РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінської Т.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 24 липня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстр № 1663, відповідно до п.1.1. договору ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 108 800 гривень, що є еквівалентом 13 400 доларів США. Відповідно до п. 3.1. договору позики строк, на який надається позика, складає 6 місяців та починається з моменту підписання сторонами договору, а саме з 24 липня 2013 року і закінчується 24 січня 2013 року. З метою забезпечення виконання договору позики був укладений договір іпотеки квартири з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 Предметом договору іпотеки є двокімнатна квартира № 118, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Курчатова, буд. 12. 21 квітня 2016 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 право власності на вищевказану квартиру було зареєстроване за ОСОБА_10 за номером 14289650 на підставі договору іпотеки. Проте, набуття відповідачем права власності на спірну квартиру відбулося з порушенням низки норм закону, а відтак підлягає припиненню, у звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

В судовому засіданні представник позивача, який діє на підставі довіреності, позовну заяву підтримав у повному обсязі, наполягав на задоволенні позовних вимог та просив суд скасувати рішення ПН ХМНО ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Академіка Курчатова, буд. 12.

В судовому засіданні представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила в позові відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

В судове засідання треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 не зявилися, про дату, місце і час розгляду справи були належним чином повідомлені, причини своєї неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надходило, у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути справу за їх відсутністю.

В судовому засіданні третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 позов не визнав, зазначив, що позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки державна реєстрація права власності за ОСОБА_5 на предмет іпотекиАДРЕСА_1 в м. Харкові по проспекту Академіка Курчатова, буд. 12, відбувалась з чітким дотриманням норм чинного законодавства України щодо реєстрації права власності, підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав на квартиру не було знайдено.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, що 24 липня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, та внесений до реєстру за номером 1663. Відповідно до п.1.1. договору Позикодавець ОСОБА_8 передав Позичальнику ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 108 800 гривень, що є еквівалентом 13 400 доларів США (арк. справи 7-9).

Відповідно до копії договору від 24 липня 2012 року з метою забезпечення виконання договору позики від 24 липня 2012 року, між ОСОБА_5 (іпотекодержатель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець), майнові поручителі ОСОБА_4 та ОСОБА_7О був укладений договір іпотеки квартири. Договір посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 та внесений до реєстру за номером 1665. Відповідно до п. 2 договору іпотеки предметом договору є передання в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (арк. справи 10-13).

Згідно з копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно 22 квітня 2016 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 було зареєстроване за ОСОБА_10 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (арк. справи 14-16).

Відповідно до копії звіту про оцінки ринкова вартість 2-кімнатної житлової квартири № 118, загальною площею 50, 5 кв.м., що розташована в м. Харків, пр. Академіка Курчатова, буд. 12, станом на 20 квітня 2016 року становить 338 400 гривень, що є еквівалентом 13 300 доларів США (арк. справи 61-72).

Згідно з копією вимоги про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобовязання від 05 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_5 надсилав на адресу ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6 вимогу у тридцятиденний термін з момету отримання вимоги, повернути йому грошові кошти за договором позики від 24 липня 2012 року у сумі 108 800 гривень, що є еквівалентом 13 400 доларів США (арк. справи 82).

Відповідно до копій рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається отримання ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6 вимогу про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобовязання (арк. справи 84,86,89).

Відповідно до вимог ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 12 договору іпотеки від 24 липня 2012 року, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться в пункті 12 цього договору, або будь-яким іншим чином відповідно до законодавства України, чинного на дату звернення стягнення, за вимогою іпотекодержателя.

Відповідно п. 12.1 1. договору іпотеки іпотекодержатель набуває у власність та реєструє за собою предмет іпотеки, при цьому повідомляє про це іпотекодавця шляхом направлення йому повідомлення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 Цивільного кодексу України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, визначається Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Відповідно до п. 61 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, додатково подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлений чіткий перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього право набувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем; після завершення строку, встановленого ч. З ст. 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

З матеріалів справи вбачається, що державна реєстрація права власності ОСОБА_5, а саме 2-кімнатної житлової квартири № 118, загальною площею 50, 5 кв.м., що розташована в м. Харків, пр. Академіка Курчатова, буд. 12, відбувалася з дотриманням норм чинного законодавства України щодо реєстрації права власності. ОСОБА_5 було надано всі необхідні документи для проведення державної реєстрації права власності за на предмет іпотеки. Підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 не вбачається.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88,114, 209, 212, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності відмовити.

Вступна та резолютивна частина судового рішення виготовлена в нарадчій кімнаті 09 лютого 2017 року. Повний текст рішення суду виготовлено протягом пяти днів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях