справа № 208/2186/16-ц
№ провадження 2/208/1063/17
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2017 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

При секретарі Бондаренко В.Г.,

За участі:

Позивача ОСОБА_1,

Представника позивача ОСОБА_2,

Представника відповідача ОСОБА_3,

Представника 3-ої особи, на стороні відповідача, без самостійних вимог ОСОБА_4,

Свідки позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,

Свідки відповідача ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20В,. ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27Ю, ОСОБА_28.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Камянське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради, 3-ої особи на стороні відповідача, без самостійних вимог Комунальний заклад «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» № 12 м. Дніпродзержинська» «про скасування наказу про звільнення, поновлення на попередній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу», -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до Департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради, 3-ої особи на стороні відповідача, без самостійних вимог Комунальний заклад «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» № 12 м. Дніпродзержинська» «про скасування наказу про звільнення, поновлення на попередній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу», уточнив який просила:

Скасувати наказ управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради № 177-к/пр. від 11.03.2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» № 12 м. Камянського (Дніпродзержинська);

Поновити її на посаді директора комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» № 12 м. Камянського (Дніпродзержинська);

Стягнути з відповідача на її користь середній заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення по дату поновлення на посаді.

В ході судового розгляду позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що займаючи посаду директора комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» № 12 м. Камянського (Дніпродзержинська), дотримувалася чинного законодавства, в тому числі щодо захисту інтересів дітей, забезпечення високого рівня навчального процесу. Як директор реагувала на порушення як з боку дітей, так і з боку дорослих. Проводила профілактичну діяльність з питань попередження дитячої злочинності, проступків, в звязку з чим мала розмови як з учнями так і їх батьками. За 8 років її роботи у комунальному закладі «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» № 12 м. Камянського (Дніпродзержинська), не отримувала жодної догани, не вчиняла жодного проступку. Всі підстави для винесення наказу про звільнення її з посади є необґрунтованими, та такими що без проведення процесуальних дій на їх перевірку, деякі питання які зазначено як обґрунтування наказу, взагалі не розглядалося комісією. На час звільнення з посади директора, мала позицію щодо незадовільної роботи В.о. начальника департаменту ОСОБА_10, вважає що рішення про її звільнення є політичним та таким що не має під собою підґрунтя.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позицію позивача та зазначив, що комісія яка опрацьовувала скарги батьків, не знайшла підтвердження скаргам та було доведено що підстав для звільнення не було. Тому вони продовжили свою роботу, та провели анонімне анкетування, яке дуже сумнівне, так як за результатом анкетування не можливо встановити винність позивачки. Скарги які стали підставою для перевірки діяльності ОСОБА_1 надійшли за декілька днів, що викликає сумнів щодо обєктивності. Свідок ОСОБА_29 підтвердила, що до комісії вони пішли з іншими учнями, разом з психологом, і вони давали пояснення членам комісії. ОСОБА_30 був лідером щодо скарг на ОСОБА_1, і він бажав обмовити її, так як позивач як директор НВК ЗНЗДНЗ № 12 м. Камянське контролювала його поведінку, як проблемної дитини. У професійній діяльності ОСОБА_1 не мала доган та дисциплінарних стягнень, а тому ствердження щодо її аморальної поведінки нічим не підтверджено. Батьки лише проблемних учнів подали скарги, інші батьки скарг на ОСОБА_1 не подавали, бо вона як директор також проводила виховну роботу як учнями так і з їх батьками, а тому вони були ображені на неї, і не безпристрасно ставилися до позивача. ОСОБА_26 заявляла що не ставила свій підпис на документах, але надавала згоду на їх подання іншими батьками. Також необхідно зазначити, що на захист ОСОБА_1 ставало багато учнів і батьків, але реагування на цей захист також відбувалося з боку ОСОБА_10, яка була зацікавлена в звільненні позивачки, яка виступала проти діяльності ОСОБА_10. Позивачка має великий досвід у педагогічній та виховній роботі, а тому є досвідченою особою та професіоналом у своїй діяльності.

Крім того в наказі про звільнення зазначена одна інформація, а в акті який став підставою для винесення наказу, зазначені зовсім інші обставини. Так в наказі зазначено що ОСОБА_1 ображала директора НВК № 9, але це питання не зазначено як таке що розглядалося на комісії. ОСОБА_15, як відповідальна особа щодо підготування наказу, мала неприязне ставлення до позивачки, а тому і це зазначила в наказі. ОСОБА_10 не готувала наказ, а лише його підписала. Це є кумівство і повинно бути викоренено.

Також відповідач не надав характеристику на ОСОБА_1, хоча позивачка самостійно неодноразово зверталася за характеристикою на себе, за час її роботи, а це лише підтверджує зацікавленість відповідача в прийнятті рішення щодо звільнення позивачки з посади директора НВК № 12.

Члени комісії також були заінтересовані у рішенні яке б влаштовувало начальника департаменту ОСОБА_10, і вони не мали змоги виступити проти рішення комісії, бо вони залежні від директора департаменту та були заручниками ситуації.

Також попередній проступок ОСОБА_1 був раніше розглянутий відповідачем, і позивачка понесла адміністративну відповідальність, а тому двічі за один і то й же проступок не можливо притягувати позивача до відповідальності.

Прохає позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнали, так як наказ від 11.03.2016 року № 177 к/тр «Про звільнення ОСОБА_1В.», прийнятий у дотриманні чинного законодавства, після ретельної перевірки скарг батьків учнів НВК № 12, з врахуванням фактичних обставин виявлених комісією за час роботи.

Прохає суд врахувати що позиція відповідача щодо невизнання позовних вимог ОСОБА_1, ґрунтується на доказах:

наказ управління освіти і науки від 29.02.2016 року № 68-к/тм про створення комісії з розгляду звернень по НВК № 12, до складу якої увійшли працівники управління освіти і науки, директори шкіл - члени ради з освіти, голова міського комітету профспілки працівників освіти, практичний психолог та юрист;

скарги громадян ОСОБА_31, ОСОБА_27 11.М., ОСОБА_22 та колективна - ОСОБА_19, ОСОБА_32, ОСОБА_27, ОСОБА_33 на образи, грубість, нецензурну лайку, психологічне насилля з боку позивача над дітьми та батьками;

пояснення учнів 7 класу членам комісії від 03.03.2016 року щодо приниження їх, застосування до них психологічного насилля розмовами позивача на тему сексуальних зносин на «зоні», вживання щодо них образливих, в тому числі нецензурних лайливих слів, відтворення звукозапису якого було здійснене у судовому засіданні;

звукозапис роботи комісії;

результати анонімного анкетування, яке засвідчило існування проблеми лихослівя у закладі, очолюваному позивачем;

акт від 03.03.2016 року про результати роботи комісії з розгляду скарг батьків НВК № 12;

протокол підсумкового засідання комісії по розгляду скарг батьків НВК № 12 щодо результатів роботи комісії;

скарга ОСОБА_23 - директора СЗІІІ № 9 від 07.12.2015 року про вживання щодо неї позивачем слів, що ображають людську гідність - «коза драна», під час наради директорів загальноосвітніх навчальних закладів, яка проводилась у цьому закладі, доведена до відому присутніх під час підсумкового засідання 10.03.2016 року членом комісії - ОСОБА_17;

доповідна методиста методкабінету управління освіти і науки міської ради ОСОБА_15 від 09.02.2016 року про некоректну, неадекватної поведінку позивача, її істеричний крик, стукання по столу та образливі слова по відношенню до неї;

заява позивача від 26.02.2016 року на імя в.о. начальника управління викладена у грубій формі - пропозиція використати папір, на яком надрукований наказ управління, для задоволення природних потре( працівників управління;

показання свідків.

Гроші батьківські які збирала ОСОБА_1 на потреби школи, витрачалися на придбання спиртного, квитків, та інше, що не узгоджувалося з батьками учнів, та про ці придбання не звітувалося. В закладі велася подвійна бухгалтерія, велися витрати на представницькі витрати.

За весь час роботи ОСОБА_1 як директора НВК № 12 батьки учнів скаржилися неодноразово на аморальні проступки та не педагогічну поведінку позивача, яка висловлювалася на адресу учнів нецензурними словами, фразами щодо лексики кримінальних осіб, принижуючи дітей, погрожуючи їм розтленням малолітніх у місцях позбавлення волі.

На адресу співробітників дозволяла собі нецензурну лайку, дії що не узгоджуються з посадою директора НВК, примушувала підлеглих за свій кошт купувати миючі засоби, а у разі відмови погрожувала звільненням.

Збираючи гроші на ремонт школи, ОСОБА_1 не утримувала школу у стані який би міг бути задовільним. Сварилася з особами які проводили виховні гуртки після шкільного процесу у приміщенні НВК, безпідставно забирала це майно.

Від учнів заяви скарги на дії ОСОБА_1 були, і вони з власної ініціативи пішли до членів комісії які працювали у НВК № 12, вони говорили без примусу і підстав для відмови учням їх вислухати, не було. Крім того, перед тим як члени комісії слухали дітей, всіх батьків було запитано щодо їх згоди, і всі батьків підтвердили свою згоду на те, що б їх дітей члени комісії вислухали.

Лише одна скарга Мухіної не підтвердилася, про що комісія і зазначила у результатах своєї роботи, всі інші скарги на ОСОБА_1 підтвердилися у повному обсязі.

А тому, враховуючи вище зазначене, просили врахувати позицію відповідача викладену у запереченнях на позов та у промові в дебатах, і у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Представник 3-ої особи, на стороні відповідача, без самостійних вимог, зазначила, що свідчення осіб які були допитані в ході судового розгляду є обєктивними та правдивими, відсутні підстави для сумніву у їх правдивості. Всі докази підтвердили факти того, що ОСОБА_1 дозволяла собі у нецензурному та некоректному ставленні та висловлюванні до дітей та до їх батьків, до колег, що неприпустимо. Прохає прийняти рішення на розсуд суду.

Свідки позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13:

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він є вчителем інформатики у НВК № 12, знає позивачку ОСОБА_1 з 1992 року як педагога, а в подальшому як директора школи. Надав позитивну характеристику, зазначив, що позивачка на уроках лише могла підвищити голос, але ніколи лайливих слів не чув від неї. Учні 7-го класу складні діти, та потребують додаткової уваги, часто порушували навчальну дисципліну та процес. Був лише один випадок, коли його запросили заспокоїти директора ОСОБА_1 яка кричала на вчителя історії ОСОБА_34, але він не втрутився.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_1 знає з 2014 року, так як її донька ОСОБА_35 навчається у 7-ому класі. ОСОБА_1 на батьківських зборах звітувала про витрати батьківських грошей, але щодо представницьких витрат таких даних не памятає. Фактів обговорення аморальної поведінки директора ОСОБА_1 не підтверджує.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є матірю ОСОБА_36, яка вчиться у 3-ому класі в НВК № 12. ОСОБА_22 знає з дит.садочка, так як діти їх разом відвідували одну групу у садочку. При спілкуванні ОСОБА_22 з дітьми використовує нецензурну лайку. Її донька негативно характеризує ОСОБА_37. На батьківських зборах звітували про витрати грошей, але про купівлю спиртного та продуктів не звітували.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що її донька ОСОБА_38 навчається в одному класі з ОСОБА_19 , ОСОБА_33, ОСОБА_39 і Домнішевим, які зривають уроки, ображають вчителів, порушують навчальний процес. З боку інших батьків ставилося питання про відмежування їх дітей від порушників навчального процесу. ОСОБА_40 веде себе неадекватно, за її оцінкою, не може впоратися зі своїм сином. Нормою для учнів 7-го класу є нецензурне висловлювання, образливе ставлення до вчителів. ОСОБА_30 постійно ображає її доньку. На ОСОБА_1 не мала жодної скарги;

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив що він навчався раніше у 1-ому ліцеї, де і познайомився з ОСОБА_1 як з вчителем. Вже в НВК № 12 навчаються його діти, який він віддав до закладу, так як директором є ОСОБА_1, яку він поважає як людину і педагога, він разом з іншими однокласниками стали на захист ОСОБА_1 коли дізналися про її звільнення.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що вона є головою батьківського комітету школи, її донька ОСОБА_41 навчається у НВК № 12. ОСОБА_1 як директор завжди звітувала перед батьками про витрати які здійснювалися з батьківських внесків, але щодо придбання спиртного, або харчів, таких звітів не було. Щодо характеристики ОСОБА_37, то її донька завжди про нього характеризується негативно. Вона разом з іншими батьками, коли вирішувалося питання про звільнення ОСОБА_1, ходили до управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради на підтримку директора, яку знає лише з позитивної сторони. Вважає дії ОСОБА_1 щодо ОСОБА_37 та ОСОБА_30 такими що були необхідні для їх виховання, щодо тренера з туризму, то вважає що правильне рішення було його замінити на іншого тренера, так як стало ліпше.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що її донька ОСОБА_42 навчається у НВК № 12 , та її молодший син ОСОБА_43 також пішов у 1-ий клас цієї школи. Домнішев, ОСОБА_33, ОСОБА_30 це однокласники доньки, яких вона характеризує як порушників навчального процесу. ОСОБА_1 як директора та педагога характеризує з позитивної сторони. Її донька разом з іншими дітьми ходила до комісії яка працювала у НВК № 12, де вони у присутності психолога розповідали про шкільні події.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона в період 2015-2016 років навчалася у 7-му класі НВК № 12, де Донішев, ОСОБА_33, ОСОБА_30 порушують учбовий процес, заважали класу сприймати навчальні предмети, могли нецензурно висловлюватися, ображати вчителів. Для вирішення цих конфліктів викликали директора ОСОБА_1. Вона під час приїзду комісії разом з іншими учнями класу ходила до комісії, де всі вони говорили про події у школі, серед чого також була неправда.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є директором департаменту з гуманітарних питань. ОСОБА_1 знає як працівника та директора НВК № 12 яку було звільнено за п. 3 ст. 41 КЗпП, за наслідок ретельної перевірки всіх скарг. Завжди розуміючи складність питання, намагалися вирішити конфліктні ситуації мирним шляхом. Але своїм ставленням, неповагою, образливою поведінкою, позивачка не враховували необхідність дотримання етики та культури поведінки як педагогічного працівника. Така поведінка ОСОБА_1 була встановлено як по відношенню до дітей учнів НВК № 12, так і до підлеглих, та колег інших директорів шкіл міста, робітників управління освіти та науки. Звернення (скарги) батьків на дії ОСОБА_1 були і до 01.03.2016 року, але завжди намагалися ці конфлікти залагодити. На підсумковій комісії за наслідком роботи комісії, ОСОБА_1 надавалася можливість мирним шляхом вирішити цей конфлікт, але на це позивачка не погодилася. Свої інтереси на підсумковій комісії ОСОБА_1 за власним бажанням представляла за участі адвоката, який прибув разом з нею. Її вислухали, виступали члени комісії.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона є бабусею ОСОБА_14, який в період 2015-2016 років навчався у 7-ому класі НВК № 12. Так як батьки ОСОБА_44 у розлучені, то більшість вона спілкується з вчителями та директором школи. ОСОБА_1 характеризує позитивно. Щодо звітування на батьківських зборах, про купівлю спиртного та продуктів, квитків такого не було.

Свідки відповідача ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20В,. ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28

Свідок ОСОБА_19 зазначила, що її син ОСОБА_30, на період 2015-2016 року був учнем 7-го класу НВК № 12, де ОСОБА_1 була директором та викладачем англійської мови у класі її сина. Перший конфлікт з ОСОБА_1 відбувся під час навчання її сина у 6-ому класі, після чого ОСОБА_1 висловлювалася на її адресу та адресу її сина нецензурною лайкою, словами які принижували її як людину, та матір. Також вона стала свідком неетичної та принизливої поведінки ОСОБА_1 під час спілкування з тренером по туризму ОСОБА_20 у присутності батьків і вчителя ОСОБА_45, ОСОБА_46.ОСОБА_1, як директор школи, вважала можливим при виступі на шкільних зборах виступати висловлюючись нецензурною лексикою, некоректно себе поводити. При зверненні до учнів 7-го класу директор висловлювалася «..придурки, дебилы…», що вона особисто чула. Скарга на дії ОСОБА_1 була подана нею та ще іншими батьками учнів 7-го класу НВК № 12, так як ОСОБА_1 як директор НВК № 12 та вчитель, на уроці підняла 5-тьох дітей, в тому числі і її сина, та у присутності всього класу наголосила, що її сина та інших дітей відправить на зону, де їх, коли вони схиляться за милом, будуть мати сексуально, та з їх задньої частини тіла зроблять розочку. Тому вона з іншими батьками зустрілася в перших числах березня 2016 року, та враховуючи що далі терпіти таке ставлення ОСОБА_1 до дітей не є можливим, прийняли рішення щодо подання скарги на дії ОСОБА_1. Вона не оспорює, що її син потребує додаткової уваги при вихованні, але це не обумовлює таку поведінку викладача та педагога, яка є директором. Крім того, в 2014 році під час виховної роботи з її сином, ОСОБА_1 порвала йому портфель. При бесідах з нею її нецензурно лаяла, підвищувала голос, ображала. Така поведінка директора є нормою для ОСОБА_1, якою вона принижує гідність дітей, батьків, та є образливою;

Свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що вона є матірю ОСОБА_47, який в період 2015-2016 років навчався у 7-ому класі НВК № 12. Коли її син став навчатися у старшій школі, в період з 4-го класу, то з боку ОСОБА_1 до нього стало нормою звернення яке ображало та принижувало її сина. Син став замикатися у собі, втратив бажання йти до школи. ОСОБА_1 кричала на неї та її сина, вимагала перевести сина до інтернати, називала його «дебилом». Одного разу після школи син прийшов з розірваним светром, пояснив, що його йому розірвала ОСОБА_1 яка його кидала від парти до парти, трясла, тягала його по класу. Під час класних батьківських зборів, до батьків вийшла ОСОБА_1 та попередила, що якщо хтось на неї поскаржиться, то буде справу мати з нею. Директор школи ОСОБА_1 не надавала допомоги у вихованні її сина, а навпаки пригнічувала його бажання вчитися, ображала його безпідставними звинуваченням, обвинувачувала його в діях в яких він не був винний та не приймав участі;

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що вона з 27.09.2009 року знайома з

позивачкою, як з директором НВК № 12, так як вона є сторожем НВК № 12. Після звільнення, ОСОБА_1В, прийшла 15.03.2016 року до школи вже після уроків близько 21.00 години вечора, та сказала що їй потрібно забрати свої особисті речі, на що їй дала згоду в.о. директора школи. Вона довіряла ОСОБА_1 а тому впустила. На наступний день дізналися, що з кабінету викрадено три книги книга атестації, наказів, протоколів. Потім вона дізналася що ніякого дозволу в.о. директора не давала ОСОБА_1, а вона вимушена була писати пояснення з цього питання. Після цього вже 26.03.2016 року вона зустрів ОСОБА_1 в магазині запитала її навіщо вона її підставила. 16.07.2016 року ввечері коли вона чергувала у школі, ОСОБА_1 проходила біля школи, та вчинила з нею сварку, ображала, висловлювалася нецензурною лайкою. Але в той же вечір, ОСОБА_1 не припинила своїх дій, та стала дзвонити на черговий телефон школи, відповідаючи на дзвінки, вона чула лайку та образи з боку ОСОБА_1, і що б це припинити, вона вимушена була відключити телефон. Про це на наступний день вона повідомила керівництво школи, та знов писала пояснення. Також вона була присутня від час сварки ОСОБА_1 з тренером по «Туризму», який проводив заняття з дітьми у приміщенні школи. При цьому ОСОБА_1 лаялася, нецензурно висловлювалася, та погрожувала тренеру, і все це відбувалося у присутності інших осіб. У лютому 2016 року була зустріч випускників, то близько 23.00 години ОСОБА_1 повернулася до школи разом з шістьма пяними чоловіками, пішли до кабінету директора школи, де ОСОБА_1 з ними пробула до 2.00 години ночі. Вона побоювалася залишатися одна на чергуванні, враховуючи що по школі ходять пяні чоловіки, то викликала з дому свого чоловіка який прийшов та відбув з нею до кінця її чергування. ОСОБА_1 могла ображати підлеглих, у присутності інших осіб, нецензурно висловлюватися. Також вона була свідком коли ОСОБА_1 як директор ображала підлеглу прибиральницю ОСОБА_25;

- свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що вона є вчителем української мови у НВК № 12, та є заступником директора з виховної роботи НВК № 12. З ОСОБА_1 знайома як з директором НВК № 12 з серпня 2015 року. Вона стала свідком двох подій, а саме під час роботи комісії за скаргою на ОСОБА_1 у 2016 році, до неї ввійшла ОСОБА_48 психолог, та у її присутності ОСОБА_49 стала образливо звертатися до психолога з підвищеним голосом; у інший раз будучи у приймальні почула конфлікт у кабінеті директора ОСОБА_1, під час якого директор кричала. З кабінету ОСОБА_1 вийшла мати учня ОСОБА_22, і навздогін ОСОБА_1 їй бросила образливі лайливі слова які є аморальні та неетичні; Після звільнення ОСОБА_1 і приході нового директора, у школі стали налагоджуватися стосунки серед колективу, піднявся рейтинг школи, почався ремонт у школі, всі питання вирішуються спокійно, зявилася техніка у школі, відбуваються проекти, зявилася дисципліна;

- свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона як практичний психолог була включена у члени комісії за скаргою ОСОБА_22 на дії директора НВК № 12 ОСОБА_1. ОСОБА_1 знає як директора НВК № 12. По скарзі мами учня НВК № 12 ОСОБА_22 вона проводила діагностування відношення вчителя та учня. Мама скаржилася на застосування насилля і вербальної агресії до її сина. Під час роботи, вона з довідкою зайшла до директора ОСОБА_1, де також була у кабінеті вчитель 2-го класу ОСОБА_15 і ОСОБА_16. Вона озвучила результати діагностики, на що з боку ОСОБА_1 почула нецензурні вирази та лайливі слова, щодо спілкування з мамою ОСОБА_22, не бажаючи чути таке, вона пішла з кабінету, але на її адресу ОСОБА_1 не припиняючи висловила образливі слова. Все це чули також ОСОБА_16 , ОСОБА_15 і секретар у приймальні. Через час її знов запросили у комісію, вже за скаргою батьків учнів НВК № 12 на горячу лінію, у березні 2016 року. Батьки скаржилася на нецензурні образи та слова та непедагогічну поведінку на адресу їх дітей, з боку ОСОБА_1. Вона у школі під час роботи комісії провела анкетування анонімне старшої та середньої школи з характерних проявів лихослівя в школі, використав анкетування з друкованого засобу «Шкільний світ». У анкетуванні прийняло 69 учнів. Під час анкетування до неї звернулося двоє дітей, які просили в неї допомоги та зазначили що вони потребують спілкування з нею як з психологом. На що вона погодилася. До неї разом з цими дітьми підійшли ще інші діти, близько 7-ми осіб, які стали просити її допомогти, так як з боку директора НВК ОСОБА_1 вони терплять образливу поведінку ОСОБА_1, яка їх ображає, погрожує, спілкується з ними нецензурною лексикою, діти були відверті і одноголосно говорили про ці події. Діти самі просили їх відвести до членів комісії, та розповісти все комісії. Вона попросила їх зачекати, та повідомила членів комісії про ініціативу дітей. На що отримав згоду від батьків дітей, вони запросили дітей до комісії, де діти, разом, відверто стали розповідати, що з боку директора ОСОБА_1 під час навчального періоду до них застосовується насилля психологічне та фізичне, директор дозволяє принижувати їх гідність у присутності інших учнів та вчителів, висловлюючись нецензурною лексикою. Крім того, за результатами анкетування ці факти також підтвердилися, лише 1% з усіх анкет нею не врахований. Вже за результатами роботи комісії, проводилося підсумкове засідання в управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради, де вона була серед інших членів комісії, на якому також була присутня і ОСОБА_1 з адвокатом. Під час роботи комісії були вивчені результати роботи комісії, конфлікт з директором НВК № 9 ОСОБА_23, яку ОСОБА_1 ображала та висловлювалася нецензурно на її адресу, також вирішувалося питання про письмову заяву ОСОБА_1 щодо наказу по управлінню який вона вважала необхідним використати для природних потреб.;

- свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він займається туризмом і є керівником водного гуртка. З ОСОБА_1 знайомий як з директором НВК № 12, де у період по 2016 рік вів гурток протягом пяти років. За свій кошт обладнав приміщення у школі та закупив потрібний інвентар. Восени 2015 року з боку ОСОБА_1 до нього стали підвищуватися вимоги які не входили до договірних умов, тому він висловився щодо не погодження з вимогами ОСОБА_1, яка у нецензурній формі стала ображати його і ставити йому неприйнятні умови для продовження існуючого договору. На наступний день він прийшов до кабінету ОСОБА_1 де повідомив що не погоджуються на неприйнятні для нього умови, на що почув від директора нецензурну лайку, яка стала його принижувати і ображати, що вона Цариця а він ніхто. Після цієї розмови, він прийняв рішення про припинення співпраці з НВК № 12 та прийшов зняти своє обладнання з приміщення, але прийшла до зали ОСОБА_1, де у присутності сторожа, ОСОБА_46, ОСОБА_30, ОСОБА_1 стала йому погрожувати, принижувати та оскорблять, нецензурно висловлюючись на його адресу. ОСОБА_1 не дозволила йому забрати належне йому майно, підтвердив що без законних підстав все залишає. ОСОБА_30 у нього тренувався, та мав найкращі результати. Коли він перейшов з НВК № 12 до НВК № 8, де і здійснює тренування спортивним гуртком, то діти які відвідували його гурток з та були учнями НВК № 12, також продовжили відвідувати гурток у НВК № 8, на що з боку ОСОБА_1 на дітей почався тиск, при цьому вона негативно висловлювалася на його адресу, намагаючись налаштувати дітей проти нього;

- свідок ОСОБА_27 суду повідомила, що вона є мамою ОСОБА_50, який у період 2015-2016 рік навчався у 7-му класі НВК № 12. ОСОБА_1 знає як директора школи. Вона не оспорює що її син є дитиною зі складним характером та потребує заходів для належного виховання, але з боку директора ОСОБА_1 і вона і її син постійно чули лише образи, які висловлювалися на підвищеному тоні, нецензурними словами, та лайкою. Ця поведінка ОСОБА_1 було нормою для неї. ОСОБА_1 приходила до них додому, при цьому нехтуючи зауваженням, не роззуваючись заходила у приміщення квартири, повідомляючи що вона директор, а тому не має розбуватися. Таке ставлення до дітей ОСОБА_1 пригнічувало дітей, та позбавило бажання її сина взагалі ходити до школи. 01.03.2016 року син прийшов зі школи та став її просити перевести його до іншої школи, та розповів що директор школи ОСОБА_1 під час уроку, підняла його та інших дітей, стала їх нецензурно ображати, погрожувати тюрмою, де їх будуть сексуально використовувати, називала дебілами, козлами, та інше. Мати учня ІНФОРМАЦІЯ_1, на що вона погодилася;

- свідок ОСОБА_17 суду повідомила, що вона є директором НВК № 3, ОСОБА_1 знає більш 10 років. Вона є членом міської ради з освіти. В 2016 році приймала участь як член комісії у розгляді скарг батьків на горячу лінію. Під час роботи комісії, до членів комісії звернулося 6-7 учнів НВК № 12, які просили їх вислухати. Діти розповіли про непедагогічну поведінку директора ОСОБА_1, яка нецензурно з ними спілкується, ображає їх, принижує їх. Під час засідання по затвердженню акту перевірки була присутня ОСОБА_1 з адвокатом та представником колективу, вона мала як ознайомитися з актом, так і внести свої зауваження. Їй пропонували мирно вирішити цей конфлікт, поспілкуватися з батьками учнів, та самими учнями, але це ОСОБА_1 не було сприйнято. Також розглядалася і скарга директора НВК № 9 на некоректне та не етичне ставлення до неї з боку ОСОБА_1 у присутності інших колег в приміщенні учбового закладу. Розглядали також і записку ОСОБА_1 про використання наказу по управлінню за природними потребами. Були вивчені і записи, де ОСОБА_1 висловлювалася нецензурною лайкою, образливими словами. Заяви з боку ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_15, яка є професіоналом свого діла, неприпустимими, а поведінку ОСОБА_1 недостойною. Поведінка ОСОБА_1 та її ставлення до колег не є припустимою, та є не толерантною і є не коректною. Така поведінка ОСОБА_1 є недостойною звання педагога, вчителя та директора, і дискредитує професію. При прийнятті рішення на комісії, керувалися Законом України «Про освіту», спиралися на діюче законодавство, посадові обовязки директора;

- свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона є методистом департаменту освіти по гуманітарним питанням. Знайома з ОСОБА_1 з робочих питань. Приймала як член комісії участь при розгляді скарг на ОСОБА_1 за скаргою ОСОБА_22, та у 2016 році, під час чого підтвердилися факти викладені у скарзі, внаслідок спілкування з самою ОСОБА_1, прослуховування записів зроблених скаржниками, при яких ОСОБА_1 спілкуючись використовувала нецензурну лексику, принижувала та оскорбляла дітей, батьків. Під час роботи комісії, самі учні НВК № 12 проявили ініціативу щодо спілкування з членами комісії, вона розповідали що відбувається у школі, що саме директора ОСОБА_1 поводиться неетично, некоректно, використовуючи погрози, приниження дітей, нецензурну лайку, яка є неприпустимою для робітника освіти. Всі члени комісії були налаштовані мирно вирішити цей конфлікт, але сама ОСОБА_1 не дала їм змоги це зробити. Поступки ОСОБА_1 є аморальними. На підсумковій комісії крім членів комісії також була присутня ОСОБА_1 з адвокатом та представником учбового колективу, за її участі вивчили акт за результатами комісії, дали право на пояснення та виступ ОСОБА_1, яка мала можливість внести зауваження до акту. Розглядали також заяву ОСОБА_23 директора НВК № 9 зі скаргою на нетактовну та неетичну поведінку ОСОБА_1, заяву ОСОБА_1 на наказу по управлінню, де зазначено що цей наказ потрібно використати на природні потреби. Після цього, вже ОСОБА_1 зайшла до її кабінету та стала до неї звертатися зі словами «…подлая и мелкая тварь…., собирай чемоданы,…. Некомпетентная…, бестолковая…». Вона і раніше зіткалася з некоректною поведінкою ОСОБА_1, про що писала докладні на імя ОСОБА_10;

- свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що вона є мамою ОСОБА_39, який в період 2015-2016 років навчався у 7-му класі НВК № 12, де директором була ОСОБА_1, яка дозволяла піднімати руку на її сина, нецензурно висловлюватися на його адресу. ОСОБА_1 доводила дітей до сліз і остраху, не вирішувала конфліктні ситуації а провокувала їх. Денис скаржився на директора. Протягом 5-го, 6-го, та 7-го класу навчання сина, вона неодноразово зверталася зі скаргами на ОСОБА_1, навіть ходила на прийом до прокурора міста, після чого вже звернулися зі скаргою на горячу лінію. Для ОСОБА_1 прийнятним є спілкування з дітьми та батьками з використанням нецензурної лексики, приниженням, образами. Один з хлопчиків 2-го класу, навіть заявляв що в наслідок такої обстановки у школі, він не хоче жити. ОСОБА_1 влаштовувала безпідставні розбори з батьками, примушувала писати заяви до міліції. Після звільнення ОСОБА_1 обстановка у школі змінилася на краще, бо діти мають бажання вчитися та ходити до школи. Ніяких більш конфліктів не відбувається, всі питання вирішуються з позитивним результатом;

- свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що вона є директором НВК № 9, знайома з ОСОБА_1 з 1980 року. 04.12.2015 року у НВК№ 9 відбувалася нарада, яку проводила ОСОБА_51, до її кабінету де знаходилася вона та ОСОБА_51, секретар, 2-ий заступних зайшла ОСОБА_1, де почала розмову. Враховуючи необхідність етично закінчити розмову, вона зробила жест на адресу ОСОБА_1, яка відреагувала на це образою «коза ты драная», та виходячи з її кабінету проходячи по приміщенню школи знов висловила образу на її адресу, що чули як співробітники її школи, та інші особи. Такі заяви ОСОБА_1 є неприпустимими, та принизливими. Він колег вона почула аналогічні скарги на ОСОБА_1. Після чого подала письмову скаргу на ОСОБА_1, яка розглядалася;

- свідок ОСОБА_25 суду повідомила, що вона є прибиральницею НВК № 12, та знає ОСОБА_1 як директора. Її донька навчається у 4-ому класі в НВК № 12. Вона не мала можливості сплачувати гроші у фонд школи, на що ОСОБА_1, використовуючи своє службове становлення, вимагала від неї забрати дитину та піти до іншої школи, а їй звільнитися, при цьому зверталася до неї з використанням нецензурної лайки та образливих виразів, на що вона відчула приниження та почула страшні слова. Внаслідок цього вона відчула погіршення свого самопочуття, але це не припинилося і до неї ОСОБА_1 направила завхоза яка стала вимагати від неї написати заяву на звільнення, але не відчуваючи своєї провини вона відмовилася від цього. Кошти які збиралися з батьків не використовувалися на потреби школи, на них нічого не купували, а натомість для прибирання школи вона за власні кошти купувала миючі засоби;

- свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що вона є главою профсоюсоюзу Камянської міської організації профспілки працівників освіти і науки України, член ради освіти як заступник атестаційної комісії. З 1991 року знайома з ОСОБА_1, яка працівником освіти. На всіх комісіях яка утворюється при розгляді питань щодо працівників освіти вона присутня та бере участь. Щодо ОСОБА_1 було комісійний розгляд у 2015 році восени та у 2016 році у березні. Було звернення Гуракової яка скаржилася на ОСОБА_1, була скарга ОСОБА_15 методиста щодо дій ОСОБА_1. При спілкуванні з ОСОБА_1 стала свідком як остання гримала по столу кулаком, кричала, некоректно себе поводила, на зауваження не реагувала. Також ОСОБА_1 і на її адресу висловлювала образи, але не зважаючи на це, члени комісії та вона намагалися залагодити конфлікт, але ОСОБА_1 також не реагувала. При останній комісії, просили ОСОБА_1 вибачитися за неетичну та образливу її поведінку, нецензурні слова на адресу дітей, але ОСОБА_1 не погодилася. Під час роботи комісії у НВК № 12 не планували слухати дітей, діти проявили ініціативу самі, і вони їх заслухали, які повідомили про поведінку ОСОБА_1 що і вплинуло вбільшості на рішення комісії. Також до цього була зустріч з батьками учнів НВК № 12, які скаржилися на недопустиму поведінку ОСОБА_1 як директора і як вчителя. При розгляді результатів комісійного висновку, була також присутня і ОСОБА_1, вирішувалися питання на залагодження конфлікту, але це не вдалося, вирішувалося питання за скаргою ОСОБА_23 директора НВК № 9. При спілкуванні з ОСОБА_1, остання кинула їй ікону «Матронушки» зі словами «…на Матронушке помолись», на що вона робила зауваження щоб не богохульствувала.. Вважає поведінку ОСОБА_1 неприпустимої для педагога який має досвід роботи в освіті більш 36 років. ОСОБА_1 не є членом профспілки;

- свідок ОСОБА_22, суду пояснила, що має двох синів, які відвідують НВК № 12. Її молодший син ОСОБА_44, навчається у класі де керівником є Плякун. ОСОБА_1 як директор нагороджувала її грамотами, та подяки, поки вона не звернулася до неї зі скаргою на побиття її сина трьома хлопцями на крильці школи. ОСОБА_1 не відреагувала, тому вона звернулася з заявою до міліції, і після цього ОСОБА_1 змінила своє ставлення до неї та до її дітей. ОСОБА_44 повідомляв що його била вчитель Плякун, зі скаргою вона зверталася до ОСОБА_1, але реакції не було. Довели сина до того, що він відмовлявся йти до школи. Одного разу до неї на роботи прийшов її син ОСОБА_44 та повідомив, що хлопці зіштовхнули його з криши гаражу, під час занять, про що вона зі скаргою звернулася до ОСОБА_1, яка не відреагувала. Потім знов сина її побили у школі, вона знов повідомила ОСОБА_1. Вона приходила до школи, де ОСОБА_1 у присутності інших двох мам стала її ображати, закривала їй рота, зверталася до неї «… твій номер 16-тий…». Під час спілкування з ОСОБА_1 вона завжди ображала її, нецензурно лаялася, звертаючись до неї зі словами: «…рот закрой, …я тут главная.., дура, пошла вон…, твое место в первухе,… я тебе место уже заказал…», висловлювала образи на адресу її чоловіка, пригрозила дзвінком на її роботу, принижувала її, тому розуміючи що довести таку поведінку ОСОБА_1 можливо лише при фіксуванні, записала розмову з нею на диктофон. На всі звернення ОСОБА_1 говорила, що вона може скаржитися куди-завгодно. Зробила з її сина брехуна, до її сина у школі проходячи по коридору при інших учнях ОСОБА_1 зверталася з заявами «…ну что щенок передавай своей мамочке…», «… твоя мама чекнутая…». Одного разу, ОСОБА_1 у присутності її та її чоловіка, викликав її старшого сина ОСОБА_52 провела обшук речей без їх згоди, висловлюючи образи та приниження на їх адреси, використовуючи нецензурну лайку, тикала дулі. На одному із батьківських зборів, без погодження та отримання дозволу від неї, ОСОБА_1 винесла на обговорення батьків її особисте життя, чим принизила її. Доходило до того, що ОСОБА_1 оглядала нижню білизну дітей, критикуючи їх, та показувала їм свою нижню білизну, пропонуючи хлопця до неї зайти що б вона розповіла їм про те що таке любов.

Коли ОСОБА_1 звільнили і прийшов новий директор, то її старший син добре закінчив школу, обстановка у школі налагодилася, і конфліктів не стало.

Вислухав позивача, представника позивача, представника відповідача, представника 3-ої особи, на стороні відповідача, без самостійних вимог, свідків позивача та відповідача, дослідив матеріали цивільної справи, докази надані сторонами, з врахуванням письмово викладених позицій сторін, суд приходить до наступного:

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_1 05.06.2008 року згідно до Наказу 32-2 від 04.06.2008 року була призначена на посаду директора СЗШ № 12 за переводом (п. 5 ст. 36 КЗпП України), що підтверджено позивачкою, копією трудової книжки (т. 1 а.с. 8-11), витягом з наказу (т. 1 а.с. 156)

Згідно до Наказу управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради № 177-к/тр від 11.03.2016 року (т. 1 а.с. 43, 150), ОСОБА_1 звільнено з посади директора комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» № 12 м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради, за вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, пункт 3 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, та виплатити компенсацію за невикористані дня щорічних відпусток. Відповідно до п.3 ст. 41 КЗпП України, підставою для звільнення особи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу є вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального поступку, несумісного з продовженням даної роботи.

Тобто, підставою для звільнення за п.3 ст.41 КЗпП України може бути не будь-який аморальний поступок, а такий, що несумісний із продовженням даної роботи.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963, посада директора віднесена до категорії педагогічних працівників.

Як встановлено під час судового розгляду, позивачка ОСОБА_1 на час звільнення займала посаду директора комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» № 12 м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічним працівником повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має відповідну педагогічну освіту, належний рівень професійної підготовки, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров'я якої дозволяє виконувати покладені на неї обов'язки.

Отже, особи, трудовим обов'язком яких є виховання, повинні бути не тільки висококваліфікованими спеціалістами, а й людьми високої духовності та моральних переконань, бездоганної поведінки в громадських місцях, на роботі і в побуті. Зокрема, особистий приклад вихователя, його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні його впливу на молодь, усіх трудящих, становлять ту виховну силу, яку не можна замінити ні підручниками, ні бесідами на моральні теми, ні системою заохочень і покарань. Працівник, який виконує виховні функції, повинен постійно слідкувати за собою, відчувати, що його поведінка перебуває під неослабним контролем тих, кого він виховує. Порушення моральних норм поведінки особами, які виконують виховні функції, тягне за собою не тільки моральний осуд, а й певні правові наслідки. Вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи, є підставою для розірвання трудового договору з працівником за пунктом 3 статті 41 Кодексу законів про працю України.

Статтею 56 Закону України «Про освіту» передбачено, що педагогічні робітники зобов'язані настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі, правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості інших доброчинностей, додержуватись педагогічної етики, моралі, поважати гідність учня.

Визначення аморального проступку у вищевказаних законах не надається і належить до категорії оціночних понять. Трудове законодавство також не дає поняття аморального проступку.

В науковій літературі термін аморальний трактується так: "Аморальний (а ... і мораль) - позбавлений моралі, неморальний ОСОБА_27 (лат. moralis - моральний, від mores - звичаї) - це система поглядів і уявлень, норм і оцінок, що регулюють поведінку людей; одна з форм суспільної свідомості". Словники трактують «аморальну поведінку» як систематичне пияцтво, наркоманія, корисливість, розпуста, сексуальна розбещеність тощо.

Поняття аморального співвідноситься з антигромадським як частина і ціле. Навіть тоді, коли йдеться про порушення технічних норм, при цьому порушується моральна вимога дотримування встановлених правил. Тому аморальним проступком слід вважати винні дії чи бездіяльність, що порушують моральні норми, притаманні даному суспільству, суперечать змісту трудової функції працівників і тим самим дискредитують виховні, службові повноваження певного кола людей. Зауважимо, що аморальний проступок - поняття оціночне. Розірвання трудового договору за підставою пункту 3 статті 41 КЗпП допускається за вчинення аморального проступку як при виконанні трудових обов'язків, так і за аморальну поведінку у вільний від роботи час в громадських місцях чи в побуті. Такими порушеннями може бути поява у нетверезому стані у громадських місцях, залучення неповнолітніх до пияцтва тощо.

Тому, суд вважає, що аморальним проступком директора навчального закладу, який також здійснював викладацьку діяльність, був педагогом, слід вважати винні дії чи бездіяльність, що порушують моральні норми, притаманні суспільству, суперечать змісту трудової функції працівників і тим самим дискредитують виховні, службові повноваження певного кола людей, та мають безпосередній негативний вплив на учнів, щодо яких виконуються такі виховні функції.

Як встановлено в ході судового розгляду, підставою для винесення наказу № 177-к/тр від 11.03.2016 року зазначено: скарги батьків ОСОБА_31, ОСОБА_32, колективна скарга батьків 7 класу ОСОБА_30 Н,П., ОСОБА_32, ОСОБА_27, ОСОБА_53, скарга ОСОБА_22, акт про результати роботи комісії з розгляду скарг батьків НВК № 12 від 03.03.2016 року, відео в мережі інтернету, свідчення учнів, що зазначено у самому наказі (т. 1 а.с. 43).

За результатами скарги батьків учнів НВК № 12 на діяльність та непрофесійну поведінку ОСОБА_1 відбулося засідання комісії від 03.03.2016 року (т. 1 а.с. 12-14), за результатом якого було заслухано членів комісії, надавалося право виступити ОСОБА_1, та зроблено висновок що «…викладені факти підтвердилися. Дії директора комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад « 12 м. Дніпродзержинська» Дніпродзержинської міської ради мають ознаки аморального проступку, вчиненого працівником, який виконує виховні функції, що несумісно з продовженням роботи на цій посаді.

Відповідно до роз'яснень, даних в абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» з підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (п.3 ст. 41 КЗпП України), можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі. Таке звільнення допускається як за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обов'язків, так і не пов'язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.п. 14-18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», факт вчинення аморального проступку має бути зафіксований належним чином. Звільнення за вчинення аморального проступку не може вважатися законним, якщо воно проведене лише в результаті оцінки загальної негативної поведінки працівника, що не підтверджена конкретними фактами. При цьому, для звільнення достатньо вчинення працівником одного проступку, який несумісний з виконанням виховної роботи.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що час діяльності позивачки ОСОБА_1 як директора НВК № 12 батьками учнів НВК № 12 були подані скарги на її непедагогічну, не тактовну, та не етичну поведінку, з поставленням питання про її відповідність займаній посаді, стали скарги батьків учнів НВК № 12, а саме ОСОБА_22 (т. 1 а.с. 123-124), ОСОБА_31 (т. 1 а.с. 125-127), звернення ОСОБА_31 на обласний контактний центр з державної установи «Урядовий контактний центр» від 25.02.2016 року (т. 1 а.с. 128), ОСОБА_32 (т. 1 а.с. 133), ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 134), звернення батьків учнів 7-го класу НВК № 12 (т. 1 а.с. 135).

Так, Наказом управління освіти і науки міської ради від 29.02.2016 року № 68-к/тм, за скаргами батьків учнів НВК № 12 на не педагогічну поведінку ОСОБА_1, було створено комісію по розгляду звернень ОСОБА_31, ОСОБА_32 (т. 1 а.с. 138), до складу якої ввійшли: ОСОБА_54 голова комісії, заступник начальника управління освіти і науки міської ради, ОСОБА_55 член комісії, завідувач методичним кабінетом управління освіти і науки міської ради; ОСОБА_15, член комісії, методист методичного кабінету управління освіти і науки міської ради; ОСОБА_16 член комісії, голова міського комітету профспілки працівників освіти, член ради з освіти; ОСОБА_56 член комісії, директор КЗ СЗШ № 23 , член ради з освіти; ОСОБА_17 член комісії, директор ЗНЗ-ДНЗ № 3, член ради з освіти; ОСОБА_57 член комісії, методист методичного кабінету управління освіти і науки; ОСОБА_18 член комісії, практичний психолог КЗ «Дніпродзержинський центр практичної психології та соціальної роботи психолого-медико педагогічна консультація корекційно-розвитковим відділенням «Сузіря»; ОСОБА_58 член комісії, юрист управління освіти і науки міської ради.

Згідно до акту про результати роботи комісії з розгляду скарг батьків НВК № 12 від 03.03.2016 року (т. 1.а.с. 143-145), вбачається що комісія 02.03.2016 року та 03.03.2016 року виїжджала до НВК № 12 де членом комісії ОСОБА_18 як практичним психологом було проведено анонімне анкетування щодо лихослівя в учбовому закладі, за результатами якого підтверджено використання під навчального процесу лихослівя, проводилися бесіди як з директором НВК № 12 ОСОБА_1, так і з педагогами.

Також, під час роботи комісії у закладі, поступило ще дві скарги на дії ОСОБА_1, а саме колективна скарга батьків учнів НВК № 12 та скарги ОСОБА_22, які просили вирішити питання щодо відповідності директора ОСОБА_1 займаній посаді.

Учні НВК № 12 за власним бажанням, звернулися до членів комісії, та розповіли про поведінку ОСОБА_1 «…учні 7 класу звернулися з проханням до комісії вислухати їх пояснення. За їх свідченнями директор закладу ОСОБА_1 звертаючись до учнів використовує нецензурну лексику, ображає «дебілами, подонками, тварями», навіть допускає рукоприкладством. Слова, які називали учні, повністю підтверджують скаргу батьків на те, що вона дійсно говорила їм про надання «сексуальних послуг на зоні» (що зафіксовано на диктофон)….»

Також за актом (т. 1.а.с. 144-145) зазначено, що «… Комісія також відзначає неврівноважену поведінку ОСОБА_1 в перший день роботи комісії: підвищувала тон розмови, зневажливо зверталась до членів комісії ОСОБА_16, ОСОБА_58, ОСОБА_15, ОСОБА_17.

За результатами розгляду комісія зробила наступні висновки:

Комісія вважає, що викладені факти підтвердились. Дії дерик тора комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» № 12 м. Дніпродзержинська» Дніпродзержинської міської ради мають ознаки аморального проступку, вчиненого працівником, який виконує виховні функції, що несумісно з продовженням роботи на цій посаді…».

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_1 була ознайомлена з актом комісії від 03.03.2016 року, та також отримала копію цього акту що підтверджено особистим підписом позивачки на акті.

За результатом роботи комісії та складання акту від 03.03.2016 року, в.о. начальником управління освіти і науки міської ради ОСОБА_10 видано наказ № 82-к/тм від 03.03.2016 року (т. 1.а.с. 146), про проведення підсумкового засідання комісії з розгляду звернень по НВК № 12, та розгляду питання щодо відповідності ОСОБА_1 займаній посаді директора КЗ «НВК «ЗНЗ ДНЗ» № 12 м. Дніпродзержинська» Дніпродзержинської міської ради.

Також як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_1 під час займання посади директора НВК № 12 мала конфлікти з директором НВК № 9 ОСОБА_23, що підтверджено показами свідка ОСОБА_23, яка зазначила що позивачка на її адресу висловлювалась образливими словами у присутності колег та інших співробітників НВК № 9, поводячись нетактовно, принижуючі її перед іншими, письмовою скаргою ОСОБА_23 на імя начальника управління освіти і науки міської ради ОСОБА_51 від 07.12.2015 року (т. 1 а.с. 136).

Факт некоректного та не етичного ставлення до керівництва з боку ОСОБА_1 під час перебування на посаді директора НВК № 12 також підтверджено заявою ОСОБА_1 від 26.02.2016 року на імя в.о.начальника управління освіти і науки міської ради ОСОБА_54 (т. 1.а.с. 137), де міститься текст за наступним змістом «…повертаю копію наказу. Вважаю, що папір, на якому він надрукований може бути використаний для чернеток або для інших природний потреб працівників управління освіти і науки міської ради…».

Як встановлено під час судового розгляду, згідно до показів свідків та запису розмови ОСОБА_1 з батьками учнів НВК № 12 (досліджених під час судового розгляду т. 1 а.с. 110 флеш носій), підтверджено факт використання позивачем ОСОБА_1 під час здійснення професійної діяльності як директора та педагога, НВК № 12 нецензурної лексики, з використанням підвищення голосу, принизливих та образливих оцінювальних звернень на адресу батьків учнів, та самих учнів.

Факт скарження на непедагогічну поведінку ОСОБА_1 підтверджено в ході судового розгляду показами свідків, які зазначали на не етичне ставлення позивачки до учнів НВК № 12, висловлювань на їх адресу нецензурної лайки, з приниженням честі та гідності учнів, що є постійною складовою поведінки позивачки, письмові звернення та відповіді на звернення батьків учнів НВК № 12 (т. 1 а.с. 121), по скарзі ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 152- 154).

Щодо подій наприкінці 2015 року з мамою учня другого класу НВК № 12 та ОСОБА_1 як директором НВК № 12, то позивачка не оспорювала то й факт що між нею та ОСОБА_22 відбувся конфлікт, який ОСОБА_22 записала, що голос на записі її, але за це вона понесла відповідальність, зазначені обставини підтверджені також свідченнями ОСОБА_22, роздруківкою з Інтернет ресурсу «Кстати+ новости Днепродзержинска» «Педагогическая поэма» по днепродзержински аудио 18+» (т. 2 а.с. 147-148), згідно до чого підтверджено наявність некоректної та не педагогічної поведінки ОСОБА_1 як директора НВК № 12 з матірю учня другого класу НВК № 12, за що ОСОБА_1 була піддана догані. За змістом статті зазначено оцінку висловлювань «…голос, который ругается, оскорбляет и угрожает, принадлежит не какой-то полоумной скандальной тетке-торговке с базара. Голос этот уж очень-очень похож на голос директора школы, педагога со стажем ОСОБА_1 Тарабановой…».

Судом враховується, що ОСОБА_1 за наслідками зазначених подій була притягнута до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу Управління освіти і науки міської ради № 239»ос»-т від 27.11.2015 року (т. 1 а.с. 152), за наслідками службового розслідування по факту звернення батьків КЗ НВК № 12 за зверненням від 24.11.2015 року (т. 1 а.с. 153).

В обґрунтування такого рішення, з боку відповідача надано доповідна голови комісії ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 154), зі змісту якої вбачається «… під час початку зустрічі 24.11.2015 року директором школи ОСОБА_1 було повідомлено про те, що в неї є довідка з психічної лікарні і те, що вона усно підтвердила факт некоректної поведінки з мамою учня ІНФОРМАЦІЯ_2, що за свою поведінку вона буде відповідати. Після чого понад 3,5 години директор ОСОБА_1 демонструвала «майстер-клас» як вона може ображати і в якому тоні…»

Також, як вбачається зі змісту Протоколу підсумкового засідання комісії Управління освіти та науки міської ради від 10.03.2016 року по розгляду скарг батьків НВК № 12 (т. 1 а.с. 117-118), на засіданні комісії була особисто присутня ОСОБА_1, яка представляла свої інтереси та здійснювала свій захист за участю адвоката ОСОБА_59, та у присутності дослідили акт комісії по розгляду скарг батьків НВК № 12, ознайомивши при цьому саме позивачку ОСОБА_1 з зазначеним актом, також у присутності позивачки заслухали членів комісії, які наголосили на невідповідності поведінки ОСОБА_1 вимогам педагогічної етики, меті виховного процесу,та встановили наявність у діях та поведінці позивачці аморальної складової, як не сумісної з продовженням роботи директора навчального закладу.

Факт некоректної поведінки та ставлення до колег з боку позивачки ОСОБА_1 підтверджено в ході судового розгляду, в тому числі показами свідків, та доповідною спеціаліста Управління освіти і науки ОСОБА_60 (т. 1 а.с. 119).

Під час судового розгляду з боку відповідача доведено факт використання грошей зібраних на потреби школи під час займання ОСОБА_1 посади директора НВК № 12 на придбання продуктів харчування, спиртного (представницьких витрат), а саме товарними чеками (т. 1 а.с. 185-189), витягом з журнали витрат батьківських коштів (т. 1 а.с. 190-201)

Подія 16.07.2016 року, на яку наголошувала сторона відповідача, щодо поведінки та висловлювань ОСОБА_1 на адресу сторожа ОСОБА_21, що підтверджено сторонами, показами свідка ОСОБА_21, доповідною (т. 1 а. с. 120), судом приймається до уваги, але в сукупності з дослідженими доказами на зясування характеризуючих даних позивача, так як зазначена подія не була предметом розгляду комісії та не стала підставою для звільнення позивачки з займаної посади.

Крім того, як встановлено в ході судового розгляду колектив НВК № 12, батьки учнів та учні НВК № 12, після винесення наказу про звільнення ОСОБА_1 11.03.2016 року з посади директора НВК № 12, звернувся 23.03.2016 року колективним зверненням до Міністерства освіти та науки України, міського голови м. Дніпродзержинська (Камянське), Губернатора Дніпропетровської області, за змістом якого «… 1-го марта 2016 року в стенах учебного заведения школы № 12 города Днепродзержинска прошли празднования 55 летнего, юбилейного дня рождения бывшего директора ОСОБА_1 Хлебосольная виновница торжества подготовилась соответственно собрала средства с «внимательного и любящего» преподавательского состава, технического персонала и учеников, организовала «спонсорский вклад натурой» от благодарных школьных поставщиков продуктов к детскому столу, в приказном порядке загрузила работой в свое благо работников пищеблока….в этот день самовольно сократила продолжительность уроков. Восприятие хвалебных од усилила обильным принятием обыденного для себя разнообразного спиртного…. На глазах детей… виновница торжества изыскано материлась… Учительский коллектив облегченно вздохнул после ее увольнения, и сейчас боится возвращения, … Просим…оградить нас от вакханалии безумной и не допустить ее восстановления на должности директора школы, дайте спокойно работать коллективу, детям получать полноценное, качественное и в полном объеме образование», що підтверджено в ході судового розгляду представником відповідача, свідками, та матеріалами за колективним зверненнями (т. 1 а.с. 157-160).

Відповідно до вимог ст. 54 Закону України ''Про освіту'' педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, а відповідно до ст. 56 цього самого Закону педагогічні та науково-педагогічні працівники зобов'язані настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України "Про освіту" учасниками навчально - виховного процесу є, зокрема, керівні, педагогічні, наукові, науково - педагогічні працівники, спеціалісти.

Серед обов'язків, яким повинні відповідати педагогічні та науково - педагогічні працівники, що визначені ст.56 Закону України "Про освіту", зокрема, є те, що вони зобов'язані додержувати педагогічної етики, моралі, поважати гідність дитини, учня, студента.

Морально-духовне становлення дітей, учнівської молоді, їх підготовка до активної, творчої, соціально значущої, сповненої особистісного сенсу життєдіяльності є найважливішими складовими розвитку суспільства та держави.

Державна політика в галузі виховання ґрунтується на принципах гуманістичної педагогіки, сформульованих у законах „Про освіту".

Закладена в них методологія виховання надає пріоритет розвиненій особистості, її життєвому і професійному самовизначенню, самореалізації життєтворчості відповідно до національних цінностей.

Ідеалом виховання виступає різнобічно та гармонійно розвинена, національно свідома, високоосвічена, життєво компетентна, творча особистість, здатна до саморозвитку і самовдосконалення.

Як вид професійної діяльності виховання має бути спрямоване на формування в особистості цінного ставлення до навколишньої дійсності, самої себе, активної за формою та моральної за змістом життєвої позиції, узгоджуватися з навчанням як процесом збагачення пізнавальних можливостей особистості. Єдність виховання і навчання зумовлена спрямованістю обох процесів на формування соціально зрілої особистості.

Особи, трудовим обов'язком яких є виховання, повинні бути не тільки висококваліфікованими спеціалістами, а й людьми високої духовності та моральних переконань. Особистий приклад викладача, його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні і впливу на молодь, становлять ту виховну силу, яку не можна замінити підручниками. Працівник, який виконує виховні функції, повинен постійно слідкувати за собою, відчувати, що його поведінка перебуває під контролем тих, кого він виховує, а також суспільства в цілому.

Згідно до Наказу управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради № 177-к/тр від 11.03.2016 року (т. 1 а.с. 43, 150), прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади директора комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» № 12 м. Дніпродзержинська (Камянського), з підстав передбачених п. 3 ст. 41 КЗпП України, з дотриманням процедури звільнення, що підтверджено сторонами, та дослідженими доказами під час судового розгляду у їх сукупності.

Таким чином, дослідив докази надані сторонами у їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 під час роботи на займаній посаді директора НВК № 12, займалася виховною діяльністю, під час якої допускала образливе та принизливе ставлення до учнів НВК № 12, підлеглих, колег, батьків учнів НВК № 12, використання нецензурних слів, поведінку яка не узгоджувалася з загальноприйнятими суспільними нормами, в тому числі працівника освіти, що підтверджує визначення цих проступків як аморальних, вчинених ОСОБА_1 при виконанні трудових обов'язків, так і не пов'язаного з ними.

Крім того, судом встановлено, внаслідок що така поведінка ОСОБА_1 як директора НВК № 12 мала триваючий характер, та сприймалася учнями та батьками учнів НВК № 12 як притаманна директору НВК, та була нормою для позивача.

Ствердження позивачки ОСОБА_1 що її звільнення має замовний характер, та повязане з її особистою позицією щодо не погодження з роботою начальника управління ОСОБА_10, не узгоджується з фактами та дослідженими доказами під час судового розгляду, так як перша комісія щодо розгляду скарг батьків учнів НВК № 12 на дії ОСОБА_1 відбулася до призначення ОСОБА_10 на зазначену посаду, що конфлікт з батьками учнів НВК № 12 їх скарги подавалися задовго до прийняття рішення про звільнення позивачки з займаної посади, підтверджено також показами свідків допитаних під час судового розгляду ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20В,. ОСОБА_61, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_62, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_32, ОСОБА_27, ОСОБА_63, які стверджували що поведінка ОСОБА_1 не узгоджується з педагогічною етикою, мораллю, з повагою гідності дитини, учня.

Як встановлено під час судового розгляду, складові поведінки позивачки ОСОБА_1 та її спілкування з учнями НВК № 12, колегами, підлеглими, батьками учнів НВК № 12, не відповідають затвердженню поваги до принципів загальнолюдської моралі, та містять ознаки аморального проступку при виконанні трудових обов'язків, так і не пов'язаного з ними, що підтверджено конкретними фактами, а саме: Наказом управління освіти і науки міської ради від 29.02.2016 року № 68-к/тм, за скаргами батьків учнів НВК № 12 на не педагогічну поведінку ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 138), скаргами батьків учнів НВК № 12 на непедагогічну, не тактовну, та не етичну поведінку директора НВК № 12 ОСОБА_1, з поставленням питання про її відповідність займаній посаді, скарги ОСОБА_22 (т. 1 а.с. 123-124), ОСОБА_31 (т. 1 а.с. 125-127), звернення ОСОБА_31 на обласний контактний центр з державної установи «Урядовий контактний центр» від 25.02.2016 року (т. 1 а.с. 128), ОСОБА_32 (т. 1 а.с. 133), ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 134), звернення батьків учнів 7-го класу НВК № 12 (т. 1 а.с. 135); акт за результатами роботи комісії з розгляду скарг батьків НВК № 12 від 03.03.2016 року (т. 1.а.с. 143-145), наказом № 82-к/тм від 03.03.2016 року (т. 1.а.с. 146), про проведення підсумкового засідання комісії з розгляду звернень по НВК № 12, та розгляду питання щодо відповідності ОСОБА_1 займаній посаді директора КЗ «НВК «ЗНЗ ДНЗ» № 12 м. Дніпродзержинська» Дніпродзержинської міської ради, підсумкового розгляду питання за результатами перевірки скарг, аудіо запис розмов ОСОБА_1 під час виконання нею свої трудових обов'язків як директора НВК № 12, розміщення інформації щодо поведінки ОСОБА_1 на інтернет ресурсі «Кстаті+», у друкованому засобі газети.

Провів аналіз вищезазначених норм матеріального права, дослідив докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як працівник освіти, займаючи посаду директора НВК № 12, виконувала виховну функцію, - вчитель, педагог, вихователь, а тому була зобов'язана бути людиною високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Особистий приклад педагога, керівника навчального закладу, викладача та його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні свідомості молоді. Унаслідок цього, якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими особами, а в даному випадку батьками учнів, колегами, підлеглими, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як вихователь, він може бути звільнений з роботи за пунктом 3 статті 41 КЗпП України.

Таким чином, установивши, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу вчиняла дії, які визначаються як аморальний проступок, з урахуванням того, що вона є педагогічним працівником, який приймає безпосередню участь у навчальному і виховному процесі навчального закладу, суд вважає, що дотримання позивачем тривалий час аморальної поведінки, пов'язаної з ігноруванням вимог суспільної моралі, є несумісним з виховною функцією викладача, керівника учбового закладу, не дозволяє надалі йому приймати участь у навчально-виховному процесі НВК, а тому звільнення позивача з займаної посади директора НВК № 12, є таким що відповідає інтересам дітей, та узгоджується з приписами пункту 3 статті 41 КЗпП України.

За таких обставин підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не встановлено, а тому задоволенню вони не підлягають.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 43 Конституції України, п. 3 ст. 41 КЗпП України, п.п. 14-18, абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст. 24 Закону України «Про загальну середню освіту» , ст.ст. 50, 54, 56 Закону України ''Про освіту'' керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 66, 179, 208, 209, 212-215, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради, 3-ої особи на стороні відповідача, без самостійних вимог Комунальний заклад «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» № 12 м. Дніпродзержинська» «про скасування наказу про звільнення, поновлення на попередній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Івченко Т. П.