Справа № 2-1784|10
Провадження № 2-п/522/9/17
УХВАЛА

20 лютого 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2010 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2010 року посилаючись на те, що вона особисто не отримувала судових повісток про призначення справи до розгляду, а тому її неявка у судове засідання мала поважні причини. Також зазначила, що договору поруки не підписувала, та про наявність заборгованості за кредитним договором їй відомо не було.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав вищевказану заяву та просив її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до змісту ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 230 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п'ятнадцяти днів з дня її надходження.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2010 року позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором №к-2113 від 27 грудня 2007 року в розмірі 918 266, 68 грн., та суму державного мита у розмірі 1 700, 00 грн. і витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120, 00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є дві одночасно наявні умови - поважність причин неявки відповідача у судове засідання та представлення доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. ОСОБА_3 змістом наведеного правила ці докази повинні мати таке істотне значення для вирішення справи, аби їх врахування мали б змінити рішення суду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у судове засідання 16 червня 2010 року не зявилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджується відповідною розпискою наявною в матеріалах справи (а. с. 58).

Таким чином, відповідачка не довела, що вона не зявилась в судове засідання з поважних причин, а відповідно не довела, що розгляд справи слід було відкласти через їх неявку.

Стосовно другої частини підстави для перегляду заочного рішення, то суд виходить з того, що відповідачкою не наведено та не представлено жодного доказу, що має істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відсутні обидві підстави для задоволення такої заяви, а саме судом не було встановлено, що відповідачка не з'явилась в судове засідання з поважних причин та не надала жодного нового доказу, що міг би істотно вплинути на розгляд справи та на рішення суду в цілому.

При цьому суд виходить з принципу недопустимості скасування рішення суду за відсутності достатніх та законних підстав для того, а також з формальних міркувань.

Крім того, твердження відповідачки з приводу того, що копію дійсного рішення вона отримала лише 21 грудня 2016 року спростовуються наявною в матеріалах справи заявою ОСОБА_1 про отримання копії заочного рішення 10 квітня 2013 року, про що свідчить також відповідна відмітка канцелярії суду.

Згідно ч. 2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Таким чином, відповідачкою пропущений строк на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд своєю ухвалою залишає заяву без задоволення.

Керуючись п. 14 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», ст. ст. 74, 208-210, 228, 231, 232 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2010 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.Б. Свячена