ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2064/16-ц
провадження № 2/753/408/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубіву С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення часток в натурі за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про виділення часток в натурі

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення часток в натурі.

Позовні вимоги мотивують тим, що їм на праві власності належить 8/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Іншими співвласниками вказаного житлового будинку є ОСОБА_5, якій належить 13/25 частин житлового будинку та ОСОБА_4, якому належить 4/25 частини житлового будинку. Посилаючись на те, що між співвласниками будинку протягом багатьох років відбуваються конфлікти з питань володіння та користування будинком, звернулись до суду з позовом та просили виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в натурі у спільне користування 8/25 частин у житловому будинку із надвірними спорудами АДРЕСА_1, який на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 (8/50 часин), ОСОБА_2 (8/50 частин), ОСОБА_4 (4/25 частин), ОСОБА_5 (13/25 частин). Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину майна, яка буде виділена в натурі із житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину майна, яка буде виділена в натурі із житлового будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених в позові та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача - 2 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом про виділення часток в натурі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду на час проведення судової будівельно-технічної експертизи розгляд справи зупинено. Після надходження висновку судового експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи розгляд справи відновлено.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В. від 09 жовтня 2009 року на праві власності належить 8/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Іншими співвласниками вказаного житлового будинку є ОСОБА_5, якій належить 13/25 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності від 31 липня 1987 року та ОСОБА_4, якому належить 4/25 частини житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Сьомою Київською державною нотаріальною конторою від 24 лютого 1990 року.

В судовому засіданні представник позивачів пояснив, що між співвласниками будинку протягом багатьох років відбуваються конфлікти з питань володіння та користування будинком.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник майна має право на виділ у натурі частини з майна, що є у спільній частковій власності.

Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частинах майном, яке становить єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а частиною в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Виходячи з аналізу положень статей 356, 364 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Згідно п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10. 1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власності можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 8609 від 17 травня 2016 року, складеного судовим експертом ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» ОСОБА_7 на розгляд пропонується тільки один можливий варіант виділення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в натурі у спільне користування 8/25 частини у житловому будиноку із надвірними будівлями АДРЕСА_1, якій на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (8/25 частин), ОСОБА_4 (4/25 частин), ОСОБА_5 (13/25 частин), а саме: житлова кімната «1-3» площею 15,6 кв.м., житлова кімната «1-1» площею 8,7 кв.м., коридор площею 6,7 кв.м., кухня площею 5,5 кв.м..

Відповідно до висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 8689 від 25 травня 2016 року, складеного судовим експертом ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» ОСОБА_7 на розгляд пропонується тільки один можливий варіант виділення ОСОБА_4 в натурі 4/25 частини у житловому будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_1 (з урахуванням добудованої кухні), якій на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 (4/25 частини), ОСОБА_5 (13,25 частини) та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (8/25 частини), а саме житлова кімната «4-1» площею 17,3 кв.м., житлова кімната «4-2» площею 4,7 кв.м, комора «4-3» площею 1,9 кв.м.

Згідно висновку експерта № 8609 від 17 травня 2016 року та № 8689 від 25 травня 2016 року, складеного судовим експертом ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» ОСОБА_7, суд вважає за можливе виділити ОСОБА_5 в натурі 13/25 частини будинку у житловому будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_1, а саме: кімната «3-2» площею 7,1 кв.м., кімната «3-3» площею 8,5 кв.м.

Вказаний варіант проведений без відхилення від ідеальних часток сторін, не порушує їх права та законні інтереси, більш того з зазначеним варіантом погодилися сторони, тому суд вважає його прийнятним для використання та реалізації при вирішенні спірного питання.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копії технічного паспорту БТІ та висновків експерта зазначений будинок має самовільні добудови співвласниками. При огляді будинковолодіння виявлено, що сарай літ. Д відсутній, гараж літ. З не відповідає опису конструктивних елементів у паспорті БТІ, таким чином його також віднесено до самовільної забудови. Згідно з договором від 24 лютого 1990 року в матеріалах справи ОСОБА_4 купив 4/25 частки житлового будинку № АДРЕСА_1, що складається із житлових кімнат, визначених цифрами 3-4, розміром 17,3 кв.м.; 3-5 розміром 4,7 кв.м. та кладової, позначеної цифрами 3-6, розміром 1,9 кв.м. Згідно з технічним паспортом БТІ зазначені приміщення відповідають кв. № 4 (з прибудовою - кухнею площею 8,3 кв.м., що відноситься до самовільної забудови. Також у будинку є інші самовільні добудови, що частково відображені в технічному паспорті БТІ.

Отже, технічний паспорт містить відомості про наявність об'єктів самовільного будівництва, а саме: тамбур площею 2,9 кв.м., веранда площею 21,1 кв.м., житлова кімната площею 18,5 кв.м., житлова кімната площею 7,0 кв.м., кухня площею 8,3 кв.м., сарай - відсутній згідно висновку.

Згідно з частинами першою, другою ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є об'єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу).

Усі об'єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2013 року № 146).

Згідно технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1, виготовленого 28 серпня 2009 року БТІ та висновків експерта № 8609 від 17 травня 2016 року та № 8689 від 25 травня 2016 року вбачається що спірному житловому будинку самовільно збудовані тамбур площею 2,9 кв.м., веранда площею 21,1 кв.м., житлова кімната площею 18,5 кв.м., житлова кімната площею 7,0 кв.м., кухня площею 8,3 кв.м.

Виходячи з викладеного вказані об'єкти є самочинними і не повинні бути включені до виділу частки в натурі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку спір вирішується у відношенні частини будинку, надвірних приміщень, зведених у встановленому законом порядку та зареєстрованих в органі реєстрації нерухомого мана; самовільно зведені будівлі, приміщення у виділ частки із майна, що є у спільній часткові власності не включаються.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд здійснюючи поділ майна в натурі ( виділ частки) повинен передати співвласнику частку житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Між співвласниками домоволодіння встановлено порядок користування нерухомим майном, а тому, враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення часток в натурі за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про виділення часток в натурі підлягає задоволенню частково, а саме: виділити в натурі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на належні їм 8/25 часток у будинку АДРЕСА_1 у їх спільну часткову власність по ? частині кожному такі приміщення: житлова кімната «1-3» площею 15,6 кв.м., житлова кімната «1-4» площею 8,7 кв.м., коридор «1-1» площею 6,7 кв.м., кухня «1-2» площею 5,5 кв.м. Виділити ОСОБА_4 в натурі 4/25 частин у будинку АДРЕСА_1 у власність такі приміщення: житлова кімната «4-1» площею 17,3 кв.м., житлова кімната «4-2» площею 4,7 кв.м, комора «4-3» площею 1,9 кв.м. Виділити ОСОБА_5 в натурі 13/25 частин у будинку АДРЕСА_1 у власність такі приміщення: кімната «3-2» площею 7,1 кв.м., кімната «3-3» площею 8,5 кв.м.

Водночас, як частка, що підлягає виділу, так і те майно, що залишається після виділу відповідної частки, складає окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Виходячи з на налізу зазначеної правової норми, суд приходить до висновку про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на будинок АДРЕСА_1.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення первісного та зустрічного позовів.

В іншій частині позовних та зустрічних вимог слід відмовити, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись статтями 10, 11, 209, 212,214-215,218 ЦПК України, ч.2 ст.356, ст.ст.358,364 Цивільного Кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення часток в натурі - задовольнити частково.

Зустрічний позов - ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про виділення часток в натурі - задовольнити частково.

Виділити в натурі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на належні їм 8/25 частин у будинку АДРЕСА_1 у їх спільну часткову власність по 1/2 частині кожному, такі приміщення: житлова кімната «1-3» площею 15,6 кв.м., житлова кімната «1-4» площею 8,7 кв.м., коридор «1-1» площею 6,7 кв.м., кухня «1-2» площею 5,5 кв.м.

Виділити ОСОБА_4 в натурі 4/25 частин у будинку АДРЕСА_1 у власність такі приміщення: житлова кімната «4-1» площею 17,3 кв.м., житлова кімната «4-2» площею 4,7 кв.м, комора «4-3» площею 1,9 кв.м.

Припинити ОСОБА_4 право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_5 в натурі 13/25 частин у будинку АДРЕСА_1 у власність такі приміщення: кімната «3-2» площею 7,1 кв.м., кімната «3-3» площею 8,5 кв.м.

Припинити ОСОБА_8 право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1.

Відмовити в задоволенні в іншій частині позовних вимог за первісним позовом та позовних вимог за зустрічним позовом.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 137,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 судовий збір в сумі 137,50 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА