АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/599/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася з позовом до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 20 вересня 1997 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2015 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було розірвано.

За час перебування у шлюбі подружжям було за спільні кошти придбано квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль «Шкода-Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску.

29 вересня 2004 року її мати ОСОБА_8 подарувала їй двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, дана квартира була її особистою власністю в розумінні вимог ст. 57 СК України.

Для придбання трикімнатної квартири АДРЕСА_1, 31 липня 2006 року вона продала свою двокімнатну квартиру №75 по вул. Волкова в м. Черкаси. Тому вважає, що суд має підстави відійти від рівності часток подружжя щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1, та визнати за нею право власності на її більшу частину.

Автомобіль «Шкода-Октавія», державний номерний знак СА 1588АР є неподільною річчю, тому вона згідна на те, щоб автомобіль залишився у власності відповідача.

Для нормального розвитку і виховання діти від шлюбу будуть проживати з нею та враховуючи компенсацію за право власності на 1/2 частину автомобіля, доцільно буде щоб право власності на квартиру суд визнав за нею.

Просила суд в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_7 право власності на автомобіль «Шкода-Октавія», державний номерний знак СА 1588АР.

15 вересня 2015 року позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги змінила. Посилаючись на ті обставини, що спірна квартира АДРЕСА_1 була придбана за її особисті кошти, які вона отримала з продажу подарованої їй квартири по № 75 по вул. Волкова в м. Черкаси та, взявши кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк», що з нею проживають різностатеві діти на утримання яких відповідач як батько коштів не надає, а їх спільне проживання з останнім в квартирі є неможливим через його негативну поведінку, що ОСОБА_7 у спірній квартирі не проживає і має інше жило будинок в с. Валява, Городищенського району, то квартира АДРЕСА_1 має бути передана у власність саме їй. Також вказала, що є підстави для визнання за нею права власності на спірний автомобіль з виплатою відповідачу компенсації, виходячи з оцінки, яку зробив сам ОСОБА_7, оскільки на його придбання кошти в кредит також брала вона.

В остаточному варіанті позовних вимог ОСОБА_6 просила суд в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, з урахуванням всіх істотних обставин, визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1. В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю визнати за нею право власності на автомобіль «Шкода-Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1, з компенсуванням ОСОБА_7 50 % вартості автомобіля в грошовому еквіваленті

58 000 грн.

ОСОБА_7 звернувся в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя.

Зустрічний позов обґрунтовує тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з позивачкою з 20 вересня 1997 року по 19 березня 2015 року. Оскільки в період шлюбу за спільні кошти ним з ОСОБА_6 була придбана квартира АДРЕСА_1, то вона є обєктом спільної сумісної власності подружжя й підлягає поділу у рівних частинах між подружжям у судовому порядку, оскільки дійти згоди щодо її поділу не вдається.

Просив суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3.

Не погодившись з даним рішення суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, не повно зясовано всі фактичні обставин справи, не надано належної оцінки наданим нею доводам і наявним в матеріалах справи доказам просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2015 року в частині визнання за ОСОБА_7 права власності на 1/4 квартири АДРЕСА_4, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_7 в повному обсягу, в решті рішення залишити без змін.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 11 лютого 2016 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2015 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, задоволено частково. Ухвалено визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Ухвалено визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Шкода-Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску. Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Шкода-Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску. У решті позовних вимог ОСОБА_6 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 лютого 2016 року в частині вирішення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ квартири скасовано, а справу передано в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення осіб, які з»явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апелянтів, судова колегія приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 лютого 2016 року в частині поділу між подружжям автомобіля «Шкода-Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 21 грудня 2016 року залишено без змін.

В ході розгляду апеляційних скарг ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сторони вказали, що вони погоджуються із рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2015 року в частині визнання за ОСОБА_7 права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_5. Однак вважають, що при ухваленні рішення та визнанні права власності на частину квартири за ОСОБА_7, суд першої інстанції повинен був також вирішити питання про визнання права власності на 3/4 частини квартири за ОСОБА_6

Просили в цій частині рішення суду змінити. Рішення суду в частині визнання права власності на 1/4 частину спірної квартири за ОСОБА_7 просили залишити без змін.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали в шлюбі з 20 вересня 1997 року до 19 березня 2015 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38-39).

За час перебування сторін у шлюбі на імя ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу від 19.07.2006 року було за 75 750 грн. придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).

Ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини /навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо/ самостійного заробітку /доходу/. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності якщо інше не встановлено домовленістю між ними/ та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об»єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч 1 ст. 65 СК України.

Відповідно до ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім»ї. Тобто, дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов»язки щодо спільно нажитого в шлюбі майна.

Ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийшов до обґрунтованого висновку про те, що АДРЕСА_6 є спільної сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 70 СК України, в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей /за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування/. Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини /навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку чи доходу /ч. 1 ст. 60 СК України/.

Саме враховуючи інтереси неповнолітніх дітей суд першої інстанції вважав можливим відступити від рівності часток подружжя та визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/4 частину спірної квартири.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, оскільки в ході розгляду справи апеляційним судом сторони між собою досягли домовленості про поділ спірної квартири між собою саме в частках 1/4 та 3/4, що не суперечить положенням ст. 70 СК України про те, що частки чоловіка та дружини у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Позицію ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викладену в ході розгляду справи апеляційним судом щодо часток кожного із них в спірній квартирі, колегія суддів розцінює саме як домовленість між ними щодо поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя в розумінні ст. 70 СК України.

Ухвалюючи рішення про поділ спільного майна подружжя та визнаючи право власності на його частину за одним із подружжя суд повинен також вирішити питання про право власності на іншу частину майна за іншим із подружжя.

Враховуючи, що суд першої інстанції при вирішенні витання про визнання права власності на частину спірної квартири за ОСОБА_7 не вирішив питання про визнання права власності на іншу частину квартири за ОСОБА_6, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про поділ спірної квартири необхідно змінити та визнати за ОСОБА_6 права власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_5.

Виходячи з викладеного, керуючись положеннями ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, у справі необхідно ухвалити нове рішення, яким рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_11 про поділ спірної квартири АДРЕСА_5 необхідно змінити, а позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7П в цій частині задовольнити частково.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя в частині позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про поділ квартири АДРЕСА_5 - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та позовні вимоги ОСОБА_7 за зустрічним позовом до ОСОБА_6 про поділ квартири АДРЕСА_5 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_7.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_7.

Рішення суду набирає законної сили одразу після його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :