АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1787/17 Справа № 204/3865/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Дубіжанська Т. О. Доповідач - Деркач Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,

при секретарі Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Управління Держземагенства у м.Дніпропетровську, про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову ОСОБА_6 зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 2009 року належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. На земельній ділянці площею 1000 кв.м. знаходиться: житловий будинок А-1 шл. бетон, житловою площею 43,2 кв.м., загальною площею 68.7 кв.м., господарчі будівлі та споруди: Б -сарай шл. блок, В - вбиральня цегла, Д - сарай (тим.час.) дер., 1-12, І - споруди. З 2012 року у позивачки виник конфлікт з сім'єю ОСОБА_2 з приводу облаштованої вигрібної ями, яка знаходилась на сусідній земельній ділянці в метрі від їхнього будинку, що є порушенням правил забудови, у зв'язку з чим, почав тріскатись фундамент та стіни будинку позивачки. Межа земельної ділянки ОСОБА_3 проходить прямо по границі її будинку з боку сусідньої ділянки та вона не має жодної можливості обслуговування свого будинку з боку сусідньої ділянки. Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2, належала ОСОБА_7 на праві приватної власності з 1998 року, який вже помер. У 2013 році позивачка отримала технічний висновок та оцінку технічного стану основних будівельних конструкцій житлового будинку АДРЕСА_1, згідно якого необхідне посилення фундаментів зі сторони сусідньої ділянки та всіх сторін будинку, завтовшки 300 мм. Після виконання посилення фундаменту необхідно зробити підмостку зі всіх боків будинку до 1м. Вигрібна яма будинку НОМЕР_1 установлена не по нормам ДБН, тому її необхідно перенести від житлового будинку НОМЕР_2 (на 10 метрів від житлової будівель). Упродовж декількох років фундамент будинку позивачки почав руйнуватись, тому вона з чоловіком почали проводити укріплення фундаменту, узгодивши попередньо план дій з відповідачкою. Проте, одразу після початку позивачкою реконструкційних робіт, а саме: було вирито траншею понад будинком для укріплення фундаменту, глибина якої складає 1 м., відповідачка 24.05.2015 року зруйнувала опори та конструкції, що знаходилися біля траншеї. 25.05.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 дійшли згоди щодо укладення мирової угоди з наступними умовами: відповідачка дозволяє укріпити фундамент, збудувати відмостку та встановити паркан, при цьому позивачка зі своєї сторони, не буде перешкоджати у оформленні права власності на земельну ділянку відповідачкою та надає право на прибудову гаражу до її власного гаража, позивачка разом з чоловіком не буде наполягати на перенесенні вигрібної ями за умови її надійної герметизації. Проте, вже за декілька днів відповідачка відмовилася їхати до нотаріуса для завірення даної мирової угоди. У зв'язку з тим, що мирним шляхом вирішити дане питання неможливо, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Уточнивши позовні вимоги, в останній їх редакції ОСОБА_6 просила суд зобов'язати відповідачів перенести вигрібну яму на 10 м від будинку НОМЕР_2 по вул.Автозаводській; зобов'язати їх відшкодувати позивачці матеріальні збитки у сумі 18764,40 грн. та витрати на експертизу і встановити сервітут на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2, розміром 1 м з боку житлового будинку НОМЕР_2 по вул.Автозаводській довжиною 9 метрів для встановлення будівельного риштування та складання будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено сервітут на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 розміром 1 метр з боку стіни житлового будинку АДРЕСА_1 довжиною 9 метрів для надання права встановлення будівельних риштувань та складання будівельних матеріалів з метою ремонту стіни будівлі домоволодіння НОМЕР_2, яке належить на праві власності ОСОБА_3

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 08 грудня 2016 року, відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 На земельній ділянці площею 711 кв.м. (по фактичному користуванню) знаходиться: житловий будинок А-1 шл. бетон, житловою площею 43,2 кв.м., загальною площею 68,7 кв.м., та такі господарчі будівлі та споруди: Б -сарай шл. блок, В - вбиральня цегла, Д - сарай (тимчас.) дер., 1-12, І - споруди (а.с. 10,Т.1).

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 12 листопада 2015 року, вбачається, що фасад двоповерхового будинку А-1 на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, розташований безпосередньо по межі сусідньої ділянки № АДРЕСА_2 (а.с. 18-21, Т.2).

Матеріалами справи встановлено, що земельна ділянка АДРЕСА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю належала ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті ОСОБА_7 Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа 4/2014. На даний час вказана земельна ділянка знаходиться у фактичному користуванні відповідачки ОСОБА_2, належним чином право власності на неї не оформлено.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6 посилалася на те, що вигрібна яма, яка знаходиться на території земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_2, розташована з порушенням будівельних норм та норм земельного законодавства, на відстані 1 метру від її житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого, фундамент житлового будинку тріскається та будинок руйнується. Враховуючи близькість розташування житлового будинку позивачки та земельної ділянки АДРЕСА_2, необхідно перенести вигрібну яму на 10 м від житлового будинку НОМЕР_2, а для здійснення позивачкою реконструкції та укріплення будинку, необхідно потрапити на територію земельної ділянки відповідачки ОСОБА_2, яка згоди на вчинення даних дій не надає.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції на підставі висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ № 1514-16 від 16.09.2016 року дійшов висновку про неможливість перенесення вигрібної ями в інше місце на території земельної ділянки АДРЕСА_2, та відсутність причинного зв'язку між деформацією фундаменту будинку АДРЕСА_1 та фактичним розташуванням вигрібної ями, у зв'язку з чим відсутні підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди. При цьому, суд виходив з наявності правових підстав для встановлення сервітуту на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 розміром 1 метр з боку стіни житлового будинку АДРЕСА_1 довжиною 9 метрів.

В частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 рішення суду сторонами не оскаржується, у зв'язку з чим, згідно ст.303 ЦПК України, в цій частині колегією суддів не перевіряється.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для встановлення сервітуту з наступних підстав.

Встановлюючи земельний сервітут без зазначення строку (постійний), суд першої інстанції правильно врахував, що метою сервітуту є задоволення потреб власника земельної ділянки ОСОБА_3 для ефективного її використання. При цьому, задовольнити такі потреби в інший спосіб є неможливим, що підтверджується висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ № 1514-16 від 16.09.2016 року.

За змістом статей 98, 99 ЗК, статей 401-402 ЦК земельний сервітут може бути встановлений між особою, яка є власником або користувачем сусідньої земельної ділянки, у яких є потреба у використанні суміжної земельної ділянки, та власником (володільцем) земельної ділянки, щодо якої встановлюється сервітут.

Посилання апелянта ОСОБА_2 на те, що вона не є власницею земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 у зв'язку з чим, встановлення сервітуту є незаконним, не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду, оскільки ч.2 ст.100 ЗК України передбачено, що земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Володільцем є особа, якій земельна ділянка належить на іншому праві - постійного користування, оренди тощо.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа 4/2014 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 В зазначеній спадковій справі наявні заяви від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відмову від права на спадкування на користь відповідачки ОСОБА_2, яка, в свою чергу, звернулася із заявою про прийняття спадщини, що складається зі всього наявного на день смерті у ОСОБА_7 майна, у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неправомірності встановлення судом безоплатного сервітуту, оскільки ч.1 ст.98 ЗК України обумовлено право встановлення безоплатного користування чужою земельною ділянкою (ділянками). При цьому, вимоги в порядку ч.3 ст.101 ЗК України ОСОБА_2 не заявлялися.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторонами у справі не вирішувалося питання про укладення договору сервітуту спростовуються поясненнями позивачки, яка зазначала, що дане питання вирішувалося, однак сторони не змогли дійти згоди.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що, вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Суд оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, обґрунтовані висновки щодо яких виклав в мотивувальній частині судового рішення.

При ухваленні судового рішення також правильно застосовані норми матеріального права у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування в цій частині з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: Н.М. Деркач М.Ю.Петешенкова М.О.Макаров