Провадження № 2/337/76/2017
ЄУН №337/2858/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2017р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді - Курбатової О.М.
за участі секретаря - Куліш Л.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття, у якому просить надати неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на виїзд за кордон до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії та/або Туреччини та/або Арабської Республіки Єгипет та/або Сполучених Штатів Америки та/або країн Шенгенської угоди без дозволу(згоди) батька дитини ОСОБА_2 до повноліття дитини (у період з 01.09.2016р. по 01.09.2018р.), а також дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу(згоди) батька - ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії та/або Туреччини та/або Арабської Республіки Єгипет та/або Сполучених Штатів Америки та/або країн Шенгенської угоди до досягнення нею повноліття (у період з 01.09.2016р. по 01.09.2018р.), оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється надати такий дозвіл.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що з позовом не згоден, оскільки позивач вказує можливі поїздки їхньої неповнолітньої доньки за кордон не конкретизуючи місце, період та мету поїздки, доводи позивача у її позові є безпідставними та такими, що не відповідають діючому законодавству, оскільки є посилання на норми, які вже втратили чинність та є неактуальними для їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_3, в інтересах якої подано позов, крім того, задоволення позовних вимог порушить його права, як батька, щодо дитини та спільного вирішення питань виховання.
Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1999р., який було розірвано рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2015р. і від якого вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із матір"ю ОСОБА_1 в м. Ковель.
Позивач ОСОБА_1 у своєму позові просить надати неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на виїзд за кордон до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії та/або Туреччини та/або Арабської Республіки Єгипет та/або Сполучених Штатів Америки та/або країн Шенгенської угоди без дозволу(згоди) батька дитини ОСОБА_2 до повноліття дитини (у період з 01.09.2016р. по 01.09.2018р.), а також дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу(згоди) батька - ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії та/або Туреччини та/або Арабської Республіки Єгипет та/або Сполучених Штатів Америки та/або країн Шенгенської угоди до досягнення нею повноліття (у період з 01.09.2016р. по 01.09.2018р.), посилаючись на те, що відповідач не надає такої згоди, а вона має намір забезпечити повноцінний відпочинок доньці в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, задля підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров"я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов"язків.
Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини.
Статтею 313 ЦК України визначено, що особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків(усиновлювачів) опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно з ч.2 п.4 Закону України „ Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа на дитину провадиться на підставі нотаріального посвідчення батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотання зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон( лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
У підп.1 п.4 „Правил перетинання державного кордону громадянами України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого батька із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.
Таким чином, дозвіл суду на виїзд дитини за межі України без згоди батька не абсолютний, а отримується кожен раз із зазначенням країни та строку перебування дитини.
У даному випадку донька сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вже досягла 16-річного віку і, згідно з положенням п.2 ч.3 ст.313 ЦК України, має право на виїзд за межі України без згоди батька.
Відповідно до ч.2 п.4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа на дитину(лише для дітей віком від 14 до до 18 років) провадиться на підставі нотаріального посвідчення батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду, але в позовних вимогах повинно бути зазначено конкретно країну, куди буде виїжджати неповнолітня дитина, та строк її перебування там.
У даному випадку позивач не зазначила конкретно країну куди бажає виїхати її з відповідачем неповнолітня донька, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття законні але необґрунтовані і тому не можуть бути задоволені.
Керуючись ст. ст. 212-218, 224-228, 294 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, Законом України „Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", суд, -
Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя: О.М. Курбатова