Справа № 191/5178/16-ц
Провадження № 2/191/278/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Яніної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права приватної власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 квітня 2016 року померла ОСОБА_3, яка постійно мешкала за адресою Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Локомотивна (Орджонікідзе),69-а. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого за адресою Дніпропетровська область м. Синельникове, вул. Локомотивна ( Орджонікідзе), 69-а. Зазначена частка будинку належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11 грудня 1969 року нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 2680 та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації 26 грудня 1969 року в реєстровій книзі № 37 за реєстром № 20.

23 жовтня 2008 року ОСОБА_3 залишила заповіт на ім'я позивача на все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі на все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право; заповіт посвідчено приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 2162.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно спадкодавця. Але нотаріус відмовив їй у його видачі, так у правовстановлюючому документі-вищезазначеному договорі купівлі-продажу не вказана в нумерації буква «А», що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 жовтня 2016 року.

Колишньому власнику вищезазначеного спадкового житлового будинку ОСОБА_5 було надано в безстрокове користування для будівництва житлового будинку земельну ділянку розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Орджонікідзе (Локомотивна) «№ 69-а», що підтверджується договором від 03.09.1964 року. На вищезазначеній земельній ділянці ОСОБА_5 збудував житловий будинок і 11 грудня 1969 року продав його 1/2 ч. спадкодавцю ОСОБА_3. Але нотаріус Синельниківської державної нотаріальної контори, який посвідчував цей договір купівлі-продажу, помилково не вказав у номері будинку 69 літеру «а», про що і вказує в своїй довідці № 897 від 28.09.2016 року комунальне підприємство «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації». Підтвердженням того, що 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: м .Синельникове, вул. Орджонікідзе( Локомотивна), 69-а належить ОСОБА_3 є те, що зазначена частка будинку зареєстрована за нею в установленому законом порядку в бюро технічної інвентаризації в м. Синельникове 26.12.1969 року в реєстровій книзі № 37 за реєстром № 20,як це було передбачено ст.227 ЦК Української РСР 1963 року.

16 лютого 2016 року відповідно до Розпорядження Синельниківського міського голови № 31-р «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» вулиця «Орджонікідзе» в м. Синельникове перейменована на «Локомотивну». Просить визнати за нею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Локомотивна, 69-а, а саме в житловому будинку А-1(кв.1):сіни площею 4.4 кв.м., кімнату пл.5.5 кв.м., кімнату пл.5.2 кв.м, кімнату пл.5.6 кв.м., кімнату 13.7 кв.м., кухню пл.5.5 кв.м., загальною площею 39.9 кв.м., житловою площею 30.0 кв.м., та господарські будівлі і споруди сарай В-1, водо колонка Л-1 та 1/2 частку огорожі № 1-3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка настала 04 квітня 2016 року.

В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 громади в особі Синельниківської міської ради до суду не зявилась, надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, а судове рішення ухвалюється на підставі наявних в справі документів.

Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб згідно зі ст.1 ЦПК України, встановив наступне.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-КИ №661877, виданого 15.01.2016 р., Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_3 померла 104.16.2016 року.

Оглянувши спадкову справу №112/2016 індекс 02-14, судом встановлено, що 23.10.2008 р. ОСОБА_3 склала заповіт на ім'я ОСОБА_1 на усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки,які належатимуть їй на день смерті; заповіт посвідчено приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №2162.

Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця ОСОБА_3, 25.04.2016р., подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Постановою від 18.10.2016 року державний нотаріус Першої Синельниківської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі, а саме: у договорі купівлі-продажу не вказана в нумерації буква «А».

З договору від 03.09.1964 року колишнього власника зазначено, що ОСОБА_5 було надано в безстрокове користування для будівництва житлового будинку земельну ділянку розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Орджонікідзе (Локомотивна) «№ 69-а», що підтверджується договором. На вищезазначеній земельній ділянці ОСОБА_5 збудував житловий будинок і 11 грудня 1969 року та продав його 1/2 ч. спадкодавцю ОСОБА_3. Нотаріус Синельниківської державної нотаріальної контори, який посвідчував цей договір купівлі-продажу, помилково не вказав у номері будинку 69 літеру «а».

В довідці № 897 від 28.09.2016 року комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» зазначено, що 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: м. Синельникове, вул. Орджонікідзе( Локомотивна), 69-а належить ОСОБА_3 та зареєстрована за нею в установленому законом порядку в бюро технічної інвентаризації в м. Синельникове 26.12.1969 року в реєстровій книзі № 37 за реєстром № 20,як це було передбачено ст.227 ЦК Української РСР 1963 року.

З договору купівлі-продажу, вбачається, що ? частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого за адресою Дніпропетровська областям. Синельникове, вул. Локомотивна(Орджонікідзе),69-а, належить померлій ОСОБА_3, та посвідчений 11 грудня 1969 року нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 2680 та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації 26 грудня 1969 року в реєстровій книзі № 37 за реєстром № 20.

Відповідно до Розпорядження Синельниківського міського голови № 31-р «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» 16 лютого 2016 року вулиця «Орджонікідзе» в м. Синельникове перейменована на «Локомотивну».

Так, відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування мають спадкоємці за законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за заповітом, своєчасно у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК України, про що свідчать матеріали справи.

Враховуючи вищевикладене, зясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.16,328,392,1216,1217,1218,1261,1268,1296 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Локомотивна, 69-а, а саме в житловому будинку А-1(кв.1):сіни площею 4.4 кв.м., кімнату пл.5.5 кв.м., кімнату пл.5.2 кв.м, кімнату пл.5.6 кв.м., кімнату 13.7 кв.м., кухню пл.5.5 кв.м., загальною площею 39.9 кв.м., житловою площею 30.0 кв.м., та господарські будівлі і споруди сарай В-1, водо колонка Л-1 та 1/2 частку огорожі № 1-3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка настала 04 квітня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6