Справа №265/420/17
Провадження №2/265/555/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

за участю секретаря судового засідання Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матірю малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. 23.06.2016р. за особистою заявою ОСОБА_1 її малолітня дитина була тимчасово влаштована службою у справах дітей, оскільки зі слів матері вона вживала наркотичні речовини, не могла самотужки припинити, крім того відносно неї було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст.317 КК України. 23.06.2016р. Органом опіки та піклування до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя було направлено позовна заява про негайне відібрання малолітньої дитини та позбавлення батьківських прав. Рішенням суду, від 26.12.2016р. у задоволенні позову було відмовлено, оскільки на думку суду наркоманія відповідачки не була підтверджена. За період перебування дитини поза родиною, ситуація не змінилася, відповідачка виїхала з постійного місця мешкання, не працює, продовжує вживати наркотичні речовини, що підтверджує її особиста заява на адресу Апеляційного суду Донецької області. Двічі службою у справах дітей ОСОБА_1 направлялась до районного центру соціальних служб для сімей, дітей та молоді для надання їй всебічної допомоги у відновленні соціальних функцій родини, підвищення батьківського потенціалу, направлення на реабілітацію тощо, але згідно відомостей, наданих Лівобережним районним центром соціальних служб для сімей, дітей та молоді відповідачка до центру не звернулась, допомогу не отримувала. Згідно довідки від 08.09.2016 та листа КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» від 20.01.2017 № 85/01-14 зазначено, що ОСОБА_1 хворіє на наркоманію (систематичне вживання опіоїдів), перебуває на «Д» обліку та потребує проведення стаціонарного або амбулаторного лікування. Згідно цих документів за лікуванням до наркологічного диспансеру не зверталась. Згідно вироку Орджонікідзевського районного суду ОСОБА_1 визнана винною у скоєнні злочину за ч.1 ст.317 КК України. На теперішній час ОСОБА_1 мешкає разом з співмешканцем, який з її слів також вживає наркотичні речовини, за адресою : вул. Нікуліна, 36. Останні події в родині свідчать про те, що жодних покращень в родині не відбулось, не дивлячись на можливість позбавлення батьківських прав та відібрання дитини. Таке відношення матері реально загрожує життю та здоровю малолітньої дитини, вживання матері наркотичних речовин, унеможливлює подальше перебування дитини в родині матері. Просить суд відібрати від ОСОБА_1 її малолітню дочку ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та стягнути з ОСОБА_1 на користь опікуна або державної установи, де влаштована дитина, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2

Представник органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради ОСОБА_3 в письмовій заяві повністю підтримала зміст позовних вимог, просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов.

Відповідачка до судового засідання не зявилася, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила розглядати справу без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради ОСОБА_4 повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, що буде повністю відповідати інтересам дитини, просила розглянути справу без її участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про народження виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

23.06.2016р. за особистою заявою ОСОБА_1 малолітня ОСОБА_2 була тимчасово влаштована службою у справах дітей.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 26.12.2016р., ухваленому по цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

З повідомлення голови КСН «Центральний» від 19.01.2017р. вбачається, що ОСОБА_1, яка зареєстрована в кв. 78 буд. 44 по бул. Морському в м.Маріуполі, у вересні 2016р. Здала своє житло іншій родині та за цією адресою не мешкає, місце її мешкання невідоме.

Згідно листа КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» від 20.01.2017 № 85/01-14 ОСОБА_1 має діагноз згідно МКХ «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів». Синдром залежності відповідає діагнозу по МКХ 9 «Опійна наркоманія ІІ ст.», тобто пацієнт хворіє на наркоманію (систематичне вживання опіоїдів) та потребує диспансерного нагляду (проведення стаціонарного чи амбулаторного лікування).

Статтями 170, 164 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відомості про те, що відповідачка цікавиться життям дитини чи вживала будь-які заходи щодо повернення дитини суду не надано, проте встановлено, що вона хворіє на наркоманію.

З огляду на наведе суд дійшов висновку, що малолітня ОСОБА_2 дійсно потребує негайного визначення її соціального статусу, а саме, як дитина позбавлена батьківського піклування.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність відібрання від ОСОБА_1 її малолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки залишення дитини у неї є небезпечним для її життя, здоровя, морального виховання у звязку з її неналежним виконанням батьківських прав та вживанням наркотичних засобів, що є реальною загрозою для здоровя дитини, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 170,180,181,182 СК України суд стягує з ОСОБА_1 аліменти на утримання її дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів до досягнення дитиною повноліття, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 січня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради - задовольнити.

Відібрати від ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, її малолітню дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення її батьківських прав.

Передати малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь опікуна або державної установи, де влаштована дитина, на утримання неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів до досягнення дитиною повноліття, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 січня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Міхєєва