У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року та додаткове рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 9 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (далі - ВАТ «Банк Універсальний»), правонаступником якого є відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ВАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 55 тис. доларів США із сплатою 12,45 % річних з кінцевою датою погашення кредиту 8 серпня 2037 року.

З метою виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 9 серпня 2007 року укладено договір поруки.

Оскільки ОСОБА_3 належним чином не виконувалися зобов'язання по кредитному договору, станом на 18 лютого 2015 року утворилася заборгованість, яка складається із: простроченої заборгованості по сумі кредиту в розмірі - 1 602,72 доларів США, заборгованості по сумі кредиту в розмірі - 36 195,39 доларів США, відсотків - 3 654,51 доларів США та пені за кожний день прострочення платежу - 772,93 долари США, а всього 42 225,55 доларів США.

З огляду на викладені обставини, банк просив позов задовольнити та стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості в розмірі 42 225,55 доларів США за кредитним договором.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 9 серпня 2007 року № 02/748к в сумі 42 225,55 доларів США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 9 серпня 2007 року № 02/748к в сумі 42 225,55 доларів США. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено.

Додатковим рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2016 року стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_4 2 010 грн понесених нею судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить скасувати рішення та додаткове рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що позовні вимоги щодо стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 42 225,55 долари США є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, виходив із того, що банк вручив поручителю 13 жовтня 2014 року вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів, а тому звернувшись до суду з позовом 13 травня 2015 року банк пропустив шестимісячний строк з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду апеляційної інстанції є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Судами установлено, що 9 серпня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 55 тис. доларів США з розрахунку 12,45 % річних з кінцевим строком повернення до 8 серпня 2037 року.

У рахунок забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вказаним договором між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 9 серпня 2007 року укладено договір поруки. Згідно із положеннями договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Пунктом 12 договору поруки, укладеного між сторонами встановлено, що він діє до повного виконання зобов'язань по кредитному договору боржником чи поручителем.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконував умови договору і станом на 18 лютого 2015 року заборгованість по кредиту становить 42 225,55 доларів США, а саме: 1 602,72 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, 36 195,39 доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 3 654,51 доларів США відсотки, 772,93 доларів США - пеня.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й протягом шести місяців, починаючи від цієї дати був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя.

Таким чином, якщо кредитор на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, то передбачений ч. 4 ст.559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 червня 2016 року у справі № 6-368цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Таким чином, вручивши поручителю ОСОБА_4 вимогу про дострокове погашення кредитної заборгованості 13 жовтня 2014 року, кредитор використав передбачене положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 6 договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, а тому висновок суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позову та стягнення кредитної заборгованості лише з боржника, є правильним.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законні й обґрунтовані рішення та додаткове рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року та додаткове рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик