Справа № 285/3411/16-ц
провадження № 2-о/0285/13/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.02.2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Сарган О.А., заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Новоград-Волинська міська рада, встановлення факту проживання однією сім'єю,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю разом зі спадкодавцем - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його баба ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина. Як спадкоємець за заповітом він фактично прийняв спадщину після її смерті та вступив у володіння і користування спадковим майном, оскільки з 2003 року і до смерті спадкодавця проживав з нею однією сім'єю по АДРЕСА_1.

У вересні 2016 року заявник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно ОСОБА_2, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та у видачі свідоцтва з підстав відсутності факту прийняття спадщини після її смерті.

Таким чином, заявник як спадкоємець позбавлений можливості оформити спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у позасудовому порядку у нотаріуса.

В судовому засіданні заявник дав суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, вимоги заяви підтримав, та просив їх задовольнити.

Новоград-Волинська міська рада участь представника у судовому засіданні не забезпечила, подали заяву, в якій просять розгляд справи провести у відсутність представника.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника заінтересованої особи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів.

В судове засідання прибули свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили факт проживання заявника зі спадкодавцем з 2003 року та на час відкриття спадщини.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.10.2008 р.

Відповідно до заповіту, який посвідчений приватним нотаріусом Лавренюк Т.Г. 15.08.2006 р. та зареєстровано в реєстрі за № 1.979, ОСОБА_2 заповіла своє майно ОСОБА_1

Згідно довідки № 295 від 15.09.2016 р. ОСОБА_2 на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно листа приватного нотаріуса від 01.02.2016 р., після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся ОСОБА_1

Свідки підтвердили факт проживання заявника з ОСОБА_2 однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 з 2003 р. постійно проживав однією сім'єю разом з ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Нормою ст. 1268 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у даній справі не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 256-259 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, з червня 2003 р. до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27.02.2017 року.

Головуючий А.В. Помогаєв