АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року, -

встановила:

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Судом першої інстанції встановлено, що з 12 серпня 2007 року по 06 травня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі ними був придбаний транспортний засіб - автомобіль марки «Ford Focus SportPlus», н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до рахунку ТОВ «ВіДі Край Моторз» від 11 червня 2012 року вартість автомобіля за договором купівлі-продажу становить 179 900 грн. 00 коп.

На підставі довідки-рахунку № 394463 від 10 вересня 2015 року спірний автомобіль був перереєстрований на відповідача ОСОБА_3.

На підставі договору № 7441/16/1800 від 09 квітня 2016 року ОСОБА_1 відчужила спірний автомобіль ОСОБА_4

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1, зазначала, що автомобіль був придбаний під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. Наголошувала на тому, що автомобіль був відчужений її колишнім чоловіком без її письмової згоди. З урахуванням змін та доповнень до позовних вимог, ОСОБА_1 просила визнати недійсними договір купівлі-продажу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, визнати майно спільною сумісною власністю та визнати право власності на автомобіль по Ѕ частці подружжя.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що спірний автомобіль є спільним сумісним майном подружжя.

Рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується.

Згідно статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Утім чинне законодавство не передбачає встановлення недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя.

Відтак при розгляді спорів даної категорії слід виходити з того, що той з подружжя, без згоди якого був відчужений автомобіль не в інтересах сім'ї, має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого майна.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України № 6-7цс15 від 08 квітня 2015 року.

Проте оскільки в остаточній редакції позову ОСОБА_1 не заявляла вимог про стягнення з відповідача грошової компенсації, а просила в позові, зокрема визнати право власності на відчужений автомобіль по Ѕ частці на кожного з подружжя, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом були допущені порушення норм процесуального права при дослідженні та оцінці наданих сторонами доказів, колегія суддів відхиляє, оскільки такі обставини не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 20 жовтня 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук