Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 711/10690/16-ц

Номер провадження2/711/404/17

16 лютого 2017 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі

головуючий суддя Дунаєв С.О.,

при секретарі: Нарадько Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онуки, треті особи: служба у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що відповідачка перебувала у шлюбі з її сином, від якого в них народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу зі своїм чоловіком, який є сином позивачки, відповідачка забороняє їй спілкуватись та брати участь у вихованні онуки. Тому вона просить в позові усунути перешкоди у спілкуванні з онукою та визначити їй спосіб участі у вихованні дитини шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною кожної першої та третьої суботи місяця з 10год 00хв до 16год 00хв та кожної другої і четвертої неділі місяця з 10год 00хв до 16год 00хв на території помешкання позивачки з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів у м. Черкаси.

В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Вакуленко О.П. - підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково та зазначила, що не заперечує проти встановлення графіку систематичних побачень позивачки з дитиною, але за інших умов. Зауважила, що погоджується на встановлення графіку побачень за умови, що ці зустрічі мають відбуватись у її присутності та обов'язково не за місцем проживання позивачки. Зазначила, що не заперечує проти встановлення графіку побачень бабусі з дитиною відповідно до графіку, визначеному службою у справах дітей.

Представник відповідачки підтримав її позицію та зауважив, що відповідачкою ніколи не створювались перешкоди позивачці у спілкуванні з дитиною, а тому вважає позов безпідставним.

Орган опіки та піклування Черкаської міської ради надав суду висновок щодо розв'язання спору згідно якого вважає за доцільне встановити наступний порядок побачень баби з онукою: перші і треті вихідні місяця по суботам та неділям з 10-00 до 13-00 у присутності матері дитини до досягнення дитиною п'яти років, а далі - без присутності матері дитини з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування - Ситнік Л.І. - пояснила, що на момент складання висновку органу опіки та піклування комісією було визначено за доцільне встановити саме такий графік побачень позивачки з дитиною. Висновок складався з урахуванням співбесід зі сторонами, дослідженням обставин (вік дитини, поведінка баби, особиста прихильність дитини до баби т.і.), які мають значення для справи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка ОСОБА_7, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1.. На теперішній час шлюб між батьками дитини розірваний. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з відповідачкою у її батьків. Відповідачка працевлаштована, але має гнучкий графік роботи, оскільки виходить на роботу за домовленістю із працедавцем. Робочий день відповідачки в середньому триває з 09 до 19год. В цей час дитина перебуває у дитячому дошкільному навчальному закладі або з батьками відповідачки.

Позивачка є бабою дитини, оскільки є матір'ю ОСОБА_3. Окрім ОСОБА_3 інших дітей позивачка не має та не має інших онуків, окрім ОСОБА_4.

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 сторони мають неприязні стосунки через різний світогляд. Внаслідок відсутності взаєморозуміння позивачка не має можливості вільно спілкуватись з онукою та приймати участь у її вихованні.

Зазначені обставини справи, окрім часткового їх підтвердження належними письмовими доказами, визнаються сторонами, а тому на підставі ч.1 ст.61 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає їх доведеними.

З огляду на те, що відповідачка визнає той факт, що заперечує проти вільного спілкування позивачки з дитиною та не погоджується із позовними вимогами, то суд вважає доведеним ту обставину, що відповідачка створює перешкоди позивачці у спілкуванні з дитиною, оскільки не дозволяє їй проводити з дитиною достатньо часу.

Тож між сторонами існує спір з приводу визначення способу участі родичів у вихованні дитини, що регулюються положеннями Сімейного кодексу України (далі - СК) та інших нормативно-правових актів.

Згідно ст.257 СК баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками і брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків.

Відповідно до положень ст.ст.159, 263 СК, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди бабі, діду у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, то такі родичі мають право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі родичів у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі родичів у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Як встановлено судом, відповідачка перешкоджає позивачці у здійсненні нею своїх немайнових прав щодо дитини, а відтак порушує права позивачки. Об'єктивних обставин, які б свідчили про необхідність обмеження права позивачки на спілкування з дитиною судом не встановлено. При цьому суд звертає увагу, що обмеження спілкування дитини з позивачкою є порушенням прав самої дитини.

Пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. передбачено обов'язок держав-учасників поважати право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959р., передбачено що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Тож задля забезпечення гармонійного розвитку дитини суд вважає за необхідне визначити графік систематичних побачень позивачки з ОСОБА_4.

Визначаючи графік побачень з дитино суд бере до уваги, що на правильність визначення такого графіку впливають безліч факторів і обставин, але головними з них є інтереси самої дитини (ч.7, 8 ст.7, ч.4 ст.150, ч.2 ст.155, ч.2 ст.159 СК). Визначення інтересів дитини, яка не здатна висловити свою думку самостійно, потребує комплексного підходу із застосуванням особливих знань. У зв'язку з цим висновок органу опіки та піклування є вкрай важливим та обов'язковим при розгляді подібних спорів.

Надаючи оцінку запропонованому органом опіки та піклування графіку участі баби у спілкуванні та вихованні онуки суд звертає увагу на наступне.

Частиною третьою статті 11 Закону України від 26.04.2001р. №2402-III «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків (родичів) є забезпечення інтересів дитини. Згідно із ч.2 ст.12 Закону №2402-III виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Різноманітність життєвих обставин, що обумовлені особливостями реалізації та розвитку соціальних відносин, зумовлює необхідність врахування можливості відхилення від встановленого судом графіку побачень з дитиною. За таких обставин встановлення графіку побачень та визначення умовою проведення зустрічей врахування обставин, які можуть виникнути (бажання дитини, стан її здоров'я, стан здоров'я сторін т.і.), є необхідним, щоб дні побачень не обмежували дитину у можливості реалізації її особистих здібностей та задоволення її потреб.

При визначенні періодичності та тривалості зустрічей баби з онукою необхідно враховувати інтереси й батьків дитини. Повноцінний відпочинок у вихідні дні передбачає наявність можливості планування такого відпочинку на кілька днів, задля забезпечення можливості від'їзду поза межі постійного місця проживання та забезпечення комплексної організації відпочинку. Тож запропонована органом опіки та піклування форма зустрічей позивачки з дитиною по вихідних днях раз на два тижні відповідає інтересам всіх сторін, оскільки забезпечує можливість матері дитини планувати проведення повноцінного відпочинку з дитиною тривалістю у два вихідних дні, а в інші два вихідні дні - проведення часу з бабусею. Такий графік сприяє стабільності планування та режиму часу дитини у вихідні дні. В позові позивачка просила визначити їй щотижневі зустрічі з онукою, але по одному дню. Натомість в своїх поясненнях не заперечувала проти інших днів, оскільки це відповідає її інтересам. Отже визначення графіку побачень позивачки з дитиною за запропонованим органом опікою та піклування графіком не є виходом за межі позовних вимог. Також суд зауважує, що тривалість зустрічей по три години в період часу з 10год до 13год відповідає режиму дня дитини, оскільки в обідній час дитина має мати денний сон, що доцільніше здійснювати за місцем постійного проживання.

Стосовно доводів відповідачки щодо обмеження місць проведення зустрічей позивачки з дитиною, то суд зауважує, що такі доводи є необґрунтованими. Всупереч вимог ст.60 ЦПК відповідачкою не надано суду доказів на підтвердження того, що зустрічі баби з дитиною за місцем проживання позивачки матиме негативний вплив на дитину чи створюватиме яку-небудь реальну загрозу безпеці дитини. Позивачка ж суду пояснила, що не бажає встановлення обмежень щодо місця проведення зустрічей з дитиною, оскільки має бажання та намір відвідувати разом з дитиною розважальні місця та місця культурного відпочинку (парки, сквери, виставки т.і.). До того ж за місцем проживання позивачки є всі необхідні умови для забезпечення комфортного проведення часу дитиною. Тож підстав для встановлення обмежень щодо місця проведення зустрічей позивачки з дитиною судом не встановлено.

Визначена у висновку органу опіки та піклування необхідність присутності матері під час зустрічей баби з онукою в період до досягнення дитиною п'яти років є доцільною та обґрунтованою, з огляду на вік дитини та те, що вона тривалий час не мала контакту з позивачкою.

Таким чином, наданий суду висновок органу опіки та піклування є обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини, узгоджується із встановленими судом обставинами життя сторін та відповідає інтересам учасників спірних правовідносин. Зауваження сторони позивача щодо зазначення у висновку того, що позивачка має І групу інвалідності по захворюванню, тоді як в дійсності вона має ІІІ групу інвалідності по кардіологічному захворюванню, що підтверджується наданою суду довідкою МСЕК №138454 від 14.10.2008р., не мають вирішального значення для визначення періоду часу, який необхідний для забезпечення реалізації позивачки своїх немайнових прав щодо онуки.

За таких обставин, беручи до уваги інтереси сторін та дитини, зважуючи встановлені обставини спору, з метою забезпечення захисту прав та інтересів всіх учасників спірних правовідносин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує клопотання позивачки, яка просила не відшкодовувати понесені нею судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити режим участі ОСОБА_1 у спілкуванні з онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., шляхом встановлення графіку зустрічей з дитиною наступним чином:

до досягнення дитиною п'яти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2., - кожна перша та третя субота і неділя місяця по 3 (три) години з 10год. 00хв. до 13год. 00хв у присутності матері дитини, з урахуванням обставин, які можуть виникнути;

після досягнення дитиною п'яти років, тобто з 29.11.2019р., - кожна перша та третя субота і неділя місяця по 3 (три) години з 10год. 00хв. до 13год. 00хв без присутності матері дитини, з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Понесені ОСОБА_1 судові витрати не відшкодовувати.

Рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у справі, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: С. О. Дунаєв