АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 649/384/16-ц Головуючий в суді І інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 22-ц/791/261/17 Доповідач: Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 року лютого місяця 16 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О

Суддів: Кузнєцової О.А.

ОСОБА_2

Секретар: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулось до місцевого суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 грудня 2015 року між товариством та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2201-15-00226, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1.

30 грудня 2015 року в м. Херсон відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю зазначеного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3., цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «Київський страховий дім».

Згідно постанови Великолепетиського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_3 Правил дорожнього руху.

21 січня 2016 року ПрАТ СК «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування на користь страхувальника у розмірі 78 301,62 грн.

На вимогу позивача, 26 лютого 2016 року ПрАТ «Київський страховий дім» сплатило на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 48650,00грн., відповідно до ліміту визначеного полісом цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3, за вирахуванням франшизи в розмірі 1350 грн.

Оскільки розмір страхової виплати згідно полісу цивільно-правової відповідальності відповідача повністю не покрив суму заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди, ПрАТ «СК «Українська страхова група» просить стягнути із ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 29651,62 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2016 року у задоволенні позову ПрАТ «СК «Українська страхова група» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Українська страхова група», посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2015 року в м.Херсон, на перехресті вул.295 Стрілецької дивізії та пл. Свободи у м. Херсоні відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер ВТ 0100АО під керуванням водія ОСОБА_3

Постановою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу (а.с.14).

Згідно полісу №АІ/4256526 від 18 березня 2015року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована ПрАТ «Київський страховий дім». Ліміт відповідальності за заподіяння майнової шкоди становить 50000,00 грн.; франшиза 1350,00грн.

07 грудня 2015 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_4 укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) №28-2201-15-00226, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», унаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2015 року.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 07 грудня 2015року ПрАТ «СК «Українська страхова група» 21 січня 2016року виплатило на користь ТОВ «Юг-Авто» 78301,62грн. страхового відшкодування, розмір якого розрахований на підставі рахунку-фактури №YUGS011847 від 19 січня 2016року, страхового акту №КА-7144, розрахунку суми страхового відшкодування від 20 січня 2016 року (а.с.17-20).

29 лютого 2016року ПрАТ «Київський страховий дім» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 48650,00грн. (в межах ліміту за полісом страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3, який становить 50 000,00 грн. за вирахуванням франшизи у розмірі 1350,00 грн.).

Оскільки сплачене страховою компанією відповідача страхове відшкодування повністю не покриває розмір заподіяної шкоди, ПрАТ «СК «Українська страхова група» 10 березня 2016року звернулось до ОСОБА_3 із претензією, в якій просило сплатити залишок невідшкодованої суми у розмірі 29 651,62 грн. (а.с.22).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог ПрАТ «СК «Українська страхова група», місцевий суд виходив із того, що позивачем не обґрунтовано заявлений до стягнення розмір майнової шкоди, оскільки не здійснено оцінку вартості пошкоджених під час ДТП деталей і, як наслідок не обґрунтовано необхідність встановлення на пошкодженому автомобілі нових деталей.

Проте погодитися із висновком суду не можна.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають з обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обовязкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності цей Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

За змістом статей 9, 2231, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Виходячи зі змісту вказаних норм, а також фактичних обставин справи, позивач набув право вимоги (в порядку суброгації) до особи, винної у заподіяні шкоди у розмірі фактично сплачених грошових коштів, а до її страховика в частині, передбаченій ст.ст.22.1, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанціївказав на невідповідність пошкоджень транспортного засобу потерпілого зазначених у довідці УМВС та заміненим частинам автомобіля. Разом із цим, колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, оскільки довідка УМВС складена за результатами зовнішнього огляду пошкодженого транспортного засобу працівниками Міністерства внутрішніх справ і не може відображати повний обсяг механічних пошкоджень автомобілю, заподіяних в результаті ДТП, в силу відсутності у осіб, що проводили огляд спеціальних знань та відповідного технічного обладнання.

Натомість, суд не дав належної оцінки складеному представником ПрАТ «СК «Українська страхова група» Акту огляду транспортного засобу від 30 грудня 2015 року, який містить повний перелік спричинених пошкоджень та рахунку ТОВ «Юг-Авто» від 19 січня 2016року, в якому зазначено перелік замінених деталей та обсяг виконаних робіт із проведеного відновлювального ремонту транспортного засобу, які відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідачу та його представнику розяснено їх право заявити клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи щодо встановлення вартості заподіяної внаслідок ДТП майнової шкоди, у тому числі, вартості пошкоджених та замінених деталей, із урахуванням їх фізичного зносу.

Проте, відповідач та його представник клопотання про призначення у справі експертизи не заявили.

Разом із цим, просили вирішити питання про передачу ОСОБА_3 запчастин пошкодженого транспортного засобу, що були замінені. Враховуючи, що такі вимоги в суді першої інстанції не заявлялися, до участі у справі потерпіла особа не залучалася, а отже, в порядку ч.1 ст.303 ЦПК України ці вимоги не можуть бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Зважаючи на встановлені у справі фактичні обставини, наявність вини відповідача у вчиненні ДТП та факт сплати ПрАТ «СК «Українська страхова група» суми страхового відшкодування, розмір якого відповідачем не спростований, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, з приводу чого рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «Українська страхова група» та стягнення із ОСОБА_3 на користь позивача майнової шкоди у вигляді суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 29651,62 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає судовий збір у загальному розмірі 2893,80 грн.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - задовольнити.

Рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2016 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Українська страхова група » суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 29 651 грн. 62 коп. та судові витрати у загальному розмірі 2893 грн. 80 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.О.Бездрабко

Судді: О.А.Кузнєцова

ОСОБА_2