Справа № 154/2806/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Лященко О.В.
Провадження № 22-ц/773/152/17 Категорія: 81 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.В.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

представника боржника - ОСОБА_2,

державного виконавця - Бичук Л.С.,

прокурора - Ревухи І.В.,

представника ПАТ"Державний ощадний банк" - Герасимчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою представника боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_2, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк", Володимир-Волинська місцева прокуратура на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції та скасування постанов державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 в інтересах боржника ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 жовтня 2016 року йому стало відомо, що державними виконавцями відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, було винесено ряд постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчих провадженнь №№ 34133805, 35460868, 39505356, 39504829, 41620497, 41621429, 43065360, 43063739, 45165017, 45164561, 47270509, 47270886, 49393485, 49394542, 52300981.

Стягувачами, відповідно до зазначених постанов, є ПАТ Комерційний Банк «Надра», ПАТ комерційний банк «ПриватБанк», ПАТ «Державний ощадний банк України». На підставі п.1 вказаних постанов, державний виконавець наклав арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4, проте попередньо не надав можливість визначити йому на яке майно необхідно в першу чергу звертати стягнення, чим порушив вимоги ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, зазначає, що ОСОБА_4 періодично виконує свої боргові зобов'язання, а саме: ним виконані боргові зобов'язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк», хоча заборона на відчуження майна й досі не знята, але саме виконавче провадження є закритим. Щодо боргових зобов 'язань перед ПАТ КБ «Надра» та ПАТ «Державний ощадний банк України», то у даному випадку немає необхідності у описі та накладанні арешту на особисте нерухоме та рухоме майно скаржника оскільки ОСОБА_4 сплачує свої боргові зобов'язання систематично, так як у нього є постійна робота і виконавці за необхідності можуть проводити відрахування в користь стягувача із заробітної плати.

Вказує, що за таких обставин арешт його майна є безпідставним і не має законного обґрунтування. Вважає, що вказані вище постанови державних виконавців ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ у Волинській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесені з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших актів законодавства, а тому такі постанови державного виконавця є незаконними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2016 року скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження задоволено.

Постановлено визнати неправомірними та скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчих проваджень № ВП 34133805 від 22.08.2012 року, винесену державним виконавцем ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ у Волинській області Дячук С.Ю., № ВП 35460868 від 29.11.2012 року, винесену державним виконавцем ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ Невмержицьким С.В., №№ ВП 39505356 та ВП 39504829 від 30.08.2013 року, винесені державним виконавцем ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ Бичук Л.С., №№ ВП 41620497 та ВП 41621429 від 23.01.2014 року, винесені державним виконавцем ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ у Волинській області Бичук Л.С, №№ ВП 43065360 та ВП 43063739 від 24.04.2014 року, винесені державним виконавцем ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ у Волинській області Бичук Л.С., №№ ВП 45165017 та ВП 45164561 від 23.10.2014 року, винесені державним виконавцем ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ у Волинській області Бичук Л.С., ВП 47270509 та ВП 47270886 від 20.04.2015 року, винесені державним виконавцем ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ Бичук Л.С., №№ ВП 49393485 та ВП 49394542 від 20 листопада 2015 року, винесені державним виконавцем ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ у Волинській області Бичук Л.С., № ВП 52300981 від 22.09.2016 року, винесену державним виконавцем ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ у Волинській області Бичук Л.С..

В апеляційній скарзі відділ державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що актами законодавства України не передбачено та не надано державному виконавцю повноважень накладати арешт на майно з метою забезпечення виконання виконавчого документу, тобто безстрокового його збереження шляхом заборони його відчуження, оскільки це суперечить загальним засадам та завданням здійснення виконавчого провадження та положенню ст. ст. 50, 55 Закону України «Про виконавче провадження», а також те, що накладення державним виконавцем арешту на все майно, яке значно перевищує заборгованість, є неправомірним.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що державними виконавцями ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ у Волинській області, а саме, Дячук С.Ю., Невмержицьким С.В. та Бичук Л.С. було винесено ряд постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчих провадженнь № 34133805, 35460868, 39505356, 39504829, 41620497. 41621429, 43065360, 43063739, 45165017, 45164561, 47270509, 47270886, 49393485, 49394542, 52300981, стягувачами, відповідно до зазначених постанов, є ПАТ Комерційний Банк «Надра», ПАТ комерційний банк «ПриватБанк», ПАТ «Державний ощадний банк України». На підставі п.1 вказаних постанов, державний виконавець наклав арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4.

Також, судом встановлено, що боргові зобов'язання ОСОБА_4 перед ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та ПАТ «Державний ощадний банк України» виконав в повному обсязі.

На підставі листа ПАТ «Державний ощадний банк України» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав сплати заборгованості за кредитним договором, постанова про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій виділено в окреме провадження.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 в користь ПАТ Комерційний Банк «Надра» заборгованості за кредитним договором, повернуто стягувачеві, про що винесено відповідну постанову.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Згідно із ч. 3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 цього Закону за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частинами 1-3 ст. 57 зазначеного Закону передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановами передбаченими ч. 2 цієї статті може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до зазначених положень Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець з метою реального забезпечення виконання рішення суду за заявою стягувача має право винести постанову про накладення арешту на все майно боржника у розмірі суми стягнення та оголосити заборону на його відчуження, яку надсилає на виконання органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження.

З метою виконання рішення суду державним виконавцем вжито заходи щодо виявлення майна боржника.

Встановлено, що ОСОБА_4 належить на праві приватної власноті будинок по АДРЕСА_1, проте звернення стягнення на це майно не може бути здійснено у зв'язку з відсутністю дозволу органу опіки та піклування.

Іншого майна, на яке можна звернути стягнення, а також коштів на відкритих на ім'я ОСОБА_4 банківських рахунках не виявлено, що підтверджується матеріалами даної справи (а.с. 35) та матеріалами виконавчих проваджень, досліджених судом апеляційної інстанції.

Отже, у зв'язку з заявами стягувачів, що знаходяться в матеріалах виконавчих проваджень, щодо накладення арешту на майно боржника ОСОБА_4 державними виконавцями правомірно винесено постанови про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження в межах сум стягнення у виконавчих провадженнях №№ 34133805, 35460868, 39505356, 39504829, 41620497. 41621429, 43065360, 43063739, 45165017, 45164561, 47270509, 47270886, 49393485, 49394542, 52300981 про стягнення заборгованості.

Таким чином, державним виконавцем у межах виконавчого провадження винесенням оскаржуваних постанов були вчинені дії по забезпеченню реального виконання рішення суду, які передбачені законом.

Передбачені законом підстави для скасування зазначених постанов державного виконавця відсутні.

Отже, скарга ОСОБА_2 в інтересах боржника ОСОБА_4 щодо визнання постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження неправомірними та скасування цих постанов задоволенню не підлягає.

У зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалу суду слід скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції задовольнити.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2016 року в даній справі скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції та скасування постанов державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді