АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 610/2970/15-ц Головуючий 1 інстанції Усенко С.І.
Провадження № 22ц/790/935/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Довгаль А.П.,

при секретарі Дмитренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 15 листопада 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» вказував, що 21 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 36 000 доларів США строком по 21 квітня 2038 року включно. На забезпечення виконання кредитного зобовязання 21 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки. 25 травня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Сведбанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги відповідно якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги в тому числі і за кредитним договором від 21 квітня 2008 року. Зобовязання за кредитним договором належним чином не виконані, станом на 28 липня 2015 року сума заборгованості за кредитним договором склала 829 448,99 грн.

В звязку з цим просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 829 448,99 грн., а також позивач просив судові витрати покласти на відповідача.

В судове засідання в судове засідання представник позивача не зявилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити, справу розглянути на підставі наявних в справі доказів та матеріалів.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому порядку, письмових заперечень не надали, при цьому відповідач та його представник неодноразово подавали апеляційні скарги на ухвалу про відкриття провадження по справі, заявляли клопотання про відкладення розгляду справи, дані клопотання та подання апеляційних скарг судом першої інстанції розцінені, як такі, що спрямовані на затягування розумного строку розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 15 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 829 448,99 грн., а також стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 6 090 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що позовні вимоги є недоведеними, оскільки позивач не підтвердив набуття прав вимоги за кредитним договором від 21 квітня 2008 року; не доведено факт отримання ОСОБА_3 кредитних коштів, не доведено суми боргу.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що зобовязання за кредитним договором ОСОБА_3 належним чином не виконує, тому, з урахуванням ст.. 543 ЦК України, сума заборгованості за договором підлягає стягненню з ОСОБА_1

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до договору від 25.05.2012 р., укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за кредитним договором №2008/0408/45-025 від 21.04.2008 р. належить ПАТ «Дельта Банк».

21.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_3 було укладено договір №2008/0408/45-025 за умовами якого останній було надано кредит в розмірі 36 000 дол. США на строк по 21 квітня 2038 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Пунктом 1.3. кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,90 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладенні цього договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладення додаткового правочину до цього договору, у випадку і у порядку, встановленому п. 6.1., п. 8.4. цього договору.

Відповідно до п. 3.1.1 договору, відповідач взяв на себе зобовязання здійснювати погашення кредиту та сплати процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2. цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 367,53 доларів США у чітко встановлений договором термін 10 (десятого) числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. До настання термін вказаного в абзаці першому цього підпункту п. 3.1. позичальник сплачує фактично нараховані відсотки за період користування кредитом не пізніше 10 числа наступного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту.

Згідно п. 8.1. кредитного договору за порушення терміну сплати ануїтетних платежів за цим договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення в тому числі день погашення простроченої заборгованості. У випадку часткової сплати суми ануїтетного платежу пеня нараховується на його прострочену частину при розрахунку суми пені за кількість днів у році приймається 360.

Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в ході судового розгляду, третьою особою ОСОБА_3 умови кредитного договору належним чином виконані не були, у зв'язку з чим станом на 28.07.2015 року за нею утворилася заборгованість у розмірі 829448,99 грн., з них: тіло кредиту - 760888,48грн., відсотки 68560,51 грн.

Як вбачається з реєстру рекомендованих поштових відправлень за № 72 від 28.08.2015 р. на адресу ОСОБА_3 направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, яка до цього часу виконана не була.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором №2008/0408/45-025 від 21.04.2008 року, між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 21 квітня 2008 року було укладено договір поруки №2008/0408/45-025-Р-1.

Відповідно до п.1 якого поручитель зобовязується перед банком відповідати за виконання зобовязання щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту/кредитної лінії згідно з кредитним договором №2008/0408/45-025 від 21.04.2008 року у сумі 36 000 дол. США строком до 21 квітня 2038 року з процентною ставкою 11,90 % річних за їх використання.

Пунктом 2 договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами. Згідно п. 3 вказаного договору відповідальність поручителя за цим договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з основним зобовязанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими основним зобовязанням.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з реєстру рекомендованих поштових відправлень за № 71 від 28.08.2015 р. на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, яка до цього часу виконана не була.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якій одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зобов'язання, відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Загальний розмір заборгованості за кредитним договором від 21 квітня 2008 року №2008/0408/45-025 станом на 28.07.2015 року складає 829448,99 грн., яка складається з: 760888,48 грн. заборгованості за кредитом; 68560,51 грн. заборгованості за відсотками.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача.

Доводи апелянта стосовно того, що позивач не підтвердив набуття прав вимоги за кредитним договором від 21 квітня 2008 року, не доведено факт отримання ОСОБА_3 кредитних коштів та не доведено суми боргу, колегією суддів не приймаються, оскільки спростовуються випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 р., укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», актом приймання-передачі прав вимоги до цього договору та розрахунком від 28.07.2015 року.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача пояснила, що будь-яких доказів погашення заборгованості за вищевказаним договором ОСОБА_3 або ОСОБА_1 ПАТ «Сведбанк» або ПАТ «Дельта Банк» у неї немає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді