У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (далі - КП «Одесміськелектротранс») про стягнення коштів.

На обґрунтування позову ОСОБА_6 посилався на те, що 11 вересня 2006 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «Одесаремелектротранспорт» (далі - ВАТ «Одесаремелектротранспорт») укладений договір купівлі-продажу № 2-неж нежилих будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2006 року вищевказаний договір визнаний дійсним та визнано за позивачем право власності на нежилі приміщення: механіко-заготівельний цех літ «К», площею 3 478, 6 кв. м, адміністративну будівлю літ. «Ж», площею 693, 9 кв. м, ливарно-ковальний цех літ «Е», площею 990, 9 кв. м, електроцех літ. «З», площею 1 843, 7 кв. м, ливарний цех літ. «Б», площею 399, 7 кв. м, складське приміщення літ. «В» площею 337, 4 кв. м, зварювальний відділ літ. «Г» площею 51, 9 кв. м, складське приміщення літ. «Д» площею 66, 0 кв. м, котельню літ. «Л» площею 226, 3 кв. м, убиральню літ. «М» площею 11, 0 кв. м, складське приміщення літ. «Н» площею 57, 6 кв. м, цех по ремонту літ. «И» площею 5 439, 9 кв. м, загальною площею 13 596, 8 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач зазначив, що КП «Одесміськелектротранс» самовільно, незаконно та без його дозволу займало приміщення адміністративної будівлі літ. «Ж» площею 379, 6 кв. м та приміщення цеху по ремонту електротранспорту літ. «И» площею 690 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, у період з 01 березня 2011 року по 01 березня 2014 року. Тому, позивач просив суд стягнути з КП «Одесміськелектротранс» на його користь грошові кошти у розмірі 1 525 618 грн 80 коп. за користування у період з 01 березня 2011 року по 01 березня 2014 року вищевказаними приміщеннями.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з КП «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 1 525 618 грн 80 коп. за користування у період з 01 березня 2011 року по 01 березня 2014 року приміщенням адміністративної будівлі літ. «Ж» площею 379, 6 кв. м та приміщенням цеху по ремонту електротранспорту літ. «И» площею 690 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 лютого 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 11 вересня 2006 року між ОСОБА_6 та ВАТ «Одесаремелектротранспорт» укладений договір купівлі-продажу № 2-неж нежилих будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2006 року вищевказаний договір визнаний дійсним та визнано за позивачем право власності на нежилі приміщення: механіко-заготівельний цех літ «К», площею 3 478,6 кв. м, адміністративну будівлю літ. «Ж», площею 693,9 кв. м, ливарно-ковальний цех літ «Е», площею 990, 9 кв. м, електроцех літ. «З», площею 1 843, 7 кв. м, ливарний цех літ. «Б», площею 399, 7 кв. м, складське приміщення літ. «В» площею 337, 4 кв. м, зварювальний відділ літ. «Г» площею 51, 9 кв. м, складське приміщення літ. «Д» площею 66, 0 кв. м, котельню літ. «Л» площею 226, 3 кв. м, убиральню літ. «М» площею 11,0 кв. м, складське приміщення літ. «Н» площею 57, 6 кв. м, цех по ремонту літ. «И» площею 5 439,9 кв. м, загальною площею 13 596, 8 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30 березня 2005 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17 травня 2005 року та постановою Вищого господарського суду України від 11 жовтня 2005 року, задоволено позовні вимоги ВАТ «Одесаремелектротранспорт» та виселено КП «Одесміськелектротранс» із приміщень, займаних в адміністративній будівлі (заводоуправління), площею 379, 6 кв. м та в цеху по ремонту електротранспорту площею 690 кв. м по АДРЕСА_1.

Позивач зареєстрував право власності на придбані ним за договором купівлі-продажу від 11 вересня 2006 року на нежитлові приміщення у 2006 році, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 13 листопада 2006 року.

29 серпня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮКЦ «ПравоПроект» на ім'я позивача виданий технічний паспорт на вищевказані нежитлові приміщення.

Згідно зі ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Згідно з п. 1.5 Статуту КП «Одесаміськелектротранс», підприємство є комерційним.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 24 квітня 2015 року № 6038 встановлено, що станом на 2011 рік ринкова вартість нерухомого майна - нежитлового приміщення адміністративної будівлі літ. «Ж» площею 379, 6 кв.м. становить 1 887 276 грн., а приміщення цеху по ремонту електротранспорту літ. «И» площею 690 кв.м. становить 1 502 988 грн.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 786 від 04 жовтня 1995 року «Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» та п. 26 додатку №2 до вказаної постанови річна орендна ставка для використання нерухомого майна для розміщення транспортних підприємств з перевезенням пасажирів дорівнює 15% від ринкової вартості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини щодо збереження відповідачем спірного майна без достатньої правової підстави; час, коли відповідач дізнався про володіння цим майном без достатньої правової підстави, визначившись із нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, дійшов обґрунтованого висновку щодо обов'язку відповідача відшкодувати всі доходи, які він одержав від цього майна, та розмір цих доходів, визначених відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 786 від 04 жовтня 1995 року «Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» та висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на вищевикладені обставини справи та вимоги закону уваги не звернув, висновки суду першої інстанції не спростував та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо його законності й обґрунтованості.

При встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи й скасоване апеляційним судом помилково.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням у силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 лютого 2016 року скасувати, залишити в силі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова