Провадження № 22-ц/790/342/17 Головуючий 1 інстанції: Цендра Н.В.
Справа № 628/3813/15-ц Доповідач: Бровченко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Швецової Л.А., Малінської С.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконкому Ягіднянської сільської ради Куп'янського району Харківської області, треті особи: Куп'янська районна державна адміністрація, головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права власності на пай, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який уточнював під час судового розгляду страви, та остаточно просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 7,65 га умовних кадастрових гектарів без визначення в натурі (на місцевості) члена КСП «Ягідне» Куп'янського району Харківської області з земель колишнього КСП «Ягідне» Куп'янського району Харківської області, розташованої в адміністративних межах Ягіднянської сільради Куп'янського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель запасу чи резервного фонду, виділивши цю земельну частку в натурі. У разі неможливості виділити в адміністративних межах Ягіднянської сільради Куп'янського району, виділити земельну ділянку в іншому місці Куп'янського району в межах іншої сільради.

В обгрунтування позовної заяви зазначив, що 28 лютого 1997 року він був прийнятий в члени КСП «Ягідне» Куп'янського району Харківської області, де працював водієм. Після реорганізації КСП «Ягідне» в СТОВ «Ягідне» він надалі продовжував працювати водієм. У квітні 2003 року ОСОБА_1 звільнився з роботи за власним бажанням. Позивач стверджує, що саме в період коли він працював водієм КСП «Ягідне» передавалася земля у власність КСП «Ягідне», а саме 09 серпня 1999 року. Оскільки земля хоч і розпайована, але залишаються вільні землі, позивач вважає, що він має право на земельний пай як колишній член КСП. Причини того, чому йому не був виданий сертифікат про право на земельну частку не відомо. Розмір паю члена КСП «Ягідне» Куп'янського району Харківської області складає 7,65 га., тому заявник просить суд задовольнити позовні вимоги та визнати за ним право власності на пай.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який наполягав на задоволені апеляційної скарги, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що згідно запису у трудовій книжці ОСОБА_1, останній 28 лютого 1997 року був прийнятий на роботу в автопарк водієм 1-го класу. У зв'язку з реорганізацією КСП «Ягідне» ОСОБА_1 був переведений в СТОВ «Ягідне» де надалі продовжував працювати водієм, а у квітні 2003 року звільнився з роботи за власним бажанням.

В архівній довідці від 29 вересня 2015 року №07-46/837 зазначено, що в архівному фонді СТОВ «Ягідне» в наказах з особового складу є наступні відомості: про прийняття ОСОБА_1 в автопарк водієм 1-го класу з 28 лютого 1997 року; про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з березня 1997 року по березень 2003 року. Крім того в примітці до довідки зазначено, що у наказах з особового складу за 2003 рік відомостей про звільнення ОСОБА_1 не виявлено.

Державний акт НОМЕР_1 на право колективної власності на землю сільськогосподарському підприємству «Ягідне» Ягіднянської сільської ради виготовлений Харківською філією інституту Землеустрою, зареєстровано у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю на території Куп'янського району 09 серпня 1999 року за №17.

З відповіді начальника відділу Держкомзему у Куп'янському районі Харківської області від 10 листопада 2008 року № 854 вбачається, що в додатку до Державного акту НОМЕР_1 на право колективної власності на землю сільськогосподарського підприємства «Ягідне» в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ОСОБА_1 не значиться. Крім того, розпорядженням Куп'янської районної адміністрації №312 від 22 жовтня 2001 року надано дозвіл на використання земель резервного фонду пропущеним колишнім членам реформованого сільськогосподарського підприємства КСП «Ягідне» в кількості 11 чоловік, серед яких громадянин ОСОБА_1 не значиться.

04 червня 2010 року за вих. № 741 начальник відділу Держкомзему у Куп'янському районі Харківської області повідомив, що розпорядженнями Куп'янської районної адміністрації №248 від 15 серпня 2001 року та №312 від 22 жовтня 2001 року є дозвіл на використання земель резервного фонду пропущеним колишнім членам реформованого сільськогосподарського підприємства КСП «Ягідне» в кількості 19 чоловік. Згідно розпорядження Куп'янської районної адміністрації №139 від 06 березня 1997 року розмір сертифіката на право на земельну частку (пай) 7,65 умовних кадастрових га, вартістю 21570 грн. 64 коп.

07 грудня 2015 року начальник архівного відділу Куп'янської районної державної адміністрації надав ОСОБА_1 довідку про те, що документи КСП «Ягідне» на зберігання до архівного відділу не надходили. В документах архівного відділу Ягіднянської сільської ради Куп'янського району Харківської області, які надійшли до архівного відділу за 1999 рік, відомостей про розпаювання земель КСП «Ягідне» не знайдено.

Ягіднянський сільський голова у своїй довідці від 24 травня 2016 року за № 184 повідомив, що виконавчий комітет Ягіднянської сільської ради не володіє інформацією стосовно того, чи був ОСОБА_1 членом колективного сільськогосподарського підприємства «Ягідне».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що на час отримання Державного акту про право колективної власності на землю від 09 серпня 1999 року та передачі у колективну власність землі ОСОБА_1 не був членом КСП, тому суд вважав, що він не набув права на одержання у власність земельної частки (паю), а отже права позивача не були порушені.

З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та судове рішення відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтверджуючих, що на час отримання Державного акту про право колективної власності на землю ОСОБА_1 був членом КСП «Ягідне».

Доводи апеляційної скарги, що позивач був членом КСП «Ягідне», оскільки з 28 лютого 1997 року по квітень 2003 року працював на підприємстві, висновків суду не спростовують. Записи у трудовій книжці достатньо та належно підтверджують працевлаштування на підприємстві, а не членство ОСОБА_1 в КСП «Ягідне» враховуючи, що норми ст. 19 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у редакції на дату прийняття позивача в КСП «Ягідне» передбачали право підприємства використовувати працю вільно найманих працівників (не членів КСП «Ягідне»). Порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому визначається статутом підприємства (ст.4 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»). Матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 добровільно вступив до члені КСП «Ягідне».

Твердження апелянта стосовно того, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження свого членства в КСП є необґрунтованими, зводяться до переоцінки доказів та непогодження з їх оцінкою судом першої інстанції, і на правильність висновків суду не впливають.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -