15.02.2017 Справа № 363/940/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої-судді Котлярової І.Ю.,

при секретарі Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк розвитку» (далі ПАТ «ВБР») до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 01 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № IKCASHSHG.149221.001, згідно якого 01 серпня 2013 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 19 800,00 грн. строком до 31 липня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_4 01 серпня 2013 року укладено договір поруки № PX029031.149264.001, відповідно до якого ОСОБА_4 поручився перед ПАТ «ВБР» за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідач ОСОБА_3 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого, станом на 24 лютого 2016 року, утворилась заборгованість у розмірі 56 755,84 грн.

Зважаючи на вказане вище, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 56 755,84 за кредитним договором від 01 серпня 2013 року.

Представник позивача у судових засіданнях підримав заявленні позовні вимоги, надав аналогічні пояснення викладеним у позові, в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Пояснень з приводу наданих до суду виписок по рахунка, а саме наявності нульового залишку не надав, а також з приводу того чому банком було відкрито рахунки не передбачені кредитним договором також пояснень не надав.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник позовні вимоги не визнали у повному обсязі та пояснили, що заявлені вимоги є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами. Предметом доказування є факт порушення відповідачем умов кредитного договору, період порушення, детальних розрахунок розміру заборгованості. Наданий представником позивача розрахунок викладений у вигляді таблиці з зазначенням суми залишку заборгованості у розмірі 56755 гривень 84 копійки, але у даному розрахунку містяться розбіжності, щодо процентів та комісії, які не відповідають дійсності та умовам договору. Також представником позивача було надано 4 виписки по особовим рахункам, але лише один з низ був передбачений умовами Кредитного договору, три інші є взагалі не зрозумілими. Крім того, із вказаних виписок по рахунках вбачається, що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем на кінець періоду, а вихідний залишок рівний нулю. У зв'язку із чим, просили у задоволені позову відмовити у повному обсязі за необґрунтованістю та недоведеністю.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, у якій заперечувала проти позовних вимог з наступних підстав: вона дійсно 01 серпня 2013 року з банком уклала договір поруки. Згідно поданого розрахунку заборгованості ОСОБА_3 від 24 лютого 2016 року останній платіж нею був здійснений 02 жовтня 2014 року, а заборгованість по сплаті виникла ще раніше. Проте, не зважаючи на наявність встановленої дати чергового платежу на виконання зобов'язання, банк не пред'являв до ОСОБА_4 жодних вимог. Отже, відповідно до вимог ст. 559 ЦК України, банк мав право пред'явити відповідні вимоги до поручителя протягом шести місяців, починаючи від 10 березня 2014 року. Тому, у зв'язку з тим, що сплинув шестимісячний строк з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням і таким чином вимоги позову до ОСОБА_4 про солідарне стягнення боргу не підлягають задоволенню, бо її порука за зобов'язанням ОСОБА_3 перед ПАТ «ВБР» за кредитним договором є припиненою в силу вказаних норм закону.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

01 серпня 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № IKCASHSHG.149221.001., відповідно до якого ОСОБА_3 отримала грошові кошти у розмірі 19 800,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку.

Відповідно до умов Кредитного договору, кредит надається в сумі 19 800,00 грн., з терміном користування кредитом до 31 липня 2016 року, з процентною ставкою за користування кредитом 0,001 % процентів річних; позичальник сплачує банку за надання кредитних ресурсів у розмірі 4,00 відсоток від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати; період сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з наступного місяця, після дати підписання даного договору; розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щодня з дати списання коштів з позичкового рахунку.

За порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі 36 % річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення; банк має право нараховувати позичальнику штраф у розмірі 2,0 % відсотка від суми кредиту, у разі невиконання чи неналежного виконання позичальника умов договору; за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення; штраф в розмірі 1000,00 грн. за кожний факт порушення та належно виконує обов'язки кредитного договору; позичальник виплачує банку штраф у розмірі 1% відточок від суми позову; штраф в розмірі 100,00 грн. за кожний факт порушення та належно виконує обов'язки кредитного договору; позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10 % за кожний факт порушення та належно виконує обов'язки кредитного договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості борг ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором № IKCASHSHG.149221.001. станом на 24 лютого 2016 року складає 56 755,84 грн., яка складається з:

-2 655,66грн. - поточна заборгованість за кредитом;

-13 568,90 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредитом;

-4 180,58 - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-13 698,92 грн. -заборгованість за комісією по кредиту;

-22 651,78 грн. -заборгованість за штрафами та пенею.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань, 01 серпня 2013 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № РХ029031.149264.001, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя.

За вимогами постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012р., пред'явлення вимоги поручителю є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя, кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. В даному випадку, щодо погашення всієї заборгованості вже настав строк погашення зобов'язання у березні 2014 року та з моменту настання строку погашення заборгованості до часу звернення до суду пройшло більше ніж два роки.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вже сформована правова позиція щодо вирішення аналогічних спорів, яка повністю узгоджується із правовою позицією ОСОБА_4 Разом із цим, інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 27.09.2012р. № 10-1393/0/4-12 були доведені сформовані Верховним судом України обов'язкові для усіх судів України правові позиції, які розповсюджуються й на правовідносини, що склались між боржником та Банком.

В даному випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя.

Враховуючи викладене, договір поруки, укладений між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_4 припинив свою дію, отже заявлені позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, у зв'язку із застосуванням строків давності

Судом, під час судових засідань, наголошувалось на тому, що відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір

Так, до суду представником позивача було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором на загальну суму 56755 гривень 84 копійки, але в даному розрахунку відсутні відомості про порядок обчислення вказаних у ньому грошових сум. Жодних пояснень з приводу наданих розрахунків представником позивача надано не було. Крім того, не було роз'яснено, яка саме комісія не була сплачена відповідачем та по якій була нарахована заборгованість. З наданої таблиці розрахунків вбачається, що відсотки на поточну і прострочену заборгованість не нараховувались, при цьому поруч вказано суму прострочених відсотків на відповідну дату.

Представником позивача, для роз'яснення вказаних розрахунків заборгованості було надано 4 виписки по особовим рахункам за період з 01.08.2013 року по 26.10.2016 року, а саме по рахунку НОМЕР_1, рахунок НОМЕР_2, рахунок НОМЕР_3, рахунок НОМЕР_4. У той час, як за умовами Кредитного договору вбачається, що ним було передбачено дише єдиний рахунок, а саме п.1.8 Кредитного договору -НОМЕР_1. Пояснень з приводу наявності ще трьох рахунків не передбачених умовами договору, представником позивача пояснень надано не було.

Крім того, із наданих до суду виписок по рахункам вбачається, що у ОСОБА_3 відсутня заборгованість перед Банком на кінець періоду, а вихідний залишок дорівнює нулю, а саме: оборот за 02.08.2016р. вихідний залишок - 0,00.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позивачем заявлених позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договору, у зв'язку із чим у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 257, 261, 262, 266, 525 - 527, 530, 612, 625, ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 107, 212-215, 217 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк розвитку» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Ю.Котлярова