САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/7121/16-ц
Провадження № 2/206/355/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2017 р.

Самарський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді - Зайченко С.В., при секретареві-Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» ОСОБА_1 міської ради суму боргу з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 4774,59 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. Позивач надає відповідачу послуги з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території, у зв'язку з чим останньому відкрито особовий рахунок. Відповідач фактично користується послугами, які йому надає позивач, відмови від споживання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від нього позивачу не надходило. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем у частині сплати за надані послуги з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території не виконує у повному обсязі, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за період з січня 2006 року по грудень 2016 року у розмірі 4774,59 грн. Нарахування плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території позивачем проводиться відповідно до тарифів, які були затверджені рішенням виконкому ОСОБА_1 міської ради від 13.07.2011 року № 964. Механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території здійснюється відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869.

В судове засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що позивачем роботи та послуги не надаються, тому він нічого і не повинен сплачувати.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідач з 11.01.2000 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.36).

До того ж, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідач є власником квартири за вищезазначеною адресою.

Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» ОСОБА_1 міської ради є балансоутримувачем житлового будинку № 20 по вул. Космонавтів у м. Дніпро.

Між Комунальним підприємством «Житлове господарство Самарського району» ОСОБА_1 міської ради та ОСОБА_2 договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався. Тому, правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та нормами цивільного, житлового кодексів України.

Відповідачу був відкритий особовий рахунок 32-0104136, за яким він повинний був сплачувати комунальні послуги щомісячно.

Стаття 20 зазначеного Закону, вказує на те, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п.1 ч. 1 ст.13 цього ж закону віднесено і послуги з обслуговування та утримування будинку та прибудинкової території) у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України строки оплати встановлено - щомісячно.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2)послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Як вбачається із розрахунку заборгованості по оплаті комунальних послуг та витрат на утримання будинку, наданого до суду позивачем, заборгованість відповідача за період з січня 2006 року по грудень 2016 року по особовому рахунку 32-0104136 складає 4774,59 грн. Хоча за весь цей час йому надавалися послуги стосовно утримання будинку та прибудинкової території в повному обсязі.

Відповідач же заперечував факт надання йому житлово-комунальних послуг з боку позивача.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно з положеннями ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. У разі встановлення за результатами аналізу факту погіршення нормованих показників якості води, витрати споживача, які він здійснив при оплаті вартості проведення аналізу води, підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника

Проте, відповідачем не надано суду доказів того, що позивачем (виконавцем) порушувалися якісь зобов'язання та складалися відповідні акти-претензії споживача.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» ОСОБА_1 міської ради суму боргу з оплати житлово-комунальних послуг за період з січня 2006 року по грудень 2016 року в сумі 4774,59 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1378 грн.

Керуючись ст.ст.209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" ОСОБА_1 міської ради задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" ОСОБА_1 міської ради суму боргу з оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 4774,59 гривень та судові витрати в розмірі 1378 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко