Справа № 314/7798/16-ц Провадження № 2/314/266/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Капітонова Є.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

за участю секретаря Якубовської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 23.12.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Від дітей немає. Спільне життя не склалося у звязку із відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач позов визнала, пояснила, що не погоджується з твердженням позивача про термін фактичного припинення шлюбних відносин з грудня 2014 року, зазначає що шлюбні відносини сторони фактично припинили в травні 2015 року.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.12.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області про що зроблено відповідний актовий запис № 202, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 026173, виданим 23.12.2006.

Від спільного сімейного життя дітей немає.

Встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують.

В судовому засіданні позивач зазначив, що сторони припиняли відносини у грудні 2014, при цьому в подальшому відновили шлюбні відносини та продовжували їх до травня 2015 року, коли остаточно припинили ці відносини.

Отже, суд приходить до висновку, що сторони фактично припинили шлюбні відносини у травні 2015 року.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За визначенням до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що відповідач при народженні отримала прізвище «Душка».

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що збереження сімї сторін є неможливим, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.105 ч.3, 112, 114 ч.2 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23.12.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 202 - розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_2 змінити прізвище на дошлюбне «Душка».

Копію рішення направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області та проставлення відмітки в актовому записі про реєстрацію шлюбу.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.М. Капітонов

28.02.2017