У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді : Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М..

секретар судового засідання : Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів (заробітків) і до досягнення дитиною 23 років чи закінчення навчання.

Вирішено питання про судовий збір.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки суд в повній міні не врахував його матеріальний стан, а саме те що на його утриманні перебуває четверо осіб, а також те, що він згоден виплачувати аліменти в розмірі 1200 грн., що становить 1/8 частину його заробітку. Також судом не враховано, майновий стан позивача та те що обов'язок по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, лежить на обох батьках порівну.

Просить рішення змінити і прийняте нове про стягнення аліментів в розмірі 1200 грн. щомісячно.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, виходив з наявності підстав, що відповідач має спроможність надавати дочці майнову допомогу на період навчання в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку.

З таки висновком погоджується і апеляційний суд.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вирішуючи спір, суд першої інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів на утримання доньки, до досягнення нею 23 річного віку, оскільки ОСОБА_3 продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі та потребує матеріальної допомоги, а відповідач,її батько, має можливість надавати йому матеріальну допомогу, так як є працездатною особою. При цьому, суд врахував наявність у платника аліментів на утриманні іншої неповнолітньої дитини, та дійшов обґрунтованого висновку про зменшення частки заробітку батька у рахунок стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки із правильним застосування ст. ст. 182, 199, 200 СК України та дотриманням норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :