Справа № 186/279/17
У х в а л а

"02" березня 2017 р.

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про захист прав споживачів та визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

01 березня 2017 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Першотравенського міського суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про захист прав споживачів та визнання договору недійсним.

Просять суд визнати недійсним кредитний договір про надання споживчого кредиту від 17 вересня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "УкрСиббанк" та визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна №0/1 від 17 вересня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "УкрСиббанк".

Відповідно ч.ч.2-5 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Дане положення було закріплене і в ст.5 Закону України "Про судовий збір". Однак, 01 вересня 2015 року в Закон України "Про судовий збір" було внесено зміни. За змістом змін до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів» та Закон України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», вбачається, що з 01 вересня 2015 року споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав та позивачі щодо спорів, пов'язаних із дискримінацією не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

Позивачами при пред'явленні позову до суду судовий збір сплачено не було, однак вони подали заяви про відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи положення п.1 ст.6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах необхідно вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду, з другого боку. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в зв'язку із цим, обставини, пов'язані з фінансуванням та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно ч.ч.1-3 ст.82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява, відповідно до статті 207, залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст. 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору зазначено, що він не має власного житла і проживає в гуртожитку, сплачує аліменти на трьох дітей в розмірі 50% від заробітної плати, в листопаді - грудні 2016 року перебував на лікарняному, виплати по оплаті якого не отримав до цього часу, ходить з паличкою, тимчасово проживає з батьками. Однак, не надано суду доказів на підтвердження цих фактів, а саме: позивач працює прохідником УПР-2 ВСП ШУ "Першотравенське" (як вбачається з матеріалів справи), але довідки про доходи не додає, довідки про те, чи оплачено лікарняний лист не надано, лікарняний лист надано за період з 26 листопада по 14 грудня 2016 року, який не закритий, тому суду не зрозуміло, чи приступив він до роботи, чи перебуває на лікарняному до теперішнього часу. Зазначає в позові, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, однак долучає копію паспорту, де вказано, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка ОСОБА_2, в обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору зазначає, що являється багатодітною матір'ю, молодшому сину виповнився лише 1 рік, але вона змушена перервати відпустку по догляду за дитиною та вийти на роботу, де отримує незначну заробітну плату. Однак, довідки про доходи суду не надала. Також нею не надано довідки про розмір аліментів, які вони отримує від позивача по справі ОСОБА_1, оскільки він зазначив, що платить на її користь 50% заробітної плати. Додає довідку про склад сім'ї з с.Преображенка, Межівського району, Дніпропетровської області, а зазначає, що фактично мешкає АДРЕСА_1, тому суду не зрозуміло де саме вона проживає з дітьми, винаймає житло, проживає у рідних чи це її власність. Долучає копію паспорту, в якому взагалі відсутня відмітка про реєстрацію.

Посилання на ті обставини, що значно подорожили лікарські засоби, комунальні послуги, продукти харчування та предмети першої необхідності, що призводить їх сім'ю до зубожіння, як на підставу відстрочення сплати судового збору, суд не може оцінити, оскільки на даний час не надано доказів, що зазначені вище.

Оскільки суд не може відкрити провадження в справі до того, як вирішить питання про судовий збір, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст.121 ЦПК України, - суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про захист прав споживачів та визнання договору недійсним - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків - 5 днів з моменту отримання ними копії ухвали.

Відповідно ст.293 ЦПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя: С.А.Янжула