Справа № 2/331/195/2017
ЄУН № 331/7386/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю представників :

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи : приватний нотаріус ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_8, Четверта запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 міської ради, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 квітня 2015 року помер її батько ОСОБА_12. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 3/15 частин житлового будинку літ. А, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гончарова, будинок 26, загальною площею 119,8 кв.м., житловою площею 73,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці 1363 кв.м.

Вказана спадщина належала спадкодавцеві:

1/15 частина житлового будинку на підставі договору дарування, посвідченого Четвертою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою 30.11. 1989 року за реєстровим №2-7183, зареєстрованого ОСОБА_4 міжміським бюро технічної інвентаризації 07.12. 1989 року у реєстровій книзі №43 за реєстровим №8535.

На вказану частину спадщини 27.11. 2015 року на імя позивача видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене ОСОБА_8 приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №2215. Право власності зареєстровано 27.11. 2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 48586594.

1/15 частина житлового будинку належала померлій 24 листопада 2006 року ОСОБА_13, спадкоємцем якої був її брат ОСОБА_12, який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав на неї.

1/15 частина житлового будинку належала ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою 13.08. 1986 року за реєстровим №2-3835.

ОСОБА_12 залишив заповіт, посвідчений ОСОБА_8 приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу 18.10. 2006 року, реєстровий №1288, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є позивач.

У встановленому законом порядку позивач прийняла спадщину після померлого 24 квітня 2016 року ОСОБА_12. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після його смерті не має.

18.02. 2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/15 частин вказаного будинку.

Проте, у оформленні спадщини у нотаріальному порядку їй було відмовлено у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на 2/15 частини житлового будинку №26 по вулиці Гончарова в м. Запоріжжі, які відповідно до п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02. 2012 року за №296/5 для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно в порядку спадкування необхідно надати.

Посилаючись на вимоги статей 11, 16, 1218, 1268-1270, 392 Цивільного кодексу України, позивач просить суд визнати за нею право власності на 2/15 частини житлового будинку літ. А, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Гончарова, будинок 26, загальною площею 119,8 кв.м., житловою площею 73,3 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_14, який помер 24 квітня 2015 року.

В процесі розгляду справи позивач, не змінюючи предмету та підстав позову, уточнила коло осіб - учасників процесу, остаточно зазначивши в якості відповідачів: ОСОБА_4 міську раду, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. (т. 1, а.с. 244-247)

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судовому засіданні зазначила, що при вивченні матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька, який помер 24.04. 2015 року. Позивач, відповідно до ч.1, 2 статті 1269 Цивільного кодексу України, спадщину прийняла, що підтверджується спадковою справою №15/2015, заведеною приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_8, у звязку з чим ознаки статті 1277 Цивільного кодексу України відсутні. Просила суд прийняти рішення по справі на розсуд суду на підставі доказів, наявних у матеріалах справи відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, кожен в окремості, у судове засідання не зявилися, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило.

Представники третіх осіб, кожної в окремості, у судове засідання не зявилися, але надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги пояснення представників позивача та відповідача, заяви представників третіх осіб, кожного в окремості, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 24 квітня 2015 року помер батько позивача ОСОБА_12. Факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 321445, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 285. (т. 1, а.с. 7)

Як вбачається із матеріалів справи, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 3/15 частин житлового будинку літ. А, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гончарова, будинок 26, загальною площею 119,8 кв.м., житловою площею 73,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці 1363 кв.м. (т. 1, а.с. 16-20)

Вказана спадщина за життя належала спадкодавцю - ОСОБА_12:

1/15 частина житлового будинку на підставі договору дарування, посвідченого Четвертою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою 30.11. 1989 року за реєстровим №2-7183, зареєстрованого ОСОБА_4 міжміським бюро технічної інвентаризації 07.12. 1989 року у реєстровій книзі №43 за реєстровим №8535. (т. 1, а.с. )

На вказану частину спадщини 27.11. 2015 року на імя позивача видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене ОСОБА_8 приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №2215. Право власності зареєстровано 27.11. 2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 48586594. (т .1, а.с. 11)

1/15 частина житлового будинку належала померлій 24 листопада 2006 року ОСОБА_13, спадкоємцем якої був її брат ОСОБА_12, який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав на неї.

Як вбачається із копії спадкової справи №265/2007, заведеної Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою (номер у спадковому реєстрі 42475486) ОСОБА_13 померла 24 листопада 2006 року. (т. 1, а.с. 219-240)

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/15 частина житлового будинку літ. А, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гончарова, будинок 26, загальною площею 119,8 кв.м., житловою площею 73,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці 1363 кв.м.

На день відкриття спадщини ОСОБА_13 була зареєстрована та проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою з місця проживання, яка знаходиться у матеріалах вказаної спадкової справи.

ОСОБА_13 16.08. 2003 року залишила заповіт, реєстровий №2-1169, відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

У визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, ОСОБА_5 спадщину після померлої ОСОБА_13 не прийняла.

Спадкоємицями ОСОБА_13 за законом першої черги є її дочки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які спадщину не прийняли.

В матеріалах спадкової справи №265/2007 заходяться повідомлення нотаріуса на адресу ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відкриття спадщини після померлої ОСОБА_13.

23.05. 2007 року із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_13 звернувся її брат ОСОБА_12.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців.

З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що спадкоємцем який прийняв спадщину після померлої 24.11. 2006 року ОСОБА_13 був її брат ОСОБА_12.

1/15 частина житлового будинку належала ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою 13.08. 1986 року за реєстровим №2-3835.

Вказане підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданим 18 липня 2008 року ОСОБА_15 державним нотаріусом Четвертої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори.

На день відкриття спадщини ОСОБА_12 був зареєстрований та проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою з місця проживання від 16.08. 2016 року.

ОСОБА_12 залишив заповіт, посвідчений ОСОБА_8 приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу 18.10. 2006 року, реєстровий №1288, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є позивач. Вказаний заповіт знаходиться у матеріалах спадкової справи №18/2015, заведеної ОСОБА_8 приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №18/2015, заведеної ОСОБА_8 приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу, наданої на запит суду та дослідженої у судовому засіданні, позивач, у встановленому законом порядку, шляхом подання 15 травня 2015 року заяви про прийняття спадщини, прийняла спадщину після померлого 24 квітня 2016 року ОСОБА_12. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після його смерті не має. (т. 1, а.с. 58-120)

18.02. 2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/15 частин вказаного будинку. Проте, у оформленні спадщини у нотаріальному порядку їй було відмовлено у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на 2/15 частини житлового будинку №26 по вулиці Гончарова в м. Запоріжжі, які відповідно до п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02. 2012 року за №296/5 для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно в порядку спадкування необхідно надати.

Зазначене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 18.02.2016 року ОСОБА_8 приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами.

Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч.1ст. 317 ЦК України, ч. ч. 1,2 ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Таким чином, обрані позивачем способи захисту його прав передбачені законом і відповідають йому.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1268-1270, 392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити .

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІПН :НОМЕР_1) право власності на 2/15 частини житлового будинку літ. А, який розташований за адресою : місто Запоріжжя, вулиця Гончарова, будинок 26, загальною площею 119,8 кв.м., житловою площею 73,3 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_14, який помер 24 квітня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не брали участь в судовому засіданні в той же строк та порядок з дня отримання копії повного рішення.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

17.02.2017