РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В.., при секретарі Кудряшовій Ю.І., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача за первісним позовом ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

У позовній заяві зазначав, що 12.08.2004 року від спільних шлюбних відносин між ним та ОСОБА_2 народилась дитина ОСОБА_5.

24.12.2004 року, у зв'язку з припиненням між сторонами шлюбних відносин та ведення спільного господарства, між сторонами було укладено Нотаріальний договір, яким встановлено розмір та строки сплати позивачем на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Розмір аліментів було встановлено на рівні 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Протягом всього часу позивачем сумлінно виконувались взяті на себе зобов'язання по утриманню неповнолітньої дитини на тих умовах, які були закріплені Нотаріальним договором.

Однак, 01 вересня 2005 року він одружився вдруге. 09.07.2006 року позивач став батьком ще двох дітей. Неповнолітні діти, дружина позивача, яка не працює та доглядає за дітьми, а також дитина дружини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, на сьогоднішній день проживає разом багатодітною сім'єю за адресою АДРЕСА_1. Відповідно вимог чинного законодавства та моральних засад суспільства, він повинен утримувати вищезазначених осіб, забезпечувати матеріально всіх своїх неповнолітніх дітей. Тож, вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з нього на утримання ОСОБА_5 (прізвище якого було змінено за ініціативою його матері на ОСОБА_2) має бути зменшено до 550,00 гривень на місяць. Таке зменшення розміру аліментів на утримання однієї дитини на рівні з утриманням ще трьох, не буде зменшувати її гарантованих державною прав на прожитковий мінімуму, як для дитини відповідного віку.

Зазначена вимога ґрунтується на тому, що його матеріальний та сімейний стан на сьогодні значно змінився, з 23.03.2015 року його звільнено з основного місця роботи ТОВ «Майстер-Буд», з 01.11.2016 року він працевлаштувався до Благодійної організації «БФ «Карітас Запоріжжя», з випробувальним терміном, є інвалідом 3-ї групи, знаходиться на пенсії. Він є батьком багатодітної сімї та має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, які проживають разом з позивачем та другою дружиною.

Просив суд розмір аліментів, які ОСОБА_3, зобов'язаний сплачувати за Договором про сплату аліментів, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_7 від 24.12.2004 року на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від всього заробітку (доходу) зменшити до 550,00 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення с законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.

21.12.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за аліментами, розірвання договору, стягнення аліментів, який ухвалою суду від 03.01.2017 року прийнято до розгляду та обєднано в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Під час слухання справи ухвалою суду від 20.01.2017 року за заявою ОСОБА_2 зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за аліментами, розірвання договору, стягнення аліментів, залишено без розгляду в частині вимог про розірвання договору про сплату аліментів та про стягнення аліментів за рішенням суду. Продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за аліментами.

В обґрунтування зустрічного позову про стягнення заборгованості за договором ОСОБА_2 зазначала, що обвязки по сплаті аліментів виконувалися відповідачем вчасно, але не у повному обсязі, а тому просила суд стягнути заборгованість за договором по сплаті аліментів у розмірі 1049,50 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору.

Під час слухання справи ОСОБА_2 збільшила розмір позовних вимог та просить суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за договором у розмірі 2147,17 грн. та витрати по сплаті судового збору.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 позов підтримав та просить його задовольнити та зменшити розмір аліментів до 550 грн. на місяць, зазначаючи, що з 2004 року, тобто дати укладення договору, суттєво змінився матеріальний та сімейний стан позивача, на час розгляду справи позивача було звільнено з Благодійної організації «БФ «Карітас Запоріжжя», він є інвалідом 3 групи, має дохід з пенсії, при цьому утримує ще трьох дітей, які також потребують матеріальної підтримки. Просить суд прийняти до уваги матеріальний стан матері дитини, яка може працювати, тому що дитині вже 12 років і дитина може ходити до школи, також те, що дитина разом із матір'ю забезпечені житлом та матеріальне становище ОСОБА_3 як батька, який є пенсіонером має іноді можливість тимчасово працювати, у зв'язку з чим отримує непостійний та мінливий дохід, що не надає можливості утримувати всіх своїх неповнолітніх дітей на певному однаковому рівні, при цьому він як особистість також потребує певних коштів для гідного життя та лікування, профілактики здоров'я за інвалідністю.

Крім того, щодо вимог ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами по договору позивач ОСОБА_3 ці вимоги визнає у повному обсязі, зазначив, що він сплачує аліменти на користь відповідача вчасно щомісяця, однак за матеріальним становищем не може сплачувати більше, а тому ця заборгованість і виникає. Він буде намагатися погасити цю заборгованість перед позивачем за зустрічним позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що зміна сімейного стану позивача відбулася більше десяти років тому, дитину дружини позивач не удочеряв, має третю групу інвалідності, а тому може влаштуватися на роботу, отримувати соціальну допомогу, він має власну квартиру, автомобіль, є власником будинку, який може здавати в оренду та отримувати дохід, може користуватися пільгами для багатодітної родини, є засновником ТОВ «Агродезцентр», а тому підстав для зменшення розміру аліментів немає.

Зустрічний позов підтримує і просить задовольнити. Також зазначила, що наразі вона не працює, отримує допомогу по безробіттю, однак грошей не вистачає на утримання дитини.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

У статті 57 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 24.12.2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 укладено договір про сплату аліментів посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7І та зареєстрований в реєстрі за №6260 (а.с. 11).

Відповідно до п.2 Договору ОСОБА_3 зобов'язаний, щомісячно, сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини від свого заробітку (доходу), до досягнення ним повноліття., п.15 Договору передбачено, що з усіх питань, що не врегульовані даним договором, сторони керуються чинним законодавством України.

12.04.2005 року ОСОБА_8 розірвала шлюб з ОСОБА_3, змінивши прізвище на «Коротенко». 24.07.2007 року ОСОБА_2 внесла зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, змінивши прізвище ОСОБА_5 на «Коротенко».

01 вересня 2005 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_9, спільне прізвище подружжя ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії 1-ЖС № 004953 від 01.09.2005р., виданого відділом РАЦС Запорізького районного управління юстиції Запорізької області та про що в книзі реєстрації шлюбів 01.09.2005 року внесений відповідний актовий запис за р.№15. (а.с.6).

09.07.2006 року ОСОБА_3 став батьком ще двох дітей, що підтверджується свідоцтвом про вродження ОСОБА_10, серії 1-ЖС №037540 від 04.08.2006 року, виданого Ленінським відділом РАЦС ЗМУЮ та про що в книзі реєстрації народжень 04.08.2006 року внесений відповідний актовий запис за р.№744 (а.с.7) та свідоцтвом про народження ОСОБА_11, серії 1-ЖС №037541 від 04.08.2006 року, виданого Ленінським відділом РАЦС ЖУЮ та про що в книзі реєстрації народжень 04.08.2006 року внесений відповідний актовий запис р.№745. (а.с.8).

Відповідно до довідки №01/4-93 від 06.04.2016 року ОСОБА_12 разом із ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_11 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. кв.69 (а.с.9).

Відповідно до довідки ТОВ «Карітас Запоріжжя» ОСОБА_3 станом на 17.11.2016 року працював у ТВО «Карітас Запоріжжя» з 01.11.2016 року на посаді адміністратор проекту. (а.с.11).

Згідно довідки № 1565 від 05.04.2016 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя і отримував пенсію по інвалідності за шість місяців 6916,00 грн. (а.с.12).

ОСОБА_3 є пенсіонером по інвалідності 3 групи загального захворювання, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с.13) та довідкою огляду МСЕКвід 09.01.2010 року про встановлення ОСОБА_3 3 групи інвалідності безстроково.(а.с.14).

Відповідно до посвідчення № 000208 виданого комітетом у справах сімя та молоді Запорізької міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_12, мають право на пільги передбачені законодавством для багатодітних сімей. Діти: ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_10В.(а.с.15), відповідно до посвідчення № 0751 ОСОБА_3 та ОСОБА_12 мають статус багатодітної сімї (а.с.15зв).

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ ОСОБА_3 є засновником ТОВ «Агродезцентр»(а.с.47).

Відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України ОСОБА_3 мав доходи з ТВО «Майстер буд» останній дохід в січні 2015 року, в ТОВ «Агродезцентр» отримував поворотну фінансову допомогу в останнє у 2015 році. (а.с.68).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_3 працював у ТОВ «Майстер Буд» з 25.06.2012 року по 23.03.2015 року, у Благодійній організації «Благодійний фонд «Карітас Запоріжжя» з 01.11.2016 року по 30.12.2016 року (а.с.80).

Згідно до довідки №79 від 11.01.2017 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя і отримав пенсію по інвалідності за шість місяців з серпня 2016 року по січень 2017 року у розмірі 7614,00 грн. -1347 грн. на місяць (а.с.81).

Згідно до відомостей ПФУ ОСОБА_3 отримав у Благодійній організації «Благодійний фонд «Карітас Запоріжжя» 6212,00 грн. доходу.(а.с.82).

В матеріалах справи містяться також епікризи з історії хвороби ОСОБА_3, який перебував на стаціонарному лікуванні з 13.02.2006 по 03.03.2006 року (а.с.86), з 14.02.2007 року по 01.03.2007 р.,(а.с.87), з 15.04.2009 року по 30.04.2009 року (а.с.89), з26.04.20010 року по 12.05.2010 року (а.с.91), з 13.12.2010 року по 21.12.2010 року (а.с.93), з 10.12.2013 року по 20.12.2013 р (а.с.94).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, ОСОБА_3 має у власності 57/100 частин будинку по вул. Разіна Степана, 3/ пров. Технічний, буд.2 , ? частини квартири по вул. Бородинська, 19 а кв. 69.(а.с.97).

ОСОБА_2 з 30.09.2016 року не працює, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.50).

Відповідно до довідки Запорізького міського центру зайнятості ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітна і отримала допомогу за три місяці у розмірі 16129,04 грн. (а.с.106).

ОСОБА_14 згідно довідки № 57 від 04.06.2016 року має діагноз: плоскостопість 2 ступеня, ВСД (а.с.49).

Крім того, відповідно до довідок УДПП «Укрпошта» від 05.09.2016 р та від 13.02.2017 р.(а.с.41) ОСОБА_3 за період з березня по листопад 2016 року щомісячно виплачував ОСОБА_2 аліменти у розмірі 300 грн-460 грн.

В судовому засіданні встановлено те, що позивач, звертаючись із позовом про зміну розміру аліментів із частки від отриманого доходу на тверду грошову суму, вказує на те, що наявні інші обставин, що мають істотне значення, що є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідає нормам ст.184 СК України.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 183, 184, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов'язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду України висловленій у постанові від 5 лютого 2014 р. у справі № 6-143цс13., ухвала ВССУ від 02.04.2014 року 6-10175цс14)

З матеріалів справи судом встановлено, що з часу укладання Договору про сплату аліментів, а саме з 24.12.2004 року по час розгляду даної справи, суттєво змінився матеріальний та сімейний стан позивача, погіршився стан його здоров'я, він одружився, під час другого шлюбу у нього народилося двоє дітей, його сімя має статус багатодітної, яких він утримує, він отримав інвалідність, почав проходити курси стаціонарного лікування, станом на день ухвалення рішення з підтверджених документально доходів має лише пенсію по інвалідності у розмірі 1347 грн. на місяць.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має документально підтверджений дохід у вигляді допомоги по безробіттю у середньому на місяць 5376 грн.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

При цьому слід зазначити, що ОСОБА_3 виконує обовязок по сплаті аліментів за договором щомісячно, однак не у повному обсязі, у звязку із тим, як пояснив його представник, що розмір аліментів за договором є для позивача завеликим, однак він намагається виконувати взяті на себе зобовязання.

Сукупність вищенаведених обставин свідчить про те, що у житті ОСОБА_3 з 2004 року відбулися суттєві зміни майнового та сімейного стану позивача, погіршився його стан здоровя, отже суд визнає, що є обставини, що мають істотне значення, що дає підстави відповідно до ст. 184 СК України для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням встановлених конкретних обставин справи, положень закону, ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХП від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року та приймаючи до уваги, що після укладення договору про сплату аліментів в розмірі ? частина доходу (заробітку) грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина, у позивача змінилось матеріальне становище і сімейний стан, а також виходячи з того що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Таким чином, у позивача виникло право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не порушує права та інтереси дитини.

Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, а саме факт наявності інших дітей, батьком якої є також ОСОБА_3, положення закону, згідно якого батьки зобовязані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, суд дійшов висновку про зміну розміру аліментів шляхом їх зменшення.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів є обєктивним з огляду на вимоги закону щодо розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

При цьому діти сторін будуть захищеними та будуть отримувати належне утримання від батька в однаковому обсязі, що гарантовано як нормами національного так і норами міжнародного законодавства.

Посилання у запереченнях ОСОБА_2 на ті обставини, що ОСОБА_3 має інший дохід, у тому числі і шляхом здачі в оренду будинку, жодним належним доказом не підтверджений, як і не підтверджено наявність доходу від ТОВ «Агродезцентр», а із наданої відповідачем довідки від цього підприємства ОСОБА_3 отримував в останнє у 2015 році поворотну фінансову допомогу. Посилання на ті обставини, що ОСОБА_6 ОСОБА_3 не удочеряв, є слушними, однак, із матеріалів справи вбачається, що дитина дружини позивача від іншого шлюбу мешкає в родині ОСОБА_3, а тому є логічним здійснення витрат на утримання і цієї дитини позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що маються підстави для зміни розміру аліментів, оскільки дійсно, змінився матеріальний і сімейний стан позивача, що також свідчить про неможливість надавати ним допомогу у розмірі ? частина доходу(заробітку) грн., з урахуванням перебування на утриманні позивача інших дітей (посвідчення про надання статусу багатодітної родини), а тому задовольняє позовні вимоги ОСОБА_3

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за аліментами у розмірі 2147,17 грн. то суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні представник позивача зазначав, що ці вимоги ОСОБА_2 ОСОБА_3 визнає у повному обсязі і буде намагатися цю заборгованість якнайшвидше погасити.

Згідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

У разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з ст.526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 01.03.2016 року по 30.11.2016 року складає 2147,17 грн.Розмір заборгованості відповідача підтверджено відповідним розрахунком.Розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований, і тим більше, визнаний відповідачем.

В матеріалах справи наявна постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій №293/02-31 від 26.02.2016 року.(а.с.40).

Відповідно до вимог ст.88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Як вбачається з позовних вимог та представленого розрахунку, позовні вимоги не носять характеру безспірних, у звязку із чим нотаріусом відмовлено позивачу у здійсненні виконавчого напису, що в свою чергу надає позивачу права звернутися до суду із вимогами про стягнення заборгованості за договором у судовому порядку, оскільки позивач немає можливості стягнути цю заборгованість у встановленому ст. 189 СК України порядку.

З урахуванням вищезазначеного та визнання відповідачем вимог ОСОБА_2 позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10-11, 57-61,174, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_3 на підставі Договору про сплату аліментів, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І,І. від 24.12.2004 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частина від всього доходу заробітку (доходу) грн. та стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 550,00 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за Договором про сплату аліментів, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І,І. від 24.12.2004 року у розмірі 2147,17 грн.(дві тисячі сто сорок сім гривень 17 копійок) та витрати по сплаті судового збору 551, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Апаллонова