комунальним підприємством "Компанія "Вода Донбасу" (позивачем) надавались послуги з водопостачання та водовідведення ОСОБА_3 (відповідачеві).

Зокрема, для розрахунку за надані послуги відповідачу було відкрито особистий рахунок НОМЕР_1. Згідно п.18 Правил надання послуг, розрахунковим періодом оплати послуг з водопостачання та водовідведення є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком. Проте, вартість отриманих послуг з водопостачання та водовідведення відповідач своєчасно не оплатив, в результаті чого за період з 01.12.2011 року по 24.11.2016 року у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 7 198,85 грн.

Засоби досудового врегулювання спору, зокрема, звернення до відповідача із письмовою претензією (отримана адресатом 23.07.2016 року), позитивного результату не принесли. Ухвалою Дзержинського міського суду від 03.11.2016 року у справі №225/5254/16-ц (головуючий - суддя Геря О.Г.) відмовлено в задоволенні заяви Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 7 198,85 грн. Наведене стало підставою для звернення позивача до суду в позовному порядку.

Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що до теперішнього часу заборгованість відповідачем не сплачена.

Відповідач, в свою чергу, проти позову заперечував, наполягав на відсутності правових підстав для його задоволення. Зокрема, заперечуючи проти позову, уповноважений представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що спірна заборгованість з оплати послуг з водопостачання та водовідведення виникла в результаті протиправних дій позивача у вигляді несвоєчасного проведення останнім періодичної повірки засобу обліку постачання холодної води (далі - лічильника), що призвело до подальшого безпідставного нарахування йому плати за отримані послуги не за показами лічильника, а за нормами водоспоживання.

На підтвердження своїх заперечень відповідач посилається на наступні докази:

-рішення Апеляційного суду Донецької області від 15.06.2016 року у справі №225/348/16-ц, яким встановлено, що обов'язок повірки лічильника покладається саме на власника послуг, тобто, в даному випадку - Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу";

-квитанції на підтвердження регулярної сплати ним послуг з водопостачання та водовідведення згідно з показами лічильника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх у судовому засіданні уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне:

Як вбачається з наявних у справі доказів та не заперечується сторонами, ОСОБА_3 (відповідач) є споживачем послуг Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" з водовідведення та водопостачання за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим, для розрахунку за надані послуги, позивачем на ім'я відповідача було відкрито особистий рахунок НОМЕР_1.

Послуги з водовідведення та водопостачання відповідачеві у спірний період 01.12.2011 року по 24.11.2016 року надавались у повному обсязі. Даний факт сторонами у справі не оспорюється та не заперечується.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.28 «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Правилами надання послуг, 17.06.2013 року настав строк проведення періодичної повірки лічильника, що встановлений в квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, при неодноразовому відвідуванні квартири відповідача контролером Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" для зняття показників лічильника і проведення його інвентаризації, всупереч вимог п.30 Правил надання послуг, доступ до засобу обліку відповідачем позивачеві наданий не був.

23.11.2013 року, за фактом неможливості зняття показників лічильника та інвентаризації, працівниками позивача був складений відповідний Акт.

Окрім того, контролером в дверях відповідача було залишено повідомлення від 23.11.2013 року про сплив 17.06.2013 року строку повірки лічильника, необхідність здійснення повірки лічильника чи/або заміну його на новий. При цьому, в даному повідомленні містилось попередження про те, що у разі непроведення повірки лічильника у 30-денний строк або не заміни його на новий, нарахування плати за надані послуги з водопостачання та водовідведення відбуватиметься згідно з нормами водоспоживання холодної води для населення з розрахунку на одну особу, встановленими рішенням Дзержинської міської ради №6/42-8 від 22.11.2013 року. Дане повідомлення було отримано відповідачем 16.01.2014 року. (а.с.25).

15.02.2014 року, за допомогою послуг підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», відповідачеві було надіслане друге повідомлення аналогічного змісту. (а.с.26). Проте, відповідач у встановлений термін повірку лічильника чи/або заміну старого лічильника на новий не здійснив. З огляду на наведене, з 01.03.2014 року розрахунок за послуги водопостачання та водовідведення проводився позивачем за нормами споживання.

Не погодившись з зазначеними вище обставинами, а саме, покладенням обов'язку зі здійснення повірки лічильника на споживача послуг (тобто, ОСОБА_3), та нарахуванням починаючи з 01.03.2014 року плати за послуги водопостачання та водовідведення за нормами споживання, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" про захист прав споживачів щодо здійснення повірки квартирного засобу обліку води та зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості.

За результатами вирішення даного спору, Апеляційним судом Донецької області прийнято рішення від 15.06.2016 року у справі №225/348/16-ц, яким зазначені вище позовні вимоги задоволено частково, зобов'язано Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" здійснити дії щодо періодичної повірки, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильника холодної води СВК-1,5 №079853, що встановлений в квартирі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. В решті позову - відмовлено за відсутністю правових пдстав для перерахунку вартості наданих послуг. (а.с.31-33).

Отже, на виконання зазначеного вище рішення суду, Комунальним підприємством "Компанія "Вода Донбасу" виконані робіт з демонтажу, повірки та монтажу лічильника, що підтверджено Актом приймання виконаних робіт від 26.07.2016 року, який підписаний позивачем та відповідачем (а.с.41).

В свою чергу, 05.08.2016 року лічильник був введений в експлуатацію, що зафіксовано наявним в матеріалах справи Актом №109. (а.с.40).

Таким чином, починаючи з 05.08.2016 року, нарахування відповідачеві плати за отримані послуги з водопостачання та водовідведення відбувалось згідно показників лічильника. Даний факт сторонами не заперечується та підтверджений наявними в матеріалах справи документами, як-то, наданою позивачем випискою з особистого рахунку відповідача (а.с.4) та представленими відповідачем рахунками на оплату послуг (а.с.42-45).

Отже, предметом даного спору є стягнення з відповідача заборгованості за отримані послуги з водовідведення та водопостачання за період з 01.12.2011 року по 24.11.2016 року в розмірі 7 198,85 грн.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується, наполягає на тому, що вина за несвоєчасне здійснення повірки лічильника та, як наслідок, нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення у період з 01.03.2014 року по 05.08.2016 року не за показниками лічильника, а за нормами споживання, покладається виключно на позивача - Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу".

В якості обгрунтування доводів відповідач посилається на згадане вище рішення Апеляційного суду Донецької області від 15.06.2016 року у справі №225/348/16-ц. Окрім того, стверджує, що з 01.03.2014 року по 05.08.2016 року (у період, коли лічильник був не повірений) здійснював оплату послуг за показниками лічильника (підтверджено квитанціями), а отже, наявність буд-якої заборгованості перед позивачем заперечує.

Вирішуючи питання щодо наявності чи/або відсутності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного:

Так, відповідно до ст.ст.67,68 Житлового Кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ст.ст.526,527 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже, сам факт отримання відповідачем послуг з водопостачання та водовідведення у спірний період з 01.12.2011 року по 24.11.2016 року у повному обсязі останнім не заперечується.

Наявними у справі доказами, а саме, випискою з особистого рахунку позивача за період з січня 2013 року по листопад 2016 року, а також, рахунками на оплату наданих відповідачеві послуг з водопостачання та водовідведення, підтверджений розмір заборгованості ОСОБА_3 перед Комунальним підприємством "Компанія "Вода Донбасу" на суму 7 011,77 грн., що становить різницю між нарахованою позивачем вартістю послуг та фактично сплаченою відповідачем. (а.с.4).

Зокрема, заборгованість відповідача за 2013 рік становить 34,25 грн. (1066,71 грн. нараховано - 1032,46 грн. фактично сплачено) ; за 2014 рік - 1629,11 грн. (2367,95 грн. нараховано - 738,84 грн. фактично сплачено); за 2015 рік - 1959,59 грн. (2552,57 грн. нараховано - 592,98 грн. фактично сплачено); за 2016 рік - 3388,82 грн. (4802,11 грн. нараховано - 1413,29 грн. фактично сплачено).

Решта заявленої позивачем до стягнення заборгованості в сумі 187,08 грн. належними доказами не підтверджена. Виписка з особового рахунку відповідача за період з січня 2011 року по грудень 2012 року надана суду позивачем після початку розгляду справи по суті, що вимогам ч.1 ст.131 ЦПК України не відповідає. Поважність причин несвоєчасного представлення суду зазначених вище доказів позивачем не доведена.

Нарахування позивачем плати за користування послугами водопостачання та водовідведення у період з 01.03.2014 року по 05.08.2016 року (тобто, коли лічильник був не повірений) відбувалось на підставі тарифів, встановлених Постановою НКРЕКП №2869 від 26.11.2015 року, що вимогам чинного законодавства України не суперечить. Нарахування ж плати за решту спірного періоду відбувалось виключно за показниками лічильника відповідача. Наведені факти встановлені вищезгаданим рішенням Апеляційного суду Донецької області від 15.06.2016 року у справі №225/348/16-ц, а отже, згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України, є преюдиційними, а відтак, не потребують доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі ст.257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В свою чергу, відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Під час судового розгляду уповноважений представник відповідача звернувся до суду з заявою про застосування до спірних правовідносин позовної давності. Однак, в задоволенні зазначеного клопотання суд вважає за доцільне відмовити, оскільки наявні в матеріалах справи докази, а саме, платіжні квитанції за період з лютого 2014 року по липень 2016 року підтверджують факт хоч і неповної, проте, регулярної сплати відповідачем послуг з водопостачання та водовідведення, що в свою чергу, свідчить про переривання перебігу позовної давності відповідно до ч.1 ст.264 ЦПК України.

Отже, з огляду на викладені вище обставини, позовні вимоги слід визнати частково обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме, в сумі 7 011,77 грн.

Згідно з приписами ч.6 ст.214 ЦПК України, одним із обов'язкових питань, що вирішується судом під час ухвалення рішення, є питання розподілу між сторонами судових витрат. Враховуючи наявність в матеріалах справи ухвали про відмову в задоволенні заяви про видачу судового наказу, з огляду на часткове задоволення даного позову, відповідно до вимог ст.ст.88,99 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 372,17 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,99,212,218,223 ЦПК України, ст.ст.257, ч.1 ст.264, ч.ч.3,4 ст.267,526,527 ЦК України, ст.ст.64,68 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 7 011,77 (сім тисяч одинадцять) грн. 77 коп. та судові витрати в розмірі 1 372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 17 коп.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя