Справа № 464/8152/16 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/1662/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що розмір аліментів повинен бути зменшений, оскільки судом не з'ясовано розмір його середньомісячної зарплати, а також те, що на його утриманні є син від першого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року змінити в частині розміру стягнення аліментів з 1/4 на 1/6.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.80, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти одному з подружжя та на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти визначається судом (ст.ст.80,183 СК).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд інстанції враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Як вірно установлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2010 року (а.с.2).

Від шлюбу у них, 31 березня 2011 року, народилася донька ОСОБА_5 (а.с. 3).

Відповідач залишив дружину з дитиною, проживає окремо, і жодним чином не бере участі в утриманні дитини.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, малолітня ОСОБА_5 часто хворіє (діагноз в силу положень ст.286 ЦК України не розголошується), відтак, весь тягар щодо її утримання та лікування ліг на матір ОСОБА_4

Згідно довідки про доходи №1291 від 29 грудня 2016 року, ОСОБА_2 працює у ВП «Львівська дистанція електропостачання ПАТ «Українська залізниця» на посаді електромеханіка, його заробітна плата за період з червня 2016 р. по грудень 2016 року становить 48342,44 гривень (а.с.42).

При встановлених обставинах суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини із всіх видів доходу відповідача.

Те, що відповідач сплачує аліменти ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини із всіх видів доходу, згідно виконавчого листа Залізничного районного суду м. Львова виданого 03 грудня 2004 року не звільняє його від обов'язку належно утримувати іншу дитину ОСОБА_5

Відтак, з урахуванням віку та потреб дитини ОСОБА_5, а також можливостей ОСОБА_2, який, по суті, самоусунувся від утримання двох дітей, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з нього аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів його доходу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_8