У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на дружину, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 06 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з чоловіка ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1/4 частини із усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач має роботу та постійний дохід, тому може надавати таку допомогу.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 травня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на дружину у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 1 500 грн витрат на правову допомогу. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 06 червня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 -на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 травня 2016 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків не більше ніж п'ять днів з дня отримання ухвали, а саме сплатити судовий збір.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для розгляду питання.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона має бути задоволена.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу з наданням строку для усунення її недоліків, апеляційний суд керувався тим, що ОСОБА_7 має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Проте до такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Із матеріалів справи вбачається, що у квітні ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з чоловіка ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1/4 частини із усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, у позовній заяві ОСОБА_6 також просила стягнути з відповідача понесені нею та документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн (а. с. 1, 2, 20).

Позовні вимоги ОСОБА_6 Енергодарський міський суд Запорізької області рішенням від 16 травня 2016 року задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на дружину у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_1. Також суд стягнув з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 1 500 грн витрат на правову допомогу.

24 травня 2016 року ОСОБА_7 подав до апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області апеляційну скаргу, згідно з текстом якої відповідач не погоджувався з рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 травня 2016 року від 16 травня 2016 року тільки у частині стягнення з нього на користь ОСОБА_6 витрат на правову допомогу у розмірі 1 500 грн. Тобто рішення суду першої інстанції у частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів відповідач не оскаржував (а. с. 35−39).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У пункті 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що у разі оскарження рішення суду лише у частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов'язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 333, 336, 338, 342, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 06 червня 2016 року скасувати, вирішення питання про відкриття апеляційного провадження передати до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.В. Дем'яносов
Судді: Ю.Г. Іваненко
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік
О.В. Ступак