233 № 233/172/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря Кліменко І.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2017 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 із відповідною позовною заявою, в якій зазначила, що 16 серпня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що складено актовий запис 271 від 16 серпня 2000 року Костянтинівським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області. Сторони мають спільних дітей: неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітню дитину ОСОБА_4, 25 березня 2008 року. Подружні відносини вони припинили та стали мешкати окремо з 1 грудня 2016 року через несумісність характерів, постійні сварки, непорозуміння та різні погляди на життя і ведення господарства. Спору про поділ майна не має. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, строк на примирення не потрібний, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею дошлюбне прізвище Батракова.

Позивач ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Пояснила, що місце проживання дітей між сторонами узгоджено, діти залишаться проживати з нею. У неї є намір позиватися до відповідача про стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодний, заявив, що строк для примирення не потрібний.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦАК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

На виконання вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні у звязку з визнанням відповідачем позову.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (до шлюбу прізвище Батракова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, 16 серпня 2000 року зареєстрували шлюб у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів громадського стану Донецької області, актовий запис № 271 від 16 серпня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб І-НО № 098575, виданим 16.08.2000 року Костянтинівським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області.

Сторони мають спільних дітей: неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО № 167648, виданим 14.07.2000 року, актовий запис № 317 від 14 липня 2000 року, складений Відділом реєстрації актів громадського стану м. Костянтинівки Донецької області, та малолітню дитину ОСОБА_4, 25 березня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО № 175330, виданим 26.03.2008 року, актовий запис № 174 від 26 березня 2008 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Донецької області.

Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Разом з тим, ст. 110 СК України передбачена можливість предявлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сімю намірів не має, а, отже, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача.

Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне.

Пленум ВСУ в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Однак, враховуючи, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, чого між сторонами у справі не має, та враховуючи те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права інших осіб, строк на примирення не є необхідним.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї ОСОБА_3 суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею при подачі позову до суду, а саме судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110 - 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 15, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований у Костянтинівському міському відділі запису актів громадського стану Донецької області, актовий запис № 271 від 16 серпня 2000 року, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити дошлюбне - Батракова.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею при подачі позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 копійок.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя