Справа №333/6350/16-ц
Пр. № 2/333/436/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.02.2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
У листопаді 2016р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що між ним та відповідачем 05.08.2014р. укладений договір позики, за яким відповідач отримав гроші у сумі 80 000 грн. та зобовязався повернути отриману позику до 05.11.2014 року, в підтвердження укладеного договору та його умов видав позивачу розписку, датовану 05.08.2014 р. Оскільки до теперішнього часу відповідач борг не повернув, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу 80 000 грн. з урахуванням індексу інфляції у сумі 46 162 грн. 21 коп., 3% річних від простроченої заборгованості у сумі 4458 грн. 08 коп. та судові витрати.
До судового засідання позивач та його представник не зявились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
Керуючись ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільнюється від відповідальності за неможливость виконання ним грошового зобовязання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено:
Між позивачем та відповідачем 05.08.2014р. укладений договір позики, за яким відповідач отримав гроші у сумі 80 000 грн. та зобовязався повернути отриману позику позивачу до 05.09.2006 року, в підтвердження укладеного договору та його умов видав позивачу розписку, датовану 05.08.2014 р.
Як вбачається із позовної заяви, відповідач у зазначеній у розписці строк, гроші не повернув.
У звязку з невиконанням відповідачем зобовязання щодо повернення позивачу суми боргу, у позивача, відповідно до ст. 1049 ЦК України виникло право вимоги стягнення суми боргу.
Оскільки відповідач своєчасно не повернув суму позики, суд, дослідивши обставини справи, а саме: розписку про отримання відповідачем суми грошей за договором позики, і перевіривши правильність розрахунків позивача щодо трьох процентів річних за прострочення виконання зобовязання та індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобовязання, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 порушив умови договору позики, а тому вимоги позивача про стягнення з нього суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних за час прострочення виконання зобовязання є обґрунтованими та стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сума боргу, яка зазначена у розписці 80 000 грн. з урахуванням індексу інфляції у сумі 46 162 грн. 21 коп. та три проценти річних за прострочення виконання зобовязання у сумі 4458 грн. 08 коп.
Відповідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Стягненню з відповідача на корисить позивача підлягають документально понесені ним судові витрати у розмірі
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1046,1047,1049, 1050, 625 ЦК України, ст.ст. 88, 212-214, 224 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу 80 000 грн., індекс інфляції за час прострочення виконання грошового зобовязання у сумі 46 162 грн. 21 коп., три проценти річних за час прострочення виконання грошового зобовязання у сумі 4458 грн. 08 коп., судові витрати у сумі 1306 грн. 20 коп., а всього стягнути 131 926 грн. 49 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів після отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення з подальшим поданням апеляції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.

Суддя А.І. Боровікова