АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

02 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Музичко С.Г., Рейнарт І.М.

при секретарі Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року,

встановила:

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» ( далі - ПАТ «ВТБ Банк») звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь кошти у розмірі 950 доларів США із зазначенням еквіваленту даної суми в гривні за офіційним курсом НБУ на день винесення судового рішення.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 16.01.2015 року ОСОБА_1, який є клієнтом ПАТ «ВТБ Банк», подав до Дарницького відділення ПАТ "ВТБ Банк" заяву про видачу готівки - 950 доларів США з належного йому карткового рахунку НОМЕР_1

На підставі вказаної заяви, 16.01.2015 р. Банком було видано, а відповідачем отримано через касу банку кошти в сумі 950 доларів США, що були видані клієнту з транзитного рахунку Дарницького відділення ПАТ "ВТБ Банк".

З технічних причин списання цієї суми з належного відповідачу карткового рахунку на транзитний рахунок банку не відбулося, кошти в сумі 950 доларів США до 10.03.2016 р. залишались на картковому рахунку відповідача.

З урахуванням тієї обставини, що відповідач користується власними коштами банку у розмірі 950 доларів США без достатньої правової підстави, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» 950 доларів США в рахунок списання грошових коштів з банківського рахунку. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Представник ПАТ "ВТБ Банк" - Долгопол І.С. просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки грошові кошти отримані відповідачем без належної на те підстави, а тому підлягають поверненню відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону. При цьому доказам, поданим сторонами, судом надана належна правова оцінка.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, частин 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14.11.2014 р. ОСОБА_1 уклав з ПАТ "ВТБ Банк" заяву-договір на оформлення банківських продуктів №1490364, на підставі якого банком було відкрито поточний рахунок (картковий рахунок) НОМЕР_1 у валюті USD, операції за яким клієнт міг здійснювати з використанням електронних платіжних засобів (а.с. 37-38).

Відповідно до виписки по рахунку відповідача за період з 14.11.2014 р. по 10.03.2016 р., вказаний рахунок використовувався для повернення банком клієнту сум вкладів та процентів по договорам банківського вкладу №4114/86943D/КІ07 від 28.10.2014 р. та по договору банківського вкладу №4114/81248D/КІ09 від 21.10.2014 р. шляхом зарахування сум вкладів, процентів на картковий рахунок (а.с.12-14).

Вказаний картковий рахунок відповідач також використовував для внесення коштів (поповнення через термінальний пристрій) на картковий рахунок, зняття готівки з використанням термінального обладнання (банкомату).

Як вбачається з довідки ПАТ "ВТБ Банк" від 28.02.2017 р. №88/102-2, залишок коштів на кінець операційного дня 15 січня 2015 р. на картковому рахунку відповідача становив 968,31 дол. США.

Судом встановлено, що 16 січня 2015 р., на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу готівки №18161, останньому було видано кошти у розмірі 950 дол. США з транзитного рахунку Дарницького відділення ПАТ "ВТБ Банк"(а.с.11).

При цьому залишок коштів на картковому рахунку відповідача станом на кінець операційного дня 16 січня 2015 року залишився на попередньому рівні - 968,31 дол. США.

З огляду на ту обставину, що списання грошових коштів з карткового рахунку не відбулось, при цьому, за відсутності доказів поповнення відповідачем власного карткового рахунку, останнім 16 квітня 2015 р. було знято готівку через банкомат на загальну суму 950,57 доларів США за 4 операції ( 329,20 дол. США +329,20 дол. США +288,05 доларів США +4,12 доларів США), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність набутих відповідачем грошових коштів, що належали позивачу та через технічну помилку не були списані з карткового рахунку останнього.

Судом також встановлено, що 16 квітня 2015 р. відповідачем було здійснено поповнення через термінальне обладнання на суму 5250 доларів США та до кінця цього дня за 7 операцій було знято 5 260,25 доларів США.

Крім цього, ОСОБА_1 поповнював рахунок 29.04.2015 р. на суму 6 450 доларів США, які в подальшому протягом цього ж дня зняв готівкою через термінальне обладнання, на кінець операційного дня 29.04.2015 р. на рахунку останнього залишилось 23,09 дол. США.

Судом встановлено, що факт технічного несписання було виявлено відповідачем лише у вересні 2015 року внаслідок проведення керівництвом внутрішніх перевірок роботи відділення, спеціальне службове розслідування по даному факту не проводилось.

Разом з тим, відсутність відомостей щодо проведення ревізії діяльності Дарницького відділення ПАТ "ВТБ Банк" не є обставиною, що свідчить про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2015 р. банк своїм листом від №503/102-2 від 21.09.2015 р. проінформував відповідача про факт несписання коштів по технічним причинам.

За таких підстав колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в тій частині, що станом на 01.01.2016 р. залишок коштів на рахунку відповідача необхідно вважати таким,що підтверджений банком.

Відповідно до п.5.6 постанови Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254 "Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України" виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З огляду на викладене, виписка по рахунку є належним та допустимим доказом на підтвердження як факту виконаних операцій, так і факту несписання коштів за умови, що останні були видані готівкою, про що свідчить відповідна заява відповідача.

Доказів того, що з особового рахунку відповідачем було знято лише його особисті кошти матеріли справи не містять.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин між сторонами та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Разом з тим, стягуючи суму коштів в іноземній валюті суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог та не врахував, що згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч. 1 ст.192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).

Такими випадками є ст. 193, ч. 4 ст. 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року №959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року №185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

За таких підстав, рішення суду першої інстанції підлягає відповідній зміні.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 950,00 доларів США змінити, зазначивши, що з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" підлягають стягненню грошові кошти в сумі 24 308,60 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 24 листопада 2016 р. становить 950,00 доларів США.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №753/5929/16

Апеляційне провадження №22-ц/796/2135/2017

Головуючий у суді першої інстанції: КолесникО.М.

Головуючий у сулі апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.