Справа № 202/8137/16-ц
Провадження № 2/0202/729/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просив визнати його таким, що втратив право користування квартирою №10 в будинку №8 по вул. Магдалинівській в м. Дніпро. В обґрунтування позову зазначив, що 26 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1. Між позивачем та відповідачем існувала усна домовленість про те, що відповідач зобовязується самостійно знятись з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою протягом одного місяця з моменту укладання договору. На початку лютого 2015 року позивач звернувся до ЖЕУ №49 Індустріального району, де йому було повідомлено, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано одну особу ОСОБА_2 В серпні 2016 року позивач зареєстрував за вищевказаною адресою себе та членів своєї сімї (дружину та сина), однак відповідач й досі залишається зареєстрований за вищевказаною адресою. Відповідач порушує право користування та розпоряджання позивача своєю власністю шляхом збереження реєстрації за вищевказаною адресою. Така поведінка відповідача спричиняє позивачу, як власнику, певні незручності та порушує його права, як власника, надані останньому діючим законодавством, що змушує його звертатися до суду.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири з що знаходиться в АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 26 грудня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1472.

Право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 грудня 2014 року за № 8266444.

Згідно з довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до акту від 29 грудня 2016 року, складеного ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, затвердженого виконуючим обовязки директора КП ЖРЕП Індустріального району ОСОБА_7, в належній позивачу квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 фактично адресою не проживає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивач, як власник спірного майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права власності та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині визнанняОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 10 в буд.№8 по вул. Магдалинівська у м. Дніпро.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зобовязання няття з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку проводиться компетентними органами на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням.

Таким чином, порядок зняття з реєстрації визначений законом та підстав для задоволення позовних вимог щодо зняття з реєстрації відповідача, суд не вбачає.

Позивач не надав доказів порушення його права, а саме доказів звернення до третьої особи з вимогою про зняття відповідача з реєстраційного обліку та відмови йому.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61,209, 212-215, 224-226 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1) таким, що втратив право користування квартирою №10 в будинку №10 по вул. Магдалинівська у м. Дніпро.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин