Номер провадження 2/754/2672/17
Справа №754/76/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2017 року Деснянський районний суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді: Панченко О.М.

при секретарі: Малинка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про скасування арешту. Мотивує вимоги позову тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її син ОСОБА_3. Вона та батько померлого є єдиними спадкоємцями після смерті сина. Батько померлого ОСОБА_2 відмовився від своєї частини спадщини на її користь, про що подав нотаріусу відповідну заяву. У передбачений законодавством строк вона прийняла спадщину після померлого сина, до спадкової маси відноситься ? частина квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому на праві приватної власності. Разом з тим, під час оформлення спадщини було встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Деснянського району м. Києва від 27.03.2002 року на вказану вище частину квартири було накладено арешт, що підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 23.12.2016 року. З метою зняття арешту вона звернулася до ВДВС Деснянського району м. Києва на що отримала відповідь про те, що в зв»язку з терміном зберігання завершених виконавчих проваджень, що становить три роки інформація щодо постанови про накладення арешту на майно її сина відсутня, таким чином у знятті арешту їй було відмовлено, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, просила суд зобов»язати відповідача скасувати арешт, що був накладений на майно її сина згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві від 27.03.2002 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали вимоги позовної заяви та просили суд про їх задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив.

Третя особа по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер син позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть.

Позивачка та батько померлого - третя особа по справі ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями після смерті сина. Батько померлого ОСОБА_2 відмовився від своєї частини спадщини на користь позивачки, про що подав нотаріусу відповідну заяву.

У передбачений законодавством строк позивачка прийняла спадщину після померлого сина, до спадкової маси відноситься ? частина квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому на праві приватної власності.

Разом з тим, під час оформлення спадщини було встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Деснянського району м. Києва від 27.03.2002 року на вказану вище частину квартири було накладено арешт, що підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 23.12.2016 року.

З метою зняття арешту вона звернулася до ВДВС Деснянського району м. Києва на що отримала відповідь про те, що в зв»язку з терміном зберігання завершених виконавчих проваджень, що становить три роки інформація щодо постанови про накладення арешту на майно її сина відсутня, таким чином у знятті арешту їй було відмовлено, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, просила суд зобов»язати відповідача скасувати арешт, що був накладений на майно її сина згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві від 27.03.2002 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до листа начальника Деснянського РВДВС м. Києва від 28.10.2016 року при перевірці Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 28.10.2016 року відкритих виконавчих проваджень, боржником у яких виступає ОСОБА_3 у відділі на виконанні не перебуває.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред»являються за місцезнаходженням цього майна.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Арешт та заборона на відчуження ? частини квартири АДРЕСА_2 на даний час позбавляє можливості позивачку як спадкоємицю за законом після смерті сина оформити право власності на вказану частину квартири, а тому її порушене право підлягає захисту судом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 214, 215, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати накладений на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві від 27.03.2002 року арешт з майна боржника ОСОБА_3, а саме з ? частини квартири АДРЕСА_2.

Судові витрати по справі компенсуються за рахунок коштів з державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва, через Деснянський районний суд міста Києва, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя