№ 642/6670/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Пашнєва В.Г.,

при секретарі Шаталовій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання кредиту № 839 /3/27/38/8-396 від 11.06.2008 у сумі 2 244 724.89 грн.

Представник відповідача надав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв»язку із наявністю рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02.10.2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту № 839 /3/27/38/8-396 від 11.06.2008 року у сумі 742995 грн.40 коп.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання, оскільки рішенням Третейського суду стягнута заборгованість станом на 02.10.2009 року, рішення не виконане та відсотки за договором продовжували нараховуватися.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02.10.2009 р. позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту № 839 /3/27/38/8-396 від 11.06.2008 року у сумі 742995 грн.40 коп.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим.

Суд, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, прийшов до наступного.

Отже законодавець визначає сукупність відповідних обставин, які надають можливість суду закрити провадження справи, а у даному випадку підстави позову у вищевказаних справах не є тотожними, оскільки рішенням Третейського суду стягнута заборгованість з ОСОБА_1 станом на 2009 року, а в даному позову позивач просить стягнути заборгованість солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 станом 07.09.2016 року, оскільки кредитний договір є чинним, заборгованість не погашена та відсотки за договором продовжують нараховуватися.

Також, вимог про стягнення кредитної заборгованості з поручителя, як солідарного боржника за рішенням третейського суду ухвалено не було.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, чи звертався стягувач ПАТ «Укрсоцбанк» та чи відмовляв суд у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02.10.2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту № 839 /3/27/38/8-396 від 11.06.2008 року у сумі 742995 грн.40 коп., а так само й відомості чи здійснювалося повернення справи на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, та чи здійснювався розгляд справи у тому самому третейському суді чи такий розгляд виявився неможливим, без зясування чого неможливо вирішити питання про закриття провадження у справі на підставі п. 5 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі та в задоволенні клопотання відмовляє.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 205 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.Г. Пашнєв