Справа № 618/142/17
Провадження № 2/618/76/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю.М., за участю секретаря Рябенко Л.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у шлюбі з 06 серпня 2005 року, який зареєстрований виконкомом Н. Олександрійської сільської ради. За час спільного життя позивач прийшов до висновку, що у них з відповідачем різні характери та погляди на життя, шлюбних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер, вважає, що збереження шлюбу з відповідачем не можливе.

В попереднє судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в попереднє судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, згодна на розірвання шлюбу, просила справу розглянути в її відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 06 серпня 2005 року, виданим виконкомом Н. Олександрійської сільської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 06 серпня 2005 року, про що складено відповідний актовий запис №2.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08 грудня 2005 року, виданого виконкомом Н. Олександрійської сільської ради В - Бурлуцького району Харківської області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що складено відповідний актовий запис №4. Батько - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02 листопада 2015 року, виданого виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що складено відповідний актовий запис №12. Батько - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_2.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм СК, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Віповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно з ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь -яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно - сімейних відносин являється те, що між сторонами відсутнє будь-яке взаєморозуміння. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечувала проти цього. За таких обставин справи, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу відповідач бажає залишити прізвище - ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 112-114, СК України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 130, 174, 213 - 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 06 серпня 2005 року виконкомом Н. Олександрійської сільської ради, актовий запис №2.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України.

Суддя Ю.М. Гніздилов