Справа № 216/6302/16-ц
Провадження 2/216/889/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_1

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сидорак В. В.

при секретарі - Манелюк А. Є.

з участю представника позивача ОСОБА_2

представника органу опіки і піклування - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Виконком Центрально-Міської районної у місті ради в особі відділу реєстрації місця проживання громадян, служба у справах дітей Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Виконком Центрально-Міської районної у місті ради в особі відділу реєстрації місця проживання громадян, служба у справах дітей Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу він придбав квартиру за адресою: м ОСОБА_1 Ріг, мкр. Всебратське-2АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстровані дружина позивача - ОСОБА_2, старший син ОСОБА_6 зі своєю сім'єю: дружиною, ОСОБА_5 та двома малолітніми дітьми: ОСОБА_7, ОСОБА_8 З травня 2015 року син зі своєю сім'єю виїхали із квартири та проживають в республіці Хакасія, Росія, де мають постійну реєстрації місця проживання і повертатися до м. Кривого Рогу для проживання наміру не мають.

Позивач просить позов задоволити, оскільки відповідачі, які є членами його сімї (син, невістка та малолітні онуки), не проживають більше одного року в його квартирі, і тому він постійно платить комунальні платежі, що нараховуються на всіх членів сім'ї.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити.

Відповідачі у судове засідання не зявились, однак поштою на адресу суду надійшли заяви від кожного відповідача окремо з республіки Хакасія, Росії, в яких вони визнають поданий до них позов в повному обсязі, просять його задоволити та слухати справу без їхньої участі. Вказують на те, що в березні 2015 році вони були зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, мкр. Всебратське-2АДРЕСА_2. В цьому ж році, вони покинули Україну з метою постійного проживання в Росії. На сьогоднішній день проживають усією сімєю, разом з малолітніми дітьми та мають постійне місце реєстрації за адресою: вул. Лебєдева, 103, с. Новоєнісейка, Бейський район, Республіка Хакасія, Росія.

Представник органу опіки і піклування ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Зясувавши думку сторін, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу АВЕ № 701870 від 23 жовтня 1999 року позивачем придбано на праві приватної власності двокімнатну квартиру за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мкрн. Всебратське-2АДРЕСА_2.

У відповідності із довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку № 5 від 26.12.2016 року, видану Криворізькою об'єднаною міської довідково-інформаційною службою відповідачі по справі (ОСОБА_6 син, ОСОБА_5 невістка, ОСОБА_7 онука, ОСОБА_8 онука) зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2, власником якої значиться ОСОБА_4.

З міграційних карт №2004662 вбачається, що ОСОБА_6 здійснив вїзд в Російську Федерацію 10.03.2015 року, міграційні картки №3263320, №3263303, №3263321 підтверджують, що 25.05.2015 року ОСОБА_5 з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також здійснили вїзд в Російську Федерацію.

Згідно бланку повідомлення про прибуття іноземних громадян та осіб без громадянства, відповідачі по справі, разом з їхніми неповнолітніми дітьми, 07.08.2015 року поставлені на облік в м. Сояногорське, Республіки Хакасія, Росія.

В свідоцтві про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації, ВУ №0262788, виданим ОСОБА_6 зазначено, що останній поставлений на облік 17.04.2015 року в с. Новоєнісейка.

Згідно довідки №280 від 16.09.2015 року, неповнолітня ОСОБА_7 навчається в муніципальному бюджетному загальноосвітньому закладі муніципальної освіти м. Саяногорськ, Майськой середньої загальноосвітньої школи.

Отже, відповідачі за зареєстрованим місцем свого проживання не проживає з кінця травня 2015 року, фактично більше одного року.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Сторонами не представлено та судом не здобуто жодних доказів того, що відповідачам чиняться перешкоди у проживанні в квартирі за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мкр. Всебратське-2АДРЕСА_1. та докази того, що між сторонами була встановлена інша домовленість, як визначена Законом, щодо порядку користування житловим приміщенням.

За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 2 від 12.06. 2009 року розяснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що відповідачі за зареєстрованим місцем свого проживання не проживає понад один рік, позов визнають; те, що відповідачам перешкод у проживанні за їх зареєстрованим місцем проживання не чиниться, відсутня будь-яка інша домовленість щодо права користування житловим приміщенням, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 319, 386, 391, 405 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, малолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право користування квартирою № 37 будинку № 50 мкрн.Всебратське-2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Сидорак