Справа № 372/2868/16-ц
Провадження № 2-106/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ТОВ «Міський житловий центр» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2016 року позивачі звернулись з вищевказаним позовом, в якому просили відшкодувати за рахунок відповідачів матеріальну та моральну шкоду, а також судовий збір. Свої позовні вимоги мотивували такими доводами. Позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі НОМЕР_1 поверхом вище. 10 серпня 2016 року квартиру позивачів було затоплено. Факт затоплення ними було виявлено лише 16.08.2016 року, оскільки вони були відсутні в квартирі у зв'язку із відпусткою. Позивачами були викликані представники ТОВ «Міський житловий центр», які в складі комісії склали акт про залиття квартири, що трапилось в наслідок затікання з квартири НОМЕР_1. Відповідачі відмовились бути присутніми під час складання акту. Причиною залиття квартири встановлено зірвання з'єднання шлангу системи водопостачання до змішувача умивальника в квартирі відповідачів. Позивачі звернулись до центру експертної оцінки з метою встановлення розміру майнової шкоди. Після цього, позивачі письмово звернулись до відповідачів з проханням добровільно відшкодувати суму шкоди. Однак, відповідачі відповіді не надали, зобов'язання не виконали. Крім того, неправомірними діями відповідачів позивачам завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормально користуватися ним, порушення звичного способу життя. Відповідачі добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажають попри неодноразові усні та письмові звернення позивачів.

В судовому засідання позивач (він же представник інших позивачів - своїх батьків) ОСОБА_1 просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про поважність неявки суд не повідомили. На одному з попередніх засідань відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала. Зазначила, що вона та її чоловік є особами похилого віку, чоловік сильно хворіє. В день залиття їх не було вдома, тому якось вплинути на цю подію вони не могли.

Представник третьої особи ОСОБА_6 проти задоволення позову не заперечив та пояснив, що він безпосередньо був присутній під час складення акту, але не брав участі в оцінці завданої шкоди та під час самої аварії. В квартирі відповідачів він не був.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1995 року .

В квартирі НОМЕР_1 цього ж будинку проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Дана квартира розташована над квартирою позивачів. Будинок, в якому проживають сторони, обслуговується ТОВ «Міський житловий центр».

Згідно з актом про залиття від 16.08.2016 року, складеного комісією ТОВ «Міський житловий центр» у складі ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6, причиною залиття квартири АДРЕСА_3, зазначено - «зірвано з'єднання шлангу системи холодного водопостачання до змішувача та умивальника в квартирі НОМЕР_1. Затікання в квартирі НОМЕР_2 із квартири НОМЕР_1 сталося по вині власника квартири НОМЕР_1.Власникам квартир необхідно систематично проводити огляд і ремонт систем холодного та гарячого водопостачання, каналізацій квартир».

Згідно зі звітом № 167/163 про визначення вартості майнової шкоди від 05.09.2016 року, розмір майнової шкоди, який завдано власнику в результаті залиття квартири АДРЕСА_4, станом на момент складання звіту становить 94 575,00 грн. (дев'яносто чотири тисячі п'ятсот сімдесят п'ять гривень 00 коп.) (а.с.17-24).

Судом був допитаний представник третьої особи ОСОБА_6, який брав участь у складанні акту та був членом комісії. Вказана особа підтвердила обсяг пошкодженого майна, пояснив, що причина залиття в акті вказана зі слів чергово сантехніка ТОВ «Міський житловий центр».

На підставі наданих доказів, суд вважає встановленим факт залиття належної позивачам квартири з вини відповідачів, що об'єктивно свідчить про заподіяння їм майнової шкоди та моральних страждань, яких вони зазнали у зв'язку з пошкодженням їхнього майна.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема,відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивач направляв відповідачам вимогу про врегулювання цього спору та компенсації витрат в позасудовому порядку, але відповіді не отримав.

Неправомірними діями відповідача позивачу заподіяна і моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, що виникли створенням незручностей в користуванні квартирою, неприємних відчуттях, повязаних з пошкодженням квартири.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. ч. 3 - 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи роз'яснення, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ступінь доведеності позивачем характеру і обсягу моральнихстраждань, передбачені ст. 3 ЦК України загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає достатнім встановити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн., оскільки проживання в таких умовах дійсно спричинили суттєві незручності позивачам.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України передбачено, що власність зобовязує; власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає, що в даному випадку встановлено, що саме з вини відповідачів відбулося залиття квартири позивачів у справі.

Необхідність та вимушеність проведення ремонтних робіт по усуненню наслідків залиття квартири та оплати їх вартості позивачі довели відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, яка визнає збитками витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню в частині матеріальної шкоди (завдані збитки та складення звіту про розмір майнової шкоди) та частковому задоволенню в частині моральної шкоди, оскільки саме такий розмір суд вважає за справедливий (з урахуванням всіх обставин справи).

В звязку з наведеним на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору (пропорційно до задоволених вимог).

Керуючись статтями 23, 1166, 1167 ЦК України, статтями 10-11, 60, 69, 88, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 97 086 (дев'яносто сім тисяч вісімдесят шість) грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 495 грн. 43 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії цього рішення.

СуддяБолобан В. Г.