АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Панченка М.М.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Київського національного лінгвістичного університету Шовкуна Юрія Михайловича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Київського національного лінгвістичного університету про стягнення заборгованості по виплаті стипендії, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Київського національного лінгвістичного університету про стягнення заборгованості по виплаті стипендії задоволено.

Стягнуто з Київського національного лінгвістичного університету на користь ОСОБА_5 заборгованість по виплаті стипендії в розмірі 20 362,96 грн..

Стягнуто з Київського національного лінгвістичного університету на користь ОСОБА_5 компенсацію за затримку виплати стипендії в розмірі 12 459,04 грн..

Стягнуто з Київського національного лінгвістичного університету на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 551,21 грн..

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача Київського національного лінгвістичного університету Шовкун Юрій Михайлович подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи та невірній оцінці наявних в матеріалах справи доказів. Суд першої інстанції не перевірив належним чином подані позивачем розрахунки заборгованості по виплаті стипендії та компенсації за затримку виплати, не звернув увагу на допущену ОСОБА_5 арифметичну помилку та помилково стягнув на її користь суми, завищені в сукупності на 6 396,89 грн.. Зазначив, що кошти на виплату стипендій в порядку статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не були закладені до Державного бюджету та не виділялися навчальним закладам, що унеможливило виплату студентам стипендій в передбачених статтею розмірах. Поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що відповідач Київський національний лінгвістичний університет не отримував в 2013 - 2015 раках бюджетних асигнувань на виплату підвищених стипендій особам, батьки яких є шахтарями, що мають стаж підземної роботи не менш 15 років, а тому не мав підстав для її призначення та виплати ОСОБА_5. Посилався на те, що відповідач протягом всього часу навчання виплачував позивачу стипендію в розмірах, що передбачені законодавством, не затримуючи виплату нарахованих коштів, а тому застосування при вирішенні спору положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» є безпідставним.

В судовому засіданні представник відповідача Київського національного лінгвістичного університету Шовкун ЮрійМихайлович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивача ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2015 року навчалась в Київському національному лінгвістичному університеті на факультеті Германської філології, за напрямком підготовки «Філологія» - «Мова і література» (англійська мова та друга іноземна мова).

Наказом ректора Київського національного лінгвістичного університету № 764-с від 09 вересня 2011 року по студентському складу факультету германської філології студенту ОСОБА_5 було призначено академічну стипендію.

Згідно наказів ректора Київського національного лінгвістичного університету № 603-с від 01 липня 2013 року та № 135-с від 03 лютого 2014 року по студентському складу факультету германської філології, розмір академічної стипендії, призначеної ОСОБА_5, визначено на рівні 803,00 грн..

Як вбачається з довідки Київського національного лінгвістичного університету № 10 від 23 січня 2015 року, в 2013 році ОСОБА_5 в період з липня по листопад отримувала стипендію в розмірі 803,00 грн. щомісячно, а в грудні - 1203,00 грн..

Згідно довідок Київського національного лінгвістичного університету № 11 та № 12 від 23 січня 2015 року, в період з січня по червень 2014 року та з лютого по червень 2015 року ОСОБА_5 отримувала стипендію в розмірі 803,00 грн. щомісячно.

Батько ОСОБА_5 - ОСОБА_6, є штатним працівником Відокремленого підрозділу «Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля», виконує роботу гірника очисного забою V розряду, з повним робочим днем під землею.

Згідно довідки Відокремленого підрозділу «Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» від 09 вересня 2015 року, стаж підземної роботи ОСОБА_6 станом на 10 вересня 2013 року склав 15 років.

07 жовтня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до ректора Київського національного лінгвістичного університету з заявою про призначення їй стипендії в розмірі одного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, в порядку статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особі, батько якої є шахтарем і має стаж підземної роботи 15 років.

Листом Київського національного лінгвістичного університету від 13 листопада 2014 року ОСОБА_5 було повідомлено, що на даний час відсутній порядок і механізм призначення та виплати стипендії особам, батьки яких є шахтарями і мають стаж підземної роботи 15 років, відповідні зміни до Порядку призначення і виплат стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

№ 882 від 12 липня 2004 року, внесені не були, грошові асигнування для виплат підвищених стипендій в бюджетних програмах відсутні, а тому університет не має змоги здійснювати нарахування і виплату в такому обсязі, як просить позивач.

Звертаючись до суду з позовом до Київського національного лінгвістичного університету про стягнення заборгованості по виплаті стипендії в розмірі 20 362,96 грн. та компенсації за затримку виплати стипендії в розмірі 12 459,04 грн., позивач ОСОБА_5 посилалася на те, що положеннями статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» гарантовано їй право на отримання підвищеної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, як особі, батько якої є шахтарем і має стаж підземної роботи більше 15 років, проте відповідач здійснювати призначення і виплату стипендії у вказаному розмірі відмовляється, а тому недоотримані суми за період з 01 вересня 2013 року по червень 2015 року та компенсація за затримку виплати підлягають стягненню в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 і стягуючи з Київського національного лінгвістичного університету на її користь заборгованість по виплаті стипендії в розмірі 20 362,96 грн. та компенсацію за затримку виплати стипендії в розмірі 12 459,04 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивач має передбачені законодавством підстави для отримання спеціальної стипендії в розмірі одного прожиткового мінімуму, водночас відповідачем призначено і виплачується академічна стипендія на загальних підставах, а тому, виходячи з положень Закону України «Про вищу освіту», Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодить не може, оскільки він не відповідає наявним в матеріалах справи доказам та вимогам закону, з наступних підстав.

Так, стаття 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», в редакції, що діяла станом на вересень 2013 року, встановлювала, що особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Як вбачається зі змісті даної статті, соціальна стипендія дітям шахтарів, які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, підлягає виплаті за рахунок коштів державного бюджету, тобто грошові асигнування на її виплату повинні бути закладені до державного бюджету на відповідний рік, якщо законом про затвердження бюджету не передбачено зупинення чи обмеження дії відповідної статті.

Положеннями Законів України «Про державний бюджет на 2013 рік» та «Про державний бюджет на 2014 рік» не встановлюватися жодні обмеження дії статті Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з огляду на що, протягом 2013 року та 2014 року вказана норма статті підлягала застосуванню.

Разом з тим, згідно пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», було встановлено, що норми і положення ряду нормативних актів, зокрема і статті 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Стаття 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначає, що держава не обмежена в праві вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Сук проти України», держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни.

Таким чином, враховуючи, що положеннями Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» було встановлено обмеження дії статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», протягом 2015 року остання підлягала застосуванню в порядку, що визначений Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік», а саме, за процедурою та в розмірах, що встановлювалися Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення та розміри стипендій, які підлягають виплаті студентам, визначаються Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року.

Так, згідно Порядку призначення і виплати стипендії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року, в редакції, що діяла протягом 2015 року, серед переліку соціальних стипендій, право на призначення яких мали студенти в 2015 році, підвищена соціальна стипендія, отримання якої передбачено статтею 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», була відсутня.

Тобто, в 2015 році, Кабінет Міністрів України, в межах наданих Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» повноважень, визначаючи з рахуванням наявних фінансових ресурсів розміри та види стипендій, які підлягають призначенню студентам, не включив соціальну стипендію для дітей шахтарів, які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, до переліку таких, що підлягають призначенню та виплаті.

За таких обставин, оскільки державою у визначеному порядку, шляхом вказівки про це в законодавчому акті - Законі України «Про державний бюджет на 2015 рік», було обмежено дію статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в поточному 2015 році, передбачена даною статтею підвищена стипендія призначенню та виплаті не підлягала.

Суд першої інстанції на вказану обставину уваги не звернув, положення бюджетного законодавства, що діяло в період з 2013 по 2015 рік, належним чином не дослідив та дійшов помилково висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_5 про призначення їй підвищеної соціальної стипендії в розмірі одного прожиткового мінімуму в 2015 році.

Крім того, як вбачається з положень пункту 8 Порядку призначення і виплати стипендії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року, в редакції, що діяла протягом 2013 - 2014 років, для вирішення питань з призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії (у тому числі спірних), надання матеріальної допомоги учням, студентам, курсантам вищого

навчального закладу, заохочення кращих з них за успіхи у навчанні, участь у громадській, спортивній та науковій діяльності, навчальні заклади утворюють стипендіальні комісії.

Пунктом 18 Порядку встановлено, що особи, які вперше претендують або поновлюють право на призначення соціальної стипендії, подають стипендіальній комісії документи, що підтверджують їх право на отримання пільг та гарантій на стипендіальне забезпечення згідно з нормативно-правовими актами. Стипендіальна комісія протягом трьох робочих днів приймає рішення щодо призначення соціальної стипендії.

Виходячи з того, що право на призначення соціальної стипендії, передбаченої статтею 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», вперше виникло у ОСОБА_5 в вересні 2013 року, у відповідності до вимог Порядку призначення і виплати стипендії вона повинна була подати до стипендіальної комісії університету документи, що підтверджують її право на отримання пільг та гарантій на стипендіальне забезпечення.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 посилається на те, що вперше з довідкою на підтвердження наявності у її батька ОСОБА_6 п'ятнадцятирічного стажу підземної роботи вона звернулася до адміністрації Київського національного лінгвістичного університету у вересні 2013 року, в усному порядку.

Проте, будь-які докази на підтвердження вказаної обставини в матеріалах справи відсутні, а тому, колегія суддів вважає такі пояснення позивача безпідставними, оскільки, за принципом ст. 60 ЦПК України, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Одночасно, як встановлено з наявного у справі листа ОСОБА_5 на ім'я ректора Національного лінгвістичного університету про призначення їй стипендії в порядку статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», фіскального чеку УДППЗ «Укрпошта» та опису вкладення в цінний лист, офіційно з заявою про виникнення у неї права на призначення підвищеної соціальної стипендії та довідкою на підтвердження вказаної обставини, позивач звернулася до Київського національного лінгвістичного університету в жовтні 2014 року.

З огляду на таке, оскільки, згідно Порядку призначення і виплати стипендії, для вирішення стипендіальною комісією питання про призначення особі вперше соціальної стипендії студент повинен подати до комісії документи, що підтверджують право на отримання підвищеного стипендіального забезпечення, та враховуючи, що наявними у справі документами підтверджується факт подання ОСОБА_5 таких документів лише в жовтні 2014 року, правові підстави стверджувати про неправомірну виплату Київським національним лінгвістичним університетом позивачу стипендії в розмірі меншому, ніж передбачено законом, в період з вересня 2013 року по жовтень 2014 року відсутні.

Суд першої інстанції на вказану обставину уваги не звернув, момент першого офіційного звернення ОСОБА_5 до Київського національного лінгвістичного університету з заявою про призначення підвищеної стипендії і підтверджуючими документами не перевірив та дійшов помилкового висновку про те, що передбачена статтею 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» стипендія підлягала призначенню та виплаті позивачу, починаючи з вересня 2013 року.

За таких обставин, оскільки матеріалами справи підтверджується, що офіційно Київський національний лінгвістичний університет був повідомлений про виникнення у ОСОБА_5 права на призначення стипендії в розмірі одного прожиткового мінімуму в жовтні 2014 року, саме з цього часу у позивача виникло право вимагати призначення і виплати їй підвищеної стипендії та саме з цього періоду її право на отримання такої стипендії є порушеним.

Таким чином, враховуючи, що протягом 2015 року дія статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» була обмежена та виплата встановленої цією статтею стипендії не передбачалася Порядком призначення і виплати стипендії, підвищена стипендія в розмірі одного прожиткового мінімуму підлягала нарахуванню та виплаті ОСОБА_5 лише в період з жовтня по грудень 2014 року.

Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік», у 2014 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу було встановлено в розмірі 1218 гривень.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, стипендії.

Як вбачається із здійсненого ОСОБА_5 розрахунку, в жовтні - грудні 2014 року їй підлягала нарахуванню і виплаті стипендія в розмірі 1218,00 грн. щомісячно та індексація в наступних розмірах: в жовтні - 161,02 грн., в листопаді - 212,42 грн., в грудні - 246,65 грн..

Відповідачем вказані суми та їх розмір жодними чином не спростовані.

Одночасно, згідно наявної у справі довідки № 11 від 23 січня 2015 року, виданої Київським національним лінгвістичним університетом, в період з жовтня по грудень 2014 року ОСОБА_5 стипендія не виплачувалася взагалі, за підсумком екзаменаційної сесії.

З огляду на таке, з урахуванням встановленого судом періоду, протягом якого позивачу підлягала нарахуванню і виплаті підвищена стипендія, колегія суддів вважає, що заборгованість Київського національного лінгвістичного університету перед ОСОБА_5 складає 4274,09 грн. (стипендія в розмірі 1218 грн. за три місяці + індексація)

За таких обставин, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги представника відповідача Київського національного лінгвістичного університету Шовкуна Юрія Михайловича є частково обґрунтованими, а тому рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року в частині стягнення з Київського національного лінгвістичного університету на користь ОСОБА_5 заборгованості по стипендії в розмірі 20 362,96 грн. необхідно змінити, зменшивши суму заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача, і стягнути з Київського національного лінгвістичного університету на користь ОСОБА_5 заборгованість по виплаті стипендії в розмірі 4274,09 грн..

В частині вимог позовної заяви про стягнення в порядку, передбаченому Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсації за затримку виплати стипендії в розмірі 12 459,04 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» встановлює, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Дана стаття визначає сферу застосування положень цього Закону, а саме закріплює, що він регулює правовідносини, які виникли між підприємством, установою чи організацією і громадянином з приводу прострочення проведення фактичної виплати коштів, які були нараховані.

Вказане підтверджується також виходячи зі змісту статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», згідно якої компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Разом з тим, як встановлено в ході розгляду справи, позивачу ОСОБА_5 підвищена стипендія в розмірі одного прожиткового мінімуму як не виплачувалася, так і не нараховувалася, тобто на правовідносини між сторонами положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» не поширюють свою дію.

За таких обставин, грошові кошти в розмірі 12 459,04 грн., розраховані позивачем ОСОБА_5 як компенсація за порушення строку виплати стипендії в порядку Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», не підлягають стягненню з Київського національного лінгвістичного університету, оскільки відповідачем в жовтні - грудні 2014 року було порушено не строки виплати стипендії, а взагалі не призначено позивачу її в розмірі, що був визначений статтею 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що доводи представника відповідача Київського національного лінгвістичного університету Шовкуна Юрія Михайловича щодо безпідставності стягнення з відповідача компенсації за затримку виплати стипендії є обґрунтованими, рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню в частині стягнення з Київського національного лінгвістичного університету на користь ОСОБА_5 компенсації за затримку виплати стипендії в розмірі 12 259,04 грн. із ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Крім цього, враховуючи, що судом апеляційної інстанції було змінено розміри належних до стягнення з Київського національного лінгвістичного університету на користь ОСОБА_5 сум, вирішенню також підлягає питання щодо визначення розміру компенсації судових витрат.

Так, згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При поданні до суду позову ОСОБА_5 було сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн..

В урахуванням положень ст. 88 ЦПК України щодо пропорційності відшкодування судових витрат розміру задоволених позовних вимог, вказана сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача Київського національного лінгвістичного університету на користь ОСОБА_5 в відшкодування судових витрат 71,77 грн..

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Законом України «Про державний бюджет на 2013 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача Київського національного лінгвістичного університету Шовкуна Юрія Михайловича задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року в частині стягнення з Київського національного лінгвістичного університету на користь ОСОБА_5 компенсації за затримку виплати стипендії в розмірі 12 459,04 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року в частині стягнення з Київського національного лінгвістичного університету на користь ОСОБА_5 заборгованості по виплаті стипендії в розмірі 20 362,96 грн. та судового збору в розмірі 551,20 грн. змінити, зменшивши розміри належних до стягнення сум, та стягнути з Київського національного лінгвістичного університету (ідентифікаційний код 02125289) на користь ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість по виплаті стипендії в розмірі 4 274,09 грн. та судовий збір в розмірі 71,77 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: