У Х В А Л А

28 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 липня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 серпня 2016 року, клопотання про поновлення строку для подання вказаної заяви у справі за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Дніпроводоканал» про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

21 лютого 2017 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 липня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 серпня 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме положень Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», статей 17, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», пунктів 4, 5 статті 7 та пункту 3 статті 19 Закону України «Про комунальні послуги»; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підстави подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачені пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2011 року та 13 квітня 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права, а також на постанову Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року.

Водночас, заявник порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень, посилаючись на поважність причин його пропуску, вказуючи на те, що він уже звертався до Верховного Суду України із аналогічною заявою у визначений процесуальним законом строк, однак ухвалою Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року йому було відмовлено у допуску вказаної справи до провадження Верховного Суду України.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Згідно із положенням частини четвертої статті 356 ЦПК України у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Встановлено, що ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подана заява, постановлена 9 серпня 2016 року.

Судові рішення, на які заявник посилається на підтвердження підстав перегляду, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, ухвалені 13 липня 2011 року, 22 квітня 2015 року і 13 квітня 2016 року.

Отже, строк подання заяви про перегляд судових рішень (з урахуванням судових рішень, наданих для порівняння) закінчився 9 листопада 2016 року.

Заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_4 до Верховного Суду України 21 лютого 2017 року, тобто з пропуском передбаченого процесуальним законодавством строку.

Доводи, зазначені заявником як підстава для поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень, не можна визнати обґрунтованими, оскільки відмова в допуску вказаної справи до провадження Верховного Суду України, а також залишення поданої заяви без розгляду на підставі статей 72, 356 ЦПК України не є поважною причиною пропуску процесуального строку.

Відповідно до положень статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_4 після спливу передбаченого статтею 356 ЦПК України тримісячного строку з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення і з дня ухвалення відповідних судових рішень, на які здійснюється посилання на підтвердження підстав перегляду, встановлених статтею 355 ЦПК України; наведені доводи заявника про причини пропуску процесуального строку не є поважними, а тому за положеннями статті 72 ЦПК України вказану заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтею 72, частинами першою, третьою, четвертою статті 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 липня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 серпня 2016 року відмовити.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд вищезазначених судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

В.І Гуменюк

Н.П. Лященко