Справа № 645/5347/16-ц
Провадження № 2/645/485/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, але згодом позивач свої позовні вимоги уточнила та просила лише розірвати шлюб зареєстрований 10 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 696.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сімї відбувалися сварки , які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Подружні відноси між ними припинились з лютого 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться.

Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « Лазарєва ». Шлюб розриває вперше. Стосовно майнових спорів то вирішувати їх будуть між відповідачем в поза судовому порядку. Також просила суд стягнути судові витрати

У судове засідання позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, шлюб розірвати.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив шлюб розірвати про що винести рішення суду.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав:

Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 696 (свідоцтво про шлюб серії I-КИ № 196380 від 10 жовтня 2003 року видане).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-КИ № 260293 від 12.05.2004 р.), батьками якої є сторони по справі.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу прізвище змінила з «Пелих» на «Лазарєва». Оскільки позивач змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Суд, зясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

За заявою позивачки, суд зазначає про вибір прізвища позивачем, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лазарєва».

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 10 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 696.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Лазарєва».

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в розмірі 551 гривня 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя: