Справа № 573/250/17
Номер провадження 2/573/163/17
РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О. В.,

за участю секретаря: Ольховик А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Річківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06 лютого 1999 року помер його батько ОСОБА_2. До дня смерті він проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матірю ОСОБА_3, яка померла 17 квітня 2013 року. За життя спадкодавець склав заповіт, яким заповів все своє майно сину ОСОБА_1. Після смерті батька відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул. Шагарова, 3, який був побудований ще в 1990 році. Фактично ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом спільного проживання разом з спадкодавцем на час смерті. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, і вільно розпоряджатись спадковим майном він не може у звязку з тим, що на зазначене домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи, будинок не зареєстрований в державному реєстрі прав на нерухоме майно. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по вул. Шагарова, 3 в с. Річки Білопільського району Сумської області у порядку спадкування за заповітом після батька ОСОБА_2, який помер 06 лютого 1999 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, його представник за довіреністю ОСОБА_4 надала суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримує.

Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, надіславши листа про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти позову не заперечують.

Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі нотаріуса.

У звязку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Зокрема, суд вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, який діяв на час смерті спадкодавця ОСОБА_2, який помер 1999 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 527 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Зі змісту ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 560 ЦК УРСР визначено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Зокрема п. 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року зазначено, що цивільні правовідносини, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 5 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року передбачено, що правила книги 6 Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 записано ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 1213058 (а. с. 14).

Шлюб між батьками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище) було укладено 27 листопада 1955 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а. с. 15).

Згідно з копією заповіту, посвідченого 12 листопада 1996 року секретарем виконкому Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 286, ОСОБА_2 заповів все своє майно сину ОСОБА_1, тобто позивачу по справі (а. с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП № 053322 ОСОБА_2 помер 06 лютого 1999 року (а. с. 13).

ОСОБА_3 померла 17 квітня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП 194670 (а. с. 12).

З довідок, виданих виконкомом Річківської сільської ради вбачається, що ОСОБА_2, який помер 06 лютого 1999 року був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дружиною ОСОБА_3. Остання була зареєстрована та проживала за вказаною адресою до дня смерті 17 квітня 2013 року разом з сином ОСОБА_1. Заповіт від імені померлої ОСОБА_3 виконкомом не посвідчувався. Заповіт від імені померлого ОСОБА_2 посвідчено виконкомом Річківської сільської ради 12 листопада 1996 року за № 286, реєстраційний номер 44081736, який не змінювався і не відмінявся. Спадкоємець на майно ОСОБА_3 своєчасно вступила в управління ним після смерті ОСОБА_2 шляхом проживання разом в будинку, користування речами померлого, здійснювала схоронність документів та цінних паперів. Згідно даних по господарських книг господарем житлового будинку, який був побудований в 1990 році в с. Річки, вул. Шагарова, 3, є ОСОБА_2 (а. с. 16, 17).

У відповідності до довідки Філіалу Білопільської ГВД КП «Сумське МБТІ від 20 грудня 2016 року № 1169 право власності в БТІ на житловий будинок під № 3 по вул. Шагарова у с. Річки Білопільського району ні за фізичною, ні за юридичною особою не зареєстровано. Інвентаризаційна справа № 1536 знаходиться на інвентаризаційному обліку з 19 березня 1986 року (а. с. 9).

Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок № 3 по вул. Шагарова в с. Річки Білопільського району Сумської області, виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 20 грудня 2016 року замовником на виготовлення технічної документації записано ОСОБА_1 (а. с. 5-7).

У відповідності до зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд, станом на 20 грудня 2016 року загальна інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку та господарських будівель і споруд складає 190 097 грн. (а. с. 10).

Згідно довідки КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» № 3 від 26 січня 2017 року та відповідного висновку житловий будинок та господарські будівлі за адресою: с. Річки, вул. Шагарова, 3, зведені з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм і правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці і не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 11).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 травня 2014 року спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_3, яка померла 17 квітня 2013 року є ОСОБА_1. Спадщина, на яку видано майно складається з земельної ділянки площею 0,1486 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Річківської сільської ради (а. с. 18).

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 грудня 2000 року вбачається, що спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_2, померлого 06 лютого 1996 року, є син ОСОБА_1. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з права на земельну частку (пай), розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах, перебуваючої в колективній власності КСП «Річківське» (а. с. 19).

У розясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданих державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори від 15 лютого 2017 року вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Річки, вул. Шагарова, 3 Білопільського району Сумської області, не вдається можливим у звязку з відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця (а. с. 26).

Згідно копій спадкових справ, виданих Білопільською районною державною нотаріальною конторою Сумської області вбачається, що держнотконторою заведені спадкова справа № 581/2000 після ОСОБА_2, який помер 06 лютого 1999 року (видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом) та спадкова справа № 198/2013 після смерті ОСОБА_3, яка померла 17 квітня 2013 року (видані свідоцтва про право на спадщину за законом) за заявами ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право на спадщину після батька ОСОБА_2, але не може оформити її, отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок № 3 по вул. Шагарова в с. Річки Білопільського району Сумської області у порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 527, 534, 549,560 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 316, 377, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1268 ЦК України, п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул. Шагарова, 3, в порядку спадкування за заповітом після батька ОСОБА_2, який помер 06 лютого 1999 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :