справа № 278/356/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Кушнір М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням збільшення позовних вимог (а.с.33-34) просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на майно, що є спільною сумісною власністю сторін як подружжя, а саме на:

? частину житлового будинку АДРЕСА_1, залишивши за відповідачем право власності на його іншу ? частину;

? частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за вищевказаною адресою, залишивши за відповідачем право власності на іншу ? частину такої нерухомості.

В обґрунтування позову зазначено наступне. Спірні об'єкти нерухомого майна є спільною сумісною власністю подружжя, адже набуті сторонами за час перебування у зареєстрованому шлюбі. Оскільки дійти згоди у питанні поділу майна сторони не можуть, звернення до суду є єдиним можливим способом захисту прав.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились, однак направили заяви про її розгляд за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач при вирішенні спору поклалась на розсуд суду.

Дослідив матеріли справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

6 лютого 1967 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.7, 9).

22 вересня 2006 року на підставі рішення Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 19 липня 2006 року на ім'я відповідача видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_1, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с.19-20, 35-36).

8 серпня 2008 року на ім'я відповідача видано свідоцтво право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.10). 11 серпня 2008 року зареєстровано право власності останньої на даний будинок (а.с.11-13). Кошторис на будівництво фундаментів вказаного житлового будинку узгоджувався з позивачем (а.с.21-22).

Як убачається з титульної сторінки робочого проекту з газопостачання до спірного житлового по будинку (а.с.23) замовником такого проекту був позивач.

Станом на 10 лютого 2017 року ринкова вартість спірного житлового будинку становить 261 800,00 гривень (а.с.29), а ринкова вартість спірної земельної ділянки станом на 15 лютого 2017 року - 53 900,00 гривень (а.с.38).

З наданих позивачем письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с.47) та ОСОБА_4 (а.с.48) убачається, що будівництво спірного будинку було розпочато в 1988 році сім'єю ОСОБА_2 (позивача та відповідача).

Інших доказів сторонами не надавалось і відповідно судом не досліджувалось.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 Сімейного Кодексу України).

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ст. 61 СК України). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 3 ст. 372 ЦК України).

Проаналізував фактичні обставини справи, що встановлені на підставі наявних у матеріалах справи доказів, норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Суд погоджується із доводами позивача стосовно того, що спірне і згадуване майно, за дослідженими доказами є об'єктом спільної сумісної власності подружжя з відповідачем відповідно до закону, адже останнє набуте за час шлюбу сторін і доказів домовленості сторін про інше суду надано не було. За таких фактичних обставин таке нерухоме майно підлягає поділу.

Водночас, приймаючи рішення в цій частині, суд у відповідності до ч. 3 ст. 372 ЦК України також ухвалює припинити право спільної сумісної власності сторін на вищевказане нерухоме майно.

Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору у сумі 1 949,00 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 60-61, ст. 70 СК України, ст. 372 ЦК України, ст.ст. 10-11, ст. 60, ст. 88, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину за кожним на:

житловий будинок АДРЕСА_1;

земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_1, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, припинивши право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на дані об'єкти нерухомого майна.

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 949,00 гривень.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян