Провадження № 2/537/454/2017
Справа № 537/775/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали позовної заяви ТОВ «Підприємство «Захист прав інвалідів» до Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області про звільнення нерухомого майна з під арешту, -

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «Підприємство «Захист прав інвалідів» звернулось до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким скасувати арешт нерухомого майна, який накладений на підставі постанови прокуратури м.Кременчука Полтавської області від 23.12.2011 року на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Полтавська область м.Кременчук вул.Флотська, 5, кадастровий номер :10:002:0045.

Суддя розглянувши позовну заяву, дослідивши додані матеріали встановив наступне.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї матеріалів, арешт на майно, який просить скасувати позивач, накладався в ході досудового слідства по кримінальній справі, яке здійснювалось в порядку передбаченому КПК України в ред..1960 року та постановою слідчого від 24.10.2012 року кримінальну справу було закрито на підставі п.2 ст.6 КПК України.

Відповідно до п.1 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Ст.ст.125, 126 КПК України в ред..1960 року передбачено, що слідчий за клопотанням цивільного позивача або з своєї ініціативи зобов'язаний вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову.

В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов'язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Відповідно до ст.214 КПК України в ред..1960 року, слідчий закриває справу мотивованою постановою, в якій, крім даних, передбачених у статті 130 цього Кодексу, зазначає: відомості про особу обвинуваченого, суть справи, підстави для закриття справи, рішення про скасування запобіжного заходу і заходів по забезпеченню цивільного позову та можливої конфіскації майна, а також рішення в питанні про речові докази відповідно до статті 81 цього Кодексу.

П.4 вказаної Постанови передбачено, що у разі якщо сторонами у справі є юридичні особи, то незалежно від підстав арешту (опису) майна (конфіскація за відповідним судовим рішенням, стягнення боргу за рішенням господарського суду чи виконавчим написом нотаріуса тощо) та враховуючи характер спору, позови про зняття арешту з майна згідно зі статтею 15 ЦПК, статтями 1, 12 Господарського процесуального кодексу України підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. У такому ж порядку вирішуються питання про юрисдикцію спорів за участю фізичних осіб-підприємців, якщо арешт майна пов'язаний з їх підприємницькою діяльністю.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, а також те, що арешт на майно накладався в ході досудового слідства по кримінальній справі, сторонами у позові вказані юридичні особи, то вказана заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.122 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

У відкритті провадження у справі з розгляду позовної заяви ТОВ «Підприємство «Захист прав інвалідів» до Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області про звільнення нерухомого майна з під арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Крюківський районний суд м.Кременчука, яка подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :