РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

при секретарі - Бридня О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну праву за позовом ОСОБА_1 до Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області про тлумачення заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 20 грудня 2006 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно з яким заповіла йому земельну частку (пай) площею 6,9 умовних кадастрових гектарів на території Краснівської сільської ради, яка належала їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. Але 10 січня 2008 року ОСОБА_2 на підставі вказаного Сертифікату відповідно до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації №1029 від 11.12.2007 року було видано Державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельні ділянки загальною площею 5,95 га з них: на земельну ділянку площею 5,07 га (кадастровий номер НОМЕР_3), на земельну ділянку площею 0,05 га (кадастровий номер НОМЕР_4), на земельну ділянку площею 0,83 га (кадастровий номер НОМЕР_5). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. У вересні 2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено, оскільки в заповіті вказано, що дана земельна ділянка належить спадкодавцеві на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, хоча насправді 10 січня 2008 року видано Державний акт серії НОМЕР_2. ОСОБА_2 не внесла зміни в заповіт у зв'язку з юридичною необізнаністю, тому просив здійснити тлумачення заповіту та визнати за ним право власності на земельні ділянки згідно з Державним актом.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення просив винести на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» розміром 6,9 умовних кадастрових гектарів (а.с.11).

Відповідно до заповіту, складеного 20 грудня 2006 року та посвідченого 20 грудня 2006 року секретарем Краснівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №180 ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 вищевказану земельну ділянку (а.с.10).

На підставі розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації №1029 від 11.12.2007 року ОСОБА_2 видано Державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку загальною площею 5,950 га на території Краснівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.14).

З відповіді відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Донецької області від 22.09.2016 року вбачається, що відповідно до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації №1029 від 11.12.2007 року загальна площа земельної ділянки ОСОБА_2 становить 5,950 га в тому числі: земельна ділянка площею 5,070 га (кадастровий номер НОМЕР_3), земельна ділянка площею 0,050 га (кадастровий номер НОМЕР_4), земельна ділянка площею 0,830 га (кадастровий номер НОМЕР_5) (а.с.8).

З пояснення приватного нотаріуса Степанищенка Е.А. від 03.10.2016 року встановлено, що позивачу рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, оскільки в заповіт не внесені зміни щодо правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.7).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст.1216 ЦК України.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При цьому, частина 2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено,що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, заповідаючи ОСОБА_1 земельну частку (пай) належну їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 мала на увазі земельну ділянку загальною площею 5,950 га на території Краснівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну їй на підставі Державного акту серії НОМЕР_2. Зміни до заповіту нею не були внесені у зв'язку з юридичною необізнаністю.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові «Про судову практику у справах про спадкування" вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилались позивачі, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом тлумачення заповіту та визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 5,950 га в тому числі: земельна ділянка площею 5,070 га (кадастровий номер НОМЕР_3), земельна ділянка площею 0,050 га (кадастровий номер НОМЕР_4), земельна ділянка площею 0,830 га (кадастровий номер НОМЕР_5).

На підставі ст.ст.213,328, 392, 1218, 1233,1256 ЦК України, керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області про тлумачення заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Застосувати таке тлумачення заповіту ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного 20 грудня 2006 року та посвідченого секретарем Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області Харченко О.І., зареєстрований в реєстрі за № 180: розпорядження спадкодавця сформульоване в заповіті щодо передачі належної земельної частки (паю) площею 6,9 умовних кадастрових гектарів серія НОМЕР_1, що знаходиться на території Краснівської сільської ради, слід вважати таким, що дане заповідальне розпорядження стосується земельної ділянки площею 5,950 га в тому числі: земельної ділянки площею 5,070 га (кадастровий номер НОМЕР_3), земельної ділянки площею 0,050 га (кадастровий номер НОМЕР_4), земельної ділянки площею 0,830 га (кадастровий номер НОМЕР_5), належної ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації №1029 від 11.12.2007 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 5,950 га в тому числі: земельну ділянку площею 5,070 га (кадастровий номер НОМЕР_3), земельну ділянку площею 0,050 га (кадастровий номер НОМЕР_4), земельну ділянку площею 0,830 га (кадастровий номер НОМЕР_5), належної ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації №1029 від 11.12.2007 року.

Оригінал рішення знаходиться у справі № 2/221/239/2017 та зберігається у архіві Волноваського районного суду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти днів з дня отримання копії рішення особою, що брала участь у справі, але не була присутньою у судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя Є.І.Мохов