ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8718/16-ц
провадження № 2/753/848/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Даниленко В.В.,

При секретарі с/з Слаква О.О.,

розглянувши цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Коммерцбанку Аусландсбанкенд д/н Холдинг АГ через Постійне представництво "Коммерцбанк АГ", ОСОБА_2 , ПАТ «Банк Форум» про визнання підприємницької практики нечесною,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Коммерцбанку Аусландсбанкенд д/н Холдинг АГ через Постійне представництво "Коммерцбанк АГ", ОСОБА_2 , ПАТ «Банк Форум» про визнання підприємницької практики нечесною.

В судовому засіданні представник відповідача «Коммерцбанк АГ» Коновалова А.П. звернулась до суду з клопотанням про залишення позовної заяви позивача без розгляду, оскільки останнім не сплачено судовий збір за додаткові вимоги про стягнення майнової і моральної шкоди та відшкодування збитків.

Представники позивачів заперечували проти заявленого клопотання.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вирішив залишити позовну заяву без руху, виходячи з наступного.

Заява подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір, за додаткові вимоги про стягнення майнової і моральної шкоди та відшкодування збитків, з посиланням на Закону України "Про захист прав споживача"; позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину відповідно до п.6 ч.1 ст. 119 ЦПК України.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам статей 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач обґрунтовуючи підстави звернення до суду, посилається на положення ч.5 ст.110 Цивільного процесуального кодексу України, мотивуючи тим, що в розрізі склавшихся правовідносин, позивач є споживачем даних послуг.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язку найманого працівника.

Як роз`яснено у пунктах 1 та 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року за №5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, щодо відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Тобто, виходячи з позиції Верховного Суду України, позовна заява про захист прав споживача подається саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених ст.ст. 4-15 Закону України "Про захист прав споживачів".

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм, застосування Закону України "Про захист прав споживачів" до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору.

Оплата судового збору за подання до суду позовної заяви здійснюється у розмірах визначених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII, який набрав чинності з 1 вересня 2015 року та яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», у відповідності до ст. 4 якого за подання позовних заяв майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 640 грн.- 8000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 120, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Коммерцбанку Аусландсбанкенд д/н Холдинг АГ через Постійне представництво "Коммерцбанк АГ", ОСОБА_2 , ПАТ «Банк Форум» про визнання підприємницької практики нечесною - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.