УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Гримич М.К., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», третя особа: Міністерство освіти та науки України, про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати, за касаційною скаргою Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» та зобов'язати виплачувати до закінчення навчання стипендію, у відповідності до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Мотивувала вимоги тим, що позивача, відповідно до наказу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет № 1355-л від 11 серпня 2014 року, було зараховано з 01 вересня 2014 до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням за денною формою навчання. Батько позивача ОСОБА_5 з 1978 року та до теперішнього часу працює на підземних роботах. Позивач зазначає, що має право, у відповідності до ч.1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Оскільки з 01 вересня 2014 року по день звернення до суду стипендія нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, тому остання звернулася з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на користь ОСОБА_4 недоплачену та невиплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з 01 вересня 2014 по 31 грудня 2015 року включно в розмірі 4673,29 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подали касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просять їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що батько позивача ОСОБА_5 працює на підземних роботах. Станом на 30 червня 2015 року стаж його роботи під землею складає 19 років (а.с. 9).

Відповідно до наказу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет № 1355-л від 11 серпня 2014 року ОСОБА_4 було зараховано з 01 вересня 2014 року до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням за денною формою навчання.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що оскільки в силу положень ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, тому суди дійшли вірного висновкупро наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4, доньки шахтаря, недоплачену та невиплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Доводи відповідача про те, що Державним бюджетом України на 2014-2015 рр. не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», обґрунтовано не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки обов'язок держави, передбачений вказаним Законом України щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
М.К. Гримич
О.С. Ткачук