16.02.2017 227/4253/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.

при секретарі Сисенко Ю.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білицької міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті свого дядька. Свій позов позивач аргументував тим, що ОСОБА_2 є її рідним дядьком, який помер 18.10.2005 року. Після його смерті відкрилась спадщина, але станом на сьогоднішній день її ніхто зі спадкоємців останнього не прийняв. Вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого дядька, але їй нотаріус повідомив про те, що вона пропустила строк звернення з даною заявою до нотаріуса. Вважає, що строк звернення з заявою про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, тому просить позов задовольнити і визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її дядька ОСОБА_2.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що її бабуся ОСОБА_3 та дідусь ОСОБА_4 були власниками квартири за адресою м.Білицьке вул,Харківська 15/9. Дідусь помер в 1999 році. Бабуся померла 15.07.2016 році. За життя бабуся запевняла про те, що вказана квартира належить їй і на випадок своєї смерті склала заповіт на ім.»я свого сина ОСОБА_5, який є її батьком. Після смерті бабусі, її батько відмовився від спадщини, яка перейшла до нього після смерті матері, на її користь, яку вона прийняла, звернувшись до нотаріуса. На даний час вона, при оформленні спадкових прав, дізналася про те, що власником квартири за адресою м.Білицьке вул,Харківська 15/9 була не тільки бабуся, а ще і бабусін другий син ОСОБА_2, тобто її рідний дядько, який помер в 2005 році. Про вказаний факт раніше ні вона ні її батько не знав, бо бабуся ніколи про факт належності частки квартири ОСОБА_2 ніколи не казала і тому ні вона ні її батько після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса після смерті останнього, з метою прийняття спадщини не звертались, бо були впевнені, що після смерті ОСОБА_2 саме бабуся, матір останнього прийняла спадщину, яка відкрилась після його смерті. Крім того ОСОБА_2 вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, тому з останнім вона не спілкувалася і взагалі не знала де він мешкає. Вона має намір прийняти спадщину після смерті свого дядька ОСОБА_2, який інших спадкоємців крім неї та її батька не має, але у зв»язку з пропуском строку звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, зробити цього не має можливості. Тому просить надати їй додатковий строк, який вважає, що пропустила з поважних причин за вказаних обставин.

Відповідач надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі його представника, заперечень проти позовних вимог не має.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено таке.

Позивачка ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.39), копією свідоцтва про шлюб (а.с.39 зворотній бік), копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 22.09.2016 року (а.с.40).

Батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 30 березня 1960 року (а.с.41).

Рідним братом ОСОБА_5 є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього від 08 вересня 1952 року (а.с.41 зворотній бік).

З свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1996 року, яке видано бюро по приватизації житла при Добропільському УЖКГ п/о «Добропіллявугілля»(а.с.13) вбачається, що квартира за адресою м.Білицьке вул.Харківська 15/9 належала на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних частках.

Свідоцтвом про смерть від 21.09.2016 року, яке видано виконавчим комітетом Білицької міськради м.Добропілля Донецької області (а.с.37) підтверджується, що ОСОБА_2 помер 18 жовтня 2005 року.

Матеріали справи свідчать про те, що на момент смерті ОСОБА_2 зареєстрованого місця проживання не мав, що підтверджується копією домової книги на квартиру за адресою м.Білицьке вул.Харківська 15/9 (а.с.19-21), копією особового рахунку, який видано Білицької міською радою 18.01.2017 року за № 269 (а.с.54), інформацією Покровської міської ради Донецької області від 06.02.2017 року про відсутність інформації про реєстрацію у м.Покровськ ОСОБА_2М.(а.с.71).

З пояснень позивача судом встановлено, що спадкоємців першої черги у ОСОБА_2, які б прийняли спадщину після його смерті не має.

Вказані пояснення в судовому засіданні не спростовані і підтверджуються копією спадкової справи № 170/2016 до майна померлого ОСОБА_2, який помер 18.10.2005 року (а.с.35-58), з якої вбачається, що вказана спадкова справа відкрита за заявою ОСОБА_1, яка є рідною племінницею померлого. Заяви інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, у вказаній спадковій справі відсутні.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 були мати останнього ОСОБА_3, яка померла 15.07.2016 року та його син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З пояснень позивача судом також встановлено, що на момент смерті дядька ОСОБА_2, у останнього, осіб, які є такими, що фактично прийняли спадщину, не було.

Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Рідний брат померлого ОСОБА_7, а саме ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 і не має наміру приймати спадщину після смерті свого брата.

З інформації відповідача(а.с.68) судом встановлено, що останній заперечень проти вимог позивача не має.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 46058778 від 07.12.2016 року (а.с.47) вбачається, що після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, була відкрита спадкова справа № 59734156 за заявою ОСОБА_1. Свідоцтва про право на спадщину у даній спадковій справі не видавалось.

На підставі інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46058785 від 07.12.2016 року (а.с.48) вбачається, що заповітів ОСОБА_2 за життя не складав.

Тобто, на підставі вищевикладеного судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину після смерті ОСОБА_7 є його рідна племінниця ОСОБА_1.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 24 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, які роблять вчасне звернення в нотаріальну контору неможливим або важким.

Дослідивши письмові докази у справі, враховуючи проміжок часу, що був пропущений позивачем для прийняття спадщини, підстави пропуску строку, відсутність спадкоємців, які претендують на спадщину, позицію відповідача, який не заперечував проти позовних вимог, суд, причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 визнає поважною і вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 212-215 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білицької міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_5, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її дядька ОСОБА_2, який помер 18 жовтня 2005 року, в три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошенні 10 лютого 2017 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 16 лютого 2017 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця