Справа № 188/1460/16-ц
Провадження № 2/188/47/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Брагін А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 (далі відповідачка).

В обґрунтування позову позивач зазначає, що шлюб з відповідачкою, зареєстрований 02.03.2006 року, не склався і на підставі ст.ст.104, 105,110,112 СК України просить розірвати зазначений шлюб.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб (а.с.26).

Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.23).

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2006 року за актовим записом № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02.03.2006 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07.04.2006 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.6).

Подружнє життя у сторін не склалося з причини різних поглядів на життя.

Сторони разом не проживають з 2013 року, спільного господарства не ведуть, життям один одного не цікавляться.

Дитина проживає разом з відповідачкою, а позивач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, проявляє про неї турботу і спілкується з нею.

Зазначені факти відповідачкою не спростовані, заперечення на позов не подані.

Заяв щодо застосування заходів для примирення сторони до суду не надали.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у порядку, передбаченому ст.110 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими, відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб слід розірвати.

Згідно з п.п. 3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивач в день подання до суду позову сплатив судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджено квитанцією банка від 15.11.2016 року (а.с.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88 209, 212-215, 223-230, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02.03.2006 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 03, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів після отримання сторонами його копії, а у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4