Справа №591/5340/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кривцова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/151/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Собини О. І. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 22 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_5 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 2 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що з 28.07.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через відсутність взаємопорозуміння подружні стосунки між ними припинені. Однією сім'єю з відповідачем вони не проживають. Відповідач змусив її з дітьми залишити будинок, де вона постійно мешкала та піти фактично на вулицю без будь-якого фінансового забезпечення, при цьому, йому абсолютно байдуже де живуть його діти та у яких умовах. Доньки знаходиться на повному її утриманні, відповідач ніякої фінансової допомоги не надає, участі у вихованні не приймає.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 22 листопада 2016 року позов ОСОБА_5 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 1 250 грн. на кожну дитину щомісячно, тобто 2 500 грн. на двох дітей до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 11.10.2016 року. Аліменти сплачувати матері ОСОБА_5 Допущене негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць. Вирішене питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник відповідача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд взагалі не з'ясував тієї обставини, чи дійсно позивач щомісячно витрачає по 2 500 грн. на кожну дитину. І оскільки, відповідно до ст. 180 СК України обов'язок утримання дітей покладається на обох батьків, то, відповідно, позивач, вимагаючи від батька дітей сплачувати щомісячно 5 000 грн. аліментів, сама також повинна витрачати на їх утримання аналогічну суму. Крім того, визначаючи до стягнення аліменти на утримання дочок відповідача у розмірі 2 500 грн., вважає, що суд, у відповідності до положень ч.1 ст.182 СК України не дослідив, чим обґрунтовується саме такий розмір аліментів. При цьому взагалі не взяв до уваги того факту, що відповідач є безробітним, а спирався лише на безпідставні вигадки позивача про те, що ОСОБА_3 займається перевезенням пасажирів рейсом «Суми - Москва» і має можливість сплачувати аліменти у тому розмірі, який визначив суд. Суд взагалі не з'ясував, який дохід отримує відповідач, а при ухваленні рішення керувався лише оціночними поняттями, як то «розумність», «справедливість», «співмірність», тощо. Також, суд не врахував, що батько не відмовляється від обов'язку утримувати дітей до їх повноліття та у добровільному порядку щомісячно надає на їх утримання кошти у розмірі 1 000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, наявними у матеріалах справи. З посиланням на положення ч.2 ст.182 СК України, Закон України «Про державний бюджет України на 2016 рік» та Постанову пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року вважає, що розмір аліментів на одну дитину має бути визначений у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. 10 коп. щомісячно з моменту ухвалення рішення та до досягнення дітьми повноліття. Більше того, якщо враховувати прожитковий мінімум починаючи з грудня 2016 року, то розмір аліментів на одну дитину становитиме 406 грн. 60 коп., а не 1 250 грн., як визначив суд. Крім того, суд не взяв до уваги тієї обставини, що наданий час у судовому порядку вирішується питання про визначення місця проживання дітей і вирішальне значення для стягнення аліментів у даній справі має та обставина, з ким саме з батьків надалі будуть проживати діти.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги і просив задовольнити.

Позивач та її представник просили рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_5, суд виходив з того, що діти сторін є малолітніми - 2015 року народження, а батьки зобов'язані піклуватися про їх фізичний та духовний розвиток, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей за необхідності, створювати належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей, забезпечувати належний рівень матеріального забезпечення, ОСОБА_5 на даний час перебуває у відпустці по догляду за дітьми до трьох років та не може працювати та отримувати дохід, відповідач, у свою чергу, не надав доказів про свій стабільний щомісячний дохід чи заробітну плату, про розмір доходу, а тому, з урахуванням визначеного у 2016 році розміру прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, прийшов до висновку про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 1 250 грн. на кожну дитину

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2015 року - 1 167 грн., з травня - 1 228 грн., з 01 грудня - 1 313 грн.

Як вбачається з цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2012 року (а.с.4).

Від шлюбу мають малолітніх дочок: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5, 5 на звороті).

Малолітні діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, що доведено актом обстеження умов проживання від 13.02.2017р. складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Сумської міської ради.

ОСОБА_5 перебуває у відпустці по догляду за дітьми до трьох років, самостійного доходу не має, отримує державну соціальну виплату на дітей у розмірі по 860грн. на кожну дитину.

Оскільки позивач через вік дітей не може працювати і на даний час її доходом є кошти державної соціальної допомоги на дітей, а відповідачем не надано довідки про його доходи, доказів на підтвердження його важкого матеріального становища чи стану здоров'я, наявності інших утриманців і матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3 є молодою здоровою людиною, тому взмозі надавати матеріальну допомогу своїм малолітнім донькам у розмірі визначеному судом першої інстанції.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо надання відповідачем щомісячної добровільної допомоги дочкам у жовтні - грудні 2016р., бо ці суми ним сплачені вже після надходження позову до суду.

Правильно і з достатньою повнотою встановивши вказані факти та належним чином їх оцінивши, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, як батько дітей, зобов'язаний утримувати своїх дочок до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти у вірно визначеному розмірі по 1 250 грн. на кожну.

Висновки суду відповідають вимогам статтям 199-201 СК України і узгоджуються з роз'ясненнями, викладеними в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для зміни чи скасування рішення суду.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, після повного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору і доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування, тому колегія суддів залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: