Справа № 140/3003/16-ц
№ 2/140/242/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"ЗАОЧНЕ"

02.03.2017 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Науменка С.М., при секретарі Буназів К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди, мотивуючти тим, що 30 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_2 взяв у нього в борг 130 000 гривень і зобов'язався повернути їх через три місяці, тобто до 30 липня 2014 року, що підтверджується розпискою від 30.04.2014 року виданою йому відповідачем ОСОБА_2

Згідно ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України «Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві борг (грошові кошти в тій же самій сумі або речі, визначені родовими ознаками в тій же кількості, такого ж роду та тієї ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановленому договором».

У розписці відповідач зобов'язався повернути борг до 30 липня 2014 року. До теперішнього часу відповідач борг не повернув. На його прохання про добровільне повернення боргу не відповідає і не реагує. Гроші повернути відмовляється.

У зв'язку з тим, що відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом, він змушений звернутися до суду. Для нього ця сума є значною, і невиконання відповідачем своїх зобов'язань ставить його у вкрай важке матеріальне становище.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того у відповідності до договору позики позичальник ОСОБА_2 зобов'язався сплатити йому 3 % від суми позики за кожен місяць користування позиченими грішми.

В загальному відповідач користується його грошовими коштами на протязі 32 місяців. За кожен місяць відповідач зобов'язався сплачувати йому 3900 гривень. Таким чином сума заборгованості за процентами складає 124 800 гривень.

Згідно офіційних даних Міністрества Фінансів України індекс інфляції у 2014 році склав 118,6 %, у 2015 році індекс інфляції склав 143,3 %, у 2016 році індекс інфляції склав 111,4 %.

Таким чином з урахуванням індексу інфляції за вказаний період склав 173,3 %, в загальному з урахуванням індексу інфляції сума заборгованості складає 224 900 гривень (173%*130000 грн. =94900 грн.+130000 гривень).

Крім того невиконання боргового зобов'язання йому завдано моральну шкоду які він оцінює в 30000 (тридцять тисяч) гривень.

В зв'язку з цим позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором позики та моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

Суд заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні 30.04.2014 року відповідач позичив у позивача 130000 грн. строком на три місяці зі сплатою трьох відсотків в місяць за користування коштами.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, у відповідності до договору позики позичальник ОСОБА_2 зобов'язався сплатити йому 3 % від суми позики за кожен місяць користування позиченими грішми.

В загальному відповідач користується грошовими коштами відповідача на протязі 32 місяців. За кожен місяць відповідач зобов'язався сплачувати йому 3900 гривень. Таким чином сума заборгованості за процентами складає 124 800 гривень.

Згідно офіційних даних Міністрества Фінансів України індекс інфляції у 2014 році склав 118,6 %, у 2015 році індекс інфляції склав 143,3 %, у 2016 році індекс інфляції склав 111,4 %.

Таким чином з урахуванням індексу інфляції за вказаний період склав 173,3 %, в загальному з урахуванням індексу інфляції сума заборгованості складає 224 900 гривень (173%*130000 грн. =94900 грн.+130000 гривень).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 130000 грн., 3% за кожний місяць користування коштами в сумі 124800 грн., 94900 грн. з врахуванням індексу інфляції за час прострочення платежу, а всього стягнути 349700 грн..

Також суд вважає за потрібне частково задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 3000 грн., так як він переніс моральні страждання в зв'язку з неповерненням йому коштів відповідачем. Являючись пенсіонером, був змушений звертатися до суду, на протязі тривалого часу позбавлений можливості розпоряджатися своїми заощадженнями

Також з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 625,1046-1052,1167 Цивільного Кодексу України, ст.ст.208,209,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 224 900 (двісті двадцять чотири тисячі дев'ятсот)гривень з урахуванням індексу інфляції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 124800(сто двадцять чотири тисячі вісімсот) гривень за процентами за користування грошовими коштами.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4875(чотири тисячі вісімсот сімдесят п'ять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач може оскаржити заочне рішення у загальному порядку в апеляційний суд Вінницької області.

Суддя: (підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко