Справа № 212/7570/16-ц
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

27 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсного правочину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсного правочину.

23 лютого 2017 року (передано судді 27 лютого 2017 року) позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер ВСС № 600236, виданого 5.07.2005 нотаріусом 2 Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 зареєстрованого в реєстрі за №2-1842 та договіру міни, серія та номер б/н , виданого 12.09.1996 ОСОБА_5М, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 918.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 ст. 152 ЦПК України передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що 08.07.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу квартири № 18 в будинку № 14 на бул. Маршала Василевського, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрованого в реєстрі № 2126.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено. Визнано договір від 08 липня 2005 року купівлі - продажу квартири № 18 в будинку № 14 на ОСОБА_7 Василевського в м. Кривому Розі, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу ОСОБА_6, - недійсним.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову у спосіб накладення арешту на квартиру, позивач не зазначив будь-яких поважних причин на обґрунтування своєї вимоги, у звязку із якими існує потреба у забезпеченні позову у такий спосіб. Зокрема, позивачем не доведено наявності у відповідача наміру відчужити зазначену квартиру (покази свідка який знаходиться в зоні АТО суд перевірити не може), доказів того, що відповідач не працює та немає доходу (в тому числі і пенсійних виплат), а його твердження про таке є лише припущенням.

До того ж, предметом позову є не речові права на квартиру, а застосування наслідків недійсності правочину.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, оскільки заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і такий вид забезпечення є співмірним з заявленими вимогами.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсного правочину повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневій районний суд м.Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, у разі постановлення ухвали без участі особи яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І. Б. Чайкін