Справа № 646/4922/15-ц
№ провадження 2-п/646/8/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова, у складі:

Головуючого-судді Шелест І.М.,

за участю секретаря Волошко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харків заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 08.12.2015 року у цивільній справі № 646/4922/15-ц,-

В с т а н о в и в :

08 грудня 2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова розглянуто справу № 646/4922/15-ц по суті та ухвалено заочне рішення, яким, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 131 458,00 грн., 3 % річних у сумі 2 494 80 грн., індекс інфляції у сумі 777, 85 грн, що загалом складає 134 731, 05 грн., а також стягнуто витрати по сплаті судового збору у сумі 1 347, 31 грн.

22.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 08.12.2015 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що 08.12.2015 року було ухвалено заочне рішення у справі № 646/4922/15-ц, на користь позивача з відповідача стягнуто борг у сумі 131 458,00 грн., 3 % річних у сумі 2 494 80 грн., індекс інфляції у сумі 777, 85 грн., що загалом складає 134 731, 05 копійок та судові витрати у справі 1 347, 31 грн. Вважає, що заочне рішення, підлягає перегляду та скасуванню, оскільки повісток, позовної заяви з додатками відповідач не отримував. Тому, був позбавлений можливості дізнатися про місце розгляду справи та просив визнати причину неявки в судове засідання поважною. Відповідач був позбавлений надати суду документи, щодо обставин справи, які не вивчалися у судовому засіданні і мають значення для справи, та допити у судовому засіданні свідків про встановлення факту, що розписка була надана під психологічним та фізичним тиском (свідок ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3). Відповідач вважає необхідним надати свої заперечення, обґрунтовані нормами чинного законодавства та показаннями свідків, та призначити по справі судово-почеркознавчу експертизу. Також він був позбавлений можливості задати питання позивачу щодо предмету позову.

Крім того, ознайомившись з мотивувальною частиною заочного рішення суду, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що у листопаді 2001 року відповідач позичив у нього гроші у сумі 4900 доларів США, що у відношенні до української гривні складає 108265, 50 та 16550,00 гривень, а усього 124815,50 та зобов'язався повернути йому зазначені кошти за першою вимогою, про що свідчить розписка, складена відповідачем 11.09.2004 року. Суд не звернув уваги на те, що кошти були отримані у листопаді 2001 року, а розписка була надана лише 11.09.2004 року. Також, позивач зазначає, що у грудні 2005 року позивач попросив відповідача повернути усі надані йому кошти, але відповідач почав всіляко ухилятися від свого зобов'язання, не відповідав на дзвінки, уникав зустрічі та своєю поведінкою демонстрував явне небажання розрахуватися за вказаними боргами. Суд зазначає, що оскільки у розписці про отримання позики не визначено строк виконання зобов'язання щодо повернення грошових коштів, доказів щодо направлення такої вимоги на адресу відповідача не надано, суд вважає, що датою пред'явлення вимоги є 14.04.2015 року, а саме подання позову до суду. Враховуючи те, що позивач сам зазначив у своїх поясненнях про те, що у грудні 2005 року він звернувся до відповідача з вимогою про повернення йому коштів, а звернувся з позовом до суду лише 14.04.2015 року, чим порушив строки позовної давності. Відповідач зазначив, що про існування рішення суду від 08.12.2015 року він випадково дізнався 17.11.2016 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Тому відповідач просив суд скасувати заочне рішення суду від 08.12.2015 року.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6, підтримали заяву про перегляд заочного рішення повністю. Представник відповідача зазначила, що момент передачі грошей не встановлений, а надана розписка є незаконною., тому просила скасувати заочне рішення для розгляду справи у судовому засіданні та виклику свідків.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, зазначили, що відповідач отримував повістку, про що є рекомендоване повідомлення у матеріалах справи, а також не надано доказів причини поважності неявки у судове засідання, що може бути перешкодою для виконання рішення суду.

Вислухавши сторони, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У матеріалах справи наявні дані про належне повідомлення позивача про час і місце розгляду справи (а.с. 48), проте суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи, є підставою для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 230-232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 08.12.2015 року - задовольнити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2015 року по цивільній справі № 646/4922/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу - скасувати.

Призначити справу до розгляду у судове засідання 23.03.2017 року о 12-30 годині.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ - І.М. Шелест