Справа № 465/6327/16 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/1109/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про зобов'язання до виконання умов договору позики та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2016 року у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про зобов'язання до виконання умов договору позики - відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 суму основної заборгованості в розмірі 250 000,00 грн., суму інфляційних нарахувань в розмірі 11 936,50 грн., суму 3% процентів річних в розмірі 4 863,16 грн., а всього 266 799 (двісті шістдесят шість тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 66 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) 2 668,00 грн. судового збору.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2016 року оскаржила представник ОСОБА_5, який не брав участі у справі - ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі представник апелянта зазначає, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, покликається на те, що ОСОБА_5 виступає учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Михась», який володіє часткою в розмірі 50 % статутного капіталу. Іншим учасником Товариства є ОСОБА_8. Товариству належить на праві власності нежитлове приміщення загальною площею 349,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу №2168 від 08 жовтня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гриником І.Ю.. У зв'язку із виявленою неможливістю подання чергової квартальної звітності у липні 2016 року, ОСОБА_5 стало відомо про вчинення протиправних дій іншим учасником Товариства шляхом протиправного проведення загальних зборів, зміни керівника товариства, складу підписантів, зміни розміру статутного капіталу та проведення інших змін до установчих документів юридичної особи, без повідомлення ОСОБА_5 як власника частки розміром 50% у порядку, встановленому чинним законодавством. Згодом, на підставі рішень, прийнятих на загальних зборах, скликаних та проведених із порушення встановленого законодавством та Статутом Товариства порядку, ОСОБА_8 було здійснено ряд незаконних дій, без згоди іншого із співзасновників - ОСОБА_5, щодо відчуження належного Товариству нерухомого майна. ОСОБА_8 було здійснено відчуження нежитлового приміщення загальною площею 349,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, шляхом укладення Договору купівлі - продажу. Вказаний Договір купівлі-продажу, під номером 1974, виданий 29.06.2016 року, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу - Шоробура-Гірка Наталею Стефанівною. На підставі даного Договору, нотаріусом було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30362890 від 07.07.2016 року, відповідно до якого нежитлове приміщення, площею 349,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, перейшло у власність фізичної особи - ОСОБА_2. Після відчуження, вказане нежитлове приміщення було передано в іпотеку, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єктів №64503167. Згідно із Інформаційною довідкою, нежитлове приміщення, загальною площею 349,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 передане в іпотеку фізичній особі ОСОБА_7, на підставі Договору іпотеки №2067, виданого 25.07.2016 року, приватним нотаріусом Шоробура-Гірка Наталею Стефанівною. На підставі вказаного договору, нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію, індексний номер 30621556 від 25.07.2016 року. Договір іпотеки, який було укладено на забезпечення виконання зобов'язання іпотекодавця, що виникло на підставі Договору позики грошових коштів від 05.10.2015 року (який виступав предметом розгляду по даній справі, на даний час є предметом численних судових спорів. Вважає, що договір позики грошових коштів, укладений між Позивачем та Відповідачем виступає фіктивним правочином, не спрямованим на настання правових наслідків, передбачених для такого виду договорів. Вказаний договір позики був укладений внаслідок зловмисної домовленості ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 та був спрямований на кількаразове відчуження приміщення, яке було незаконно продане всупереч інтересам ТОВ «Михась» з метою унеможливлених в подальшому витребування такого приміщення. Судом не було належним чином досліджено правовідносин, які виникли між сторонами, наявності факту передання грошових коштів позичальником позикодавцю та не досліджено відсутність спору між сторонами і фіктивність заявлених вимог Позивачем та зустрічних вимог Відповідача. Відтак, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Клопотання представника апелянта ОСОБА_5 - ОСОБА_11 щодо відкладення розгляду справи відхилено, оскільки у відповідності з вимогами ст.305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку, що в апелянта є інші представники, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 про зобов'язання ОСОБА_7 виконати умови договору позики щодо продовження строку виконання, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів щодо продовження терміну повернення грошових коштів. Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що позичальником ОСОБА_2 не виконано умов договору позики грошових коштів, позичені ним кошти позикодавцю ОСОБА_7 не повернуті.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальникові, а позичальник прийняв від нього у власність грошові кошти в розмірі 250 000,00 грн., та зобов'язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів частинами не пізніше ніж до 05 серпня 2016 року включно.

Пунктом 5 Договору передбачено, що у разі, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики чи її частину, він зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні докази того, що між сторонами було досягнуто згоди про продовження терміну повернення грошових коштів на шість місяців. З врахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у позові ОСОБА_2 про зобов'язання до виконання умов договору позики слід відмовити.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При цьому, відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити, зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_7, умови договору позики грошових коштів виконано та у відповідності до п. 1 вказаного договору грошові кошти передано ОСОБА_2, що останнім не заперечувалося. Судом також встановлено, що відповідач, ОСОБА_2, не виконав умов договору та у визначений строк, а саме, до 05.08.2016 р., не повернув отримані кошти, внаслідок чого у нього склалася заборгованість, яка станом на день пред'явлення позову до суду, відповідно до наданих позивачем розрахунків, становить 250 000,00 грн., сума інфляційних нарахувань в розмірі 11 936,50 грн. та 3% річних в розмірі 4 863,16 грн..

А відтак, ухвалюючи оскаржуване рішення про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів від 05.10.2015р., суд першої інстанції вірно вирішив спір по суті, захистивши порушені права позикодавця щодо виконання позичальником грошових зобов'язань.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглянувши справу в межах заявленого первісного та зустрічного позовів та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета