Провадження №2/523/979/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі

справу за позовом

Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання,-

Установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання посилаючись на те, що відповідач відповідно до вимог наказу МВС України від 16 серпня 2010 року № 133 о/с, у 2010 році був зарахований Одеського державного університету внутрішніх справ та був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання.

Відповідно до Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 р. «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996 р. «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС України № 150 від 14.05.2007 р. «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Одеським державним університетом внутрішніх справ з одного боку, ГУМВС України в Одеській області та громадянином України ОСОБА_1 17.08.2010 року був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ.

ОСОБА_1 закінчив Одеський державний університет внутрішніх справ, отримав диплом фахівця та був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Відповідно до наказу ГУМВС України в Одеській області від 19.09.2014 року №665 о/с ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням).

Відповідно до «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 р. № 313 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Таким чином ОСОБА_1 не виконав умов договору, оскільки порушив п. 3 умов Договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі, згідно затвердженим розрахунком.

Згідно наданого розрахунку, загальна сума витрачених на навчання ОСОБА_1 за період з 16.08.2010 року по 26.02.2014 року складає 39458 грн. 95 коп., які і просить стягнути з відповідача позивач. Окрім того, позивач просить стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору по справі у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав на адресу суду клопотання з проханням розглядати справу на підставі наявних матеріалів у справі, підтримав позов повністю, просив задовольнити позовні вимоги. (а.с. 54).

Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с. 52,53), з заявами про відкладення слухання справи до суду не звертався.

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог наказу МВС України від 16 серпня 2010 року № 133 о/с, у 2010 році був зарахований Одеського державного університету внутрішніх справ та був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання. (а.с. 4-10).

Відповідно до Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 р. «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996 р. «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС України № 150 від 14.05.2007 р. «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Одеським державним університетом внутрішніх справ з одного боку, ГУМВС України в Одеській області та громадянином України ОСОБА_1 17.08.2010 року був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. (а.с. 6-8).

ОСОБА_1 закінчив Одеський державний університет внутрішніх справ, отримав диплом фахівця та був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Відповідно до наказу ГУМВС України в Одеській області від 19.09.2014 року №665 о/с ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням).

Таким чином ОСОБА_1 не виконав умов договору, оскільки порушив п. 3 умов Договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі, згідно затвердженим розрахунком.

Згідно наданого розрахунку, загальна сума витрачених на навчання ОСОБА_1 за період з 16.08.2010 року по 26.02.2014 року складає 39458 грн. 95 коп., які в просить стягнути з відповідача позивач. (а.с. 22-37).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки ОСОБА_1 в судове засідання не надав жодного доказу на підтвердження того, що ним було сплачено витрати за навчання в добровільному порядку, тому суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати за навчання в сумі 39458 грн. 95 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з ОСОБА_1 слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 77, 88, 131, 158, 169, 208, 209, 212- 215, 218, 226 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовну заяву Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (р/р 0570, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ) витрати за період навчання у розмірі 39458 грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (р/р 0570, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ) судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя