Справа № 755/6649/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський» до ОСОБА_3 за участю третіх осіб Публічного акціонерного товариства «Актабанк», ОСОБА_4 про визнання договору поруки недійсним,

в с т а н о в и в:

позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Кримський" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства "Актабанк" про визнання договору поруки недійсним. Свої вимоги мотивував тим, що 06 серпня 2014 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Кримський", Публічним акціонерним товариством "Актабанк" та ОСОБА_3 укладено договори поруки № 01-1225/т/5 на суму у розмірі 389 655,07 грн., договір поруки № 01-1561/т/4 на суму у розмірі 54 394,49 доларів США, а також договір поруки № 01-1639/т/7 на суму у розмірі 335 113,74 доларів США. Вважає зазначені договори недійсними, оскільки зазначені договори не є дрібними побутовими та мають високу вартість, а тому необхідна згода дружини відповідача на укладання договору поруки, яка у відповідача відсутня. У зв'язку з чим, просить суду визнати недійсними договір поруки від 06 серпня 2014 року № 01-1225/т/5, договір поруки № 01-1561/т/4 та договір поруки № 01-1639/т/7.

Ухвалою суду від 23 грудня 2016 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову було залучено ОСОБА_4.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. До суду надійшла заява представника позивача у якій він просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. В судовому засіданні права та інтереси відповідача представляв адвокат ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_2 судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Направив на адресу суду заяву у якій просив розглядати справу без його участі проти позовних вимог заперечував у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Актабанк» в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

08 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Кримський» було укладено Кредитний договір № 01-1225/Т, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у формі відкличної невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 637 536,20 грн. під 28 % річних строком до 08 січня 2016 року (а.с. 134-137).

06 серпня 2014 року були внесені зміни до Кредитного договору № 01-1225/Т від 08 лютого 2013 року та укладенно Додаткову угоду №1 (а.с. 138).

З метою забезпечення належного виконання умов Кредитного договору № 01-1225/Т від 08 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 01-1225/Т/5 від 06 серпня 2014 року, за яким останній зобов'язався повернути кредитні кошти в обсязі відповідальності 389 655,07 грн., сплатити проценти, комісію та виплатити усі витрати та збитки за неналежне виконання позичальником умов Кредитного договору (а.с. 152-153).

Крім цього, 16 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Кримський» було укладено Кредитний договір № 01-1561/Т, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 63 187,00 дол. США під 13 % річних строком до 08 жовтня 2016 року (а.с. 113-116).

Також 06 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та ОСОБА_3 для забезпечення виконання умов Кредитного договору № 01-1561/Т від 16 жовтня 2013 року було укладено Договір поруки № 01-1561/Т/4, за яким останній зобов'язався повернути кредитні кошти в обсязі відповідальності 54 394,49 дол. США, сплатити проценти, комісію та виплатити усі витрати та збитки за неналежне виконання позичальником умов Кредитного договору (а.с. 128-129).

30 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Кримський» було укладено Кредитний договір № 01-1639/Т, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у формі відкличної не відновлювальної лінії з лімітом кредитування 336 250,00 дол. США під 11,5 % річних строком до 29 грудня 2014 року (а.с. 81-85).

28 травня 2014 року та 06 серпня 2014 року були внесені зміни до Кредитного договору № 01-1639/Т від 30 грудня 2013 року та укладенні відповідно Додаткова угода №1 та Додаткова угода № 2 (а.с. 86, 87).

З метою забезпечення належного виконання умов Кредитного договору № 01-1639/Т від 30 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 01-1639/Т/7 від 06 серпня 2014 року, за яким останній зобов'язався повернути кредитні кошти в обсязі відповідальності 335 113,74 дол. США, сплатити проценти, комісію та виплатити виплатити усі витрати та збитки за неналежне виконання позичальником умов Кредитного договору (а.с. 107-108).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки відповідно до умов спірного кредитного договору банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

В п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19 Закону України "Про захист прав споживачів".

Зі змісту п. 25 цієї постанови вбачається, що при оспорюванні кредитного договору чи договору поруки, застави/іпотеки іншим із подружжя суди мають виходити з такого. Положення статті 65 Сімейного кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (стаття 553 ЦК), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором. При оспоренні договору застави (іпотеки) суд має враховувати положення статті 578 ЦК, згідно з якими майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою іншого з подружжя, який у разі пред'явлення позову про звернення стягнення на таке майно має бути залучений до участі у справі.

Як встановлено в судовому засіданні та жодною із сторін не заперечується, на момент укладання договорів поруки, а саме: № 01-1225/Т/5, № 01-1561/Т/4, №01-1639/Т/7 від 06 серпня 2014 року відповідач ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4.

Твердження позивача про відсутність згоди дружини відповідача - ОСОБА_4 на укладання її чоловіком договорів поруки спростовується письмовою заявою останньої від 06 серпня 2014 року до Публічного акціонерного товариства «Актабанк» про надання згоди на укладення її чоловіком договорів поруки № 01-1225/Т/5, № 01-1561/Т/4, №01-1639/Т/7 від 06 серпня 2014 року ОСОБА_6, які укладені в інтересах сімї та відповідають їх спільному волевиявленню (а.с. 109).

Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено будь-яких порушень відповідачем законних прав та інтересів при укладанні договорів поруки № 01-1225/Т/5, № 01-1561/Т/4, №01-1639/Т/7 від 06 серпня 2014 року.

Керуючись ст.65 Сімейного кодексу України,ст.203, ч.1 ст.215, ст. 217, ч.1 ст. 553, ч. 1 ст. 554,ст. 1054 ЦК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", п.п.14,25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський» до ОСОБА_3 за участю третіх осіб Публічного акціонерного товариства «Актабанк», ОСОБА_4 про визнання договору поруки недійсним відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 24 лютого 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна