АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 за договором - ОСОБА_2 про надання подружжю строку на примирення та зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 757/46740/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2699/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Підпалий В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї 21 вересня 2005 року, актовий запис № 2609.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року позов задоволено та шлюб між сторонами розірвано.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, не повне з'ясування обставин справи, неправильне застосування та порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні 22 лютого 2017 року представник апелянта звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі та надання подружжю строку на примирення 3 місяці.

В обґрунтування клопотання послався на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у подібному клопотанні та взагалі не вжив заходів для примирення, передбачених ч.1 ст.111 СК України.

ОСОБА_4 та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та проаналізувавши доводи клопотання, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Згідно з ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як вбачається з обставин справи, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, сторони мають двох малолітніх дітей.

Суд першої інстанції поверхнево розглянув справу, не звернув уваги на вказані обставини та, всупереч положенню ст.111 СК України, взагалі не вжив жодних заходів для збереження сім'ї, яка в тому числі складається і з двох малолітніх дітей, а тому колегія суддів вважає необхідним задоволення заявленого клопотання.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за № 11 від 21.12.2007 р. п. 10 встановлено 0. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст.111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та

надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК).

Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Згідно ч.5 ст.191 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема, надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Як вбачається із клопотання, заявник просить надати час для примирення на строк у 3 місяці, що не суперечить ч.5 ст.191 ЦПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне задовольняє клопотання представника відповідача, надати сторонам строк для примирення 3 місяці та зупинити провадження по справі на вказаний строк.

Керуючись ст.ст. п.7 ч.1 ст.201, 304 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ОСОБА_1 за договором - ОСОБА_2 задовольнити.

Надати сторонам у справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, строк для примирення тривалістю у 3 місяці до 22 травня 2017 року.

Провадження по справі зупинити до 22 травня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді