Справа № 594/7/17
Борщівський районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого Зушман Г. І.
з участю секретаря Кушнір Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи, що понад три роки вони з відповідачкою не проживають спільним подружнім життям та не ведуть спільного господарства. За час спільного проживання, між ними виникали сварки та непорозуміння через різні погляди на життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася і подальше збереження шлюбу між ними неможливе. Вказав, що від даного шлюбу у них з відповідачкою є неповнолітній син ОСОБА_3.
В судове засідання позивач не з'явився, подавши до суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Вважає, що примирення з відповідачкою неможливе.
Належно повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилася повторно, не повідомивши суд про причини неявки, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.
Позивач ОСОБА_1 10 січня 1999 року уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_2, який було зареєстровано Новосілківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №1 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1).
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2).
Суд вважає встановленим, що між сторонами немає взаєморозуміння, подружні відносини не підтримують протягом останніх трьох років, позивач примирення не бажає та наполягає на розірванні шлюбу.
За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, заперечень проти позову не подала.
Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України).
Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.
На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 224 ЦПК України, суд -
Шлюб, зареєстрований Новосілківською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області 10 січня 1999 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 1- розірвати.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня тримання його копії через Борщівський районний суд до Апеляційного суду Тернопільської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідачкою може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: