АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/101/17 Справа № 205/4522/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 30 березня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (третя особа: ОСОБА_3) про визнання недійсним кредитного договору,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського райсуду м.Дніпропетровськ від 30.03.2016р. задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк», на його користь стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №0 від 02.08.2007р. станом на 04.06.2015р. у сумі 22370,92 доларів США та 10963грн.65коп., з яких 20171,62 доларів США заборгованості за кредитом, 2199,30 доларів США заборгованість за відсотками, 4561грн.03коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 6402грн.62коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

02.08.2007р. Акціонерне комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник: ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 уклали кредитний договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого останньому на придбання нерухомості надано кредитні кошти в сумі 30000 доларів США (екв.151 500грн.), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,50% річних, з поверненням їх щомісячними платежами згідно графіку, остаточно - не пізніше 01.08.2028р. (а.с.6-17 т.1).

02.08.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник: ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 укладено договір поруки №0/П, за умовами якого останній зобов'язався відповідати перед кредитором за невиконання зобов'язань ОСОБА_2 у солідарному порядку (а.с.18-19 т.1).

За відомостями ПАТ «УкрСиббанк» станом 04.06.2015р. за кредитним договором №0 від 02.08.2007р. обліковується заборгованість ОСОБА_2 у сумі 22370,90 доларів США та 10963грн.65коп., яка складається з наступного: 20 171,62 доларів США - заборгованості за кредитом, 2 199,30 доларів США заборгованості за відсотками, 4561грн.03коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 6402грн.62коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с.20-30 т.1).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом про визнання недійсним укладеного ним кредитного договору як такого, що вводить його в оману, є несправедливим та укладеним банком з використанням нечесної підприємницької діяльності.

За вказаним позовом банком надано наступні письмові докази.

02.08.2007р. банк надав ОСОБА_2 інформацію про умови кредитування та тарифи, з якими він ознайомився та поставив свій підпис (а.с.146-149).

У додатку №2 до кредитного договору №0 від 02.08.2007р. зазначено графік платежів та визначення сукупної вартості кредиту, який має підпис позичальника ОСОБА_2 (а.с.150158 т.1).

Згідно заяви на видачу готівки від 02.08.2007р. та виписки з особового рахунку ОСОБА_2 отримав 30000 доларів США із зазначенням їх еквіваленту у розмірі 151 500грн. (а.с.144,145 т.1).

Враховуючи встановлені обставини про недоведеність зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору та про існування кредитної заборгованості, суд першої інстанції на підставі ст.ст.203,215,1048,1054 ЦК України ухвалив рішення про відмову у зустрічному позові та про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 22370,92 доларів США та 10963грн.65коп., з яких 20171,62 доларів США заборгованості за кредитом, 2199,30 доларів США заборгованість за відсотками, 4561грн.03коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 6402грн.62коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність рішення суду першої інстанції безпідставні, суперечать вимогам закону та встановленим судом обставинам. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що ним отримано кредит у розмірі 151500грн., з врахуванням яких та відсоткової ставки 12,5% річних і мали виконуватись умови договору суперечать дійсним обставинам справи, а саме, умовам кредитного договору з додатками, заяві про видачу готівки, згідно яким валютою кредитних коштів є саме іноземна валюта. Додаток до кредитного договору, підписаний позичальником, містить як відповідний графік платежів, так і визначення сукупної вартості кредиту, а тому посилання на їх відсутність безпідставні. Посилання в апеляційній скарзі на неправомірність визначення кредитного зобовязання в іноземній валюті також безпідставні. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, 24.12.2001р. АКІБ «УкрСиббанк» видано банківську ліцензію на право здійснення банківських операцій, визначених ч.1, п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а 09.11.2002р. і відповідний дозвіл на право здійснення банківських операцій, визначених п.1-4 ч.2, ч.4 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.164-166 т.1). Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.5 Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету. Щодо вимог підпункту "в" п. 4 ст. 5 Декрету КМУ, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. За відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку. Доводи в апеляційній скарзі про неправильність розміру заборгованості не можуть бути прийняті до уваги, оскільки мають неконкретний загальний характер, а доказів щодо іншого розміру заборгованості, розрахованого банком, ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не містять. За клопотанням представника ОСОБА_2 апеляційним судом витребувано від банка копію кредитної справи, виписку з рахунку та 05.08.2016р. призначено судово-економічну експертизу на предмет визначення розміру кредитної заборгованості, її відповідності умовам договору та розрахунковим документам, відповідності реальної відсоткової ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту показникам, встановленим у кредитному договорі (а.с.114 т.2). Проте від попередньої оплати експертизи ОСОБА_2 ухилився, її проведенням не цікавився, у звязку з чим у лютому 2017 року експертною установою справа повернута апеляційному суду без виконання ухвали про призначення експертизи (а.с.132 т.2).

Враховуючи наведене, підстав для скасування рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.