№ 274/4782/16-ц провадження № 2/0274/225/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2017 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк - Жук А.В., з участю представника позивача Осіпової В.В., прокурора Базилевської О.Г., відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Бердичівської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, виселення, зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Бердичівської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, і просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей, та стягнути з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 500 грн., щомісячно, на кожну дитину, передати даних дітей на опікування органу опіки та піклування, виселити відповідача з будинку АДРЕСА_2, та зняти його з реєстрації за вказаною адресою.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживали разом з матір'ю в АДРЕСА_2. Мати дітей померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Батько проживав за місцем реєстрації в с. Новий Солотвин Бердичівського району на вул. Радянська, 1, і після смерті матері забрав дітей за місцем свого проживання. Службою у справах дітей Бердичівської райдержадміністрації 15.05.2014 року вказаних дітей було поставлено на облік дітей, що опинились в складних життєвих обставинах у зв'язку з невиконанням батьком батьківських обов'язків. Під час проживання сім'ї на території Старосолотвинської сільської ради ОСОБА_2 зарекомендував себе з негативної сторони: зловживав алкогольними напоями, діти залишались без нагляду. Сім'я ОСОБА_2 переїхала на постійне місце проживання в м. Бердичів. Наказом служби у справах дітей виконкому Бердичівської міської ради від 01.12.2015 року № 145 ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 поставлено на облік дітей, що опинились в складних життєвих обставинах по причині ухилення батька від виконання батьківських обов'язків. Сім'я ОСОБА_2 з 09.12.2015 року перебувала на обліку та під соціальним супроводом Бердичівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Згідно інформації БМЦСССДМ, сім'ю ОСОБА_2 знято із соціального супроводу з негативним результатом. ОСОБА_2 зловживав алкогольними напоями, залишав дітей без догляду, не піклувався про їхнє здоров'я. 11.04.2016 року службою у справах дітей здійснено обстеження житлово - побутових умов проживання, за наслідками чого дитину - ОСОБА_4, 2010 року народження, поміщено до дитячого відділення ЦМЛ для медичного обстеження. За даним фактом ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. 23.08.2016 року вищевказані діти залишились без піклування батька, а тому представниками відділу поліції, закладу охорони здоров'я, служби у справах дітей складено акти про знайдених дітей. З 23.08.2016 року по 02.09.2016 року малолітні діти перебували у дитячому відділенні ЦМЛ. За період перебування дітей у відділенні батько до дітей не з'являвся, не відвідував, не цікавився станом здоров'я. За направленням служби у справах дітей облдержадміністрації від 31.08.2016 року № 1054 вищевказаних дітей з 02.09.2016 року влаштовано до комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації «Сонячний дім», де малолітні діти знаходяться по даний час. ОСОБА_2 проживає в житловому будинку на АДРЕСА_2, який належить на праві власності малолітнім дітям, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом. 07.09.2016 року на комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бердичівської міської ради розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, і прийнято рішення про позбавлення відповідача батьківських прав.

У відкритому судовому засіданні представник органу опіки та піклування Бердичівської міської ради Осіпова В.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі відповідно до висновку органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідач і його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснив, що він виконував належним чином свої батьківські обов"язки. Не заперечив факт періодичного вживання спиртних напоїв, але зазначив, що вживав їх не регулярно, при цьому піклувався про дітей. Він в повній мірі усвідомив свою негативну поведінку, виправися, та запевнив, що в подальшому такого не допустить. На даний час працює, алкогольних напоїв не вживає, оскільки пройшов курс лікування. Постійно відвідує дітей у виховних закладах, піклується про них, і бажає щоб вони провживали всі разом, оскільки вони є сенсом його життя.

Прокурор Базилевська О.Г. в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, і відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Вислухавши пояснення свідків, з»ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з частиною першої ст. 60 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального Кодексу України(далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей(а.с. 10 - 12).

Діти проживали разом з матір'ю ОСОБА_7 в АДРЕСА_2, даний факт сторонами не оспорюється.

Мати дітей - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_2 в лютому 2014 року забрав дітей за місцем свого проживання в АДРЕСА_1, де вони проживали по липень 2015 року, що підтверджується довідкою Солотвинської сільської ради від 15.06.2016 року № 210, листом Бердичівського відділу ГУ НП в Житомирській області № 560 від 06.06.2015 року(а.с. 31 -32).

В липні 2015 року сім'я ОСОБА_2 переїхала на постійне місце проживання в житловий будинок в АДРЕСА_2, який належить на праві власності малолітнім дітям: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно(а.с. 16, 17, 18, 18, 20, 21, 22).

З матеріалів справи вбачається та не заперечено відповідачем, що до вересня 2016 року ОСОБА_2 періодично зловживав алкогольними напоями.

Сім'я ОСОБА_8 перебувала під соціальним супроводом(а.с. 26).

Постановою судді від 10.06.2016 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків(а.с. 30)

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчалися в Радомишльській санатроній школі - інтернаті з 01.09.2015 року по 07.09.2016 року, що підтверджується довідкою КЗ " Радомишильської загальноосвітньої санаторної школи - інтернат І - Ш ступенів(а.с. 63).

За направленням служби у справах дітей облдержадміністрації від 31.08.2016 року № 1054 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 02.09.2016 року влаштовано до комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації «Сонячний дім», де малолітні діти знаходяться по даний час, що підтверджується довідкою обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" від 25.10.2016 року № 409(а.с. 93).

ОСОБА_4 перебуває в Потіївській спеціальній загальноосвітній школі - інтернаті І-Ш ступенів з 10 листопада 2016 року, що підтверджується довідкою навчального закладу № 132 від 13.12.2016 року(а.с. 141).

16.09.2016 року орган опіки та піклування звернувся з позовом до суду про позбавлення батьківських прав відповідача з тих підстав, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню дітей, зловживає алкогольними напоями, діти залишались без нагляду, в зв"язку з чим були вилучені від батька, та поміщені до інтернатних закладів.

Відповідно до ст.ст. 150 - 157 Сімейного Кодексу України(далі СК України), батьки зобов'язанні займатися вихованням і матеріальним утриманням дитини незалежно від місця проживання кожного.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 19 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Сттатею 164 СК України, передбачено вичерпний перелік підстав позбавлення матері, батька судом батьківських прав.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Законодавець визначив, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини. Якщо такий результат не передбачається, то позбавлення батьківських прав не дасть дитині полегшення.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Не заперечуючи факту періодичного зловживання відповідача алкоголем і не виконання належним чином в зв"язку з цим своїх батьківських обов"язків, до відібрання в 23.08.2016 року дітей, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо дітей, з цих підстав, не принесе позитивного результату у долі дітей. Оскільки ОСОБА_2 щиро розкаялася, алкогольні напої не вживає, прийшов курс лікування, на обліку в лікаря нарколога і психіатора не перебуває(а.с. 113-114).

Крім того згідно довідки і характеристики ТОВ " Бердичівський хлібзавод" ОСОБА_2 працює на підприємстві муляром 5 розряду служби головного механіка з 04 листопада 2016 року по теперішній час, за час роботи на підприємстві проявив себе як відповідальний, працьовитий, не конфліктний працівник. До свої обов"язків відноситься старано, всі доручення виконує вчасно та якісно. Жодних порушень трудової дисципліни не виявлено( а.с. 115-116).

Що стосується доводів представника позивача про ухилення відповідача від виконання свої батьківських обов"язків, то суд вважає, що дана обставина на час розгляду справи також не може бути підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав з наступних підстав.

Ухилення від виконання юридичного обов"язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Позбавлення є неможливе, якщо мати, чи батько, незважаючи на усі їх старання, не змогли забезпечити дитині належного виховання.

П. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав(тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов"язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об"єктивного з"ясування обставни справи, зокрема батьків до дітей.

В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається з матеріалів справи на час розгляду справи, а справа розглядалася судом з 16.09.16 року по по 20.02.2016 року, відповідач виконує свої батьківські обов"язки, цікавився життям дітей, відвідує їх в санаторних закладах, що підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, та показами свідків.

Так, відповідно до довідки КЗ " Радомишльська загальноосвітня санаторна школа - інтернат І -Ш ступенів" № 97 від 28.09.2016 року під час навчання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в даному навчальному закладі ними опікувався батько ОСОБА_2. Який забирав дітей на канікули, без проблем привозив їх до школи вчасно, без запізнень, чистими, охайними, з усім необхідним для життя та навчання. Діти були в повній мірі забезпеченні одягом і взуттям, який завжди був у гарному стані. Під час перебування дітей в школі батько у телефонному режимі ( 4-5 разів на тиждень) розмовляв з дітьми. Цікавився життям, здоров"ям та навчанням дітей у вихователя і вчителя. Коли батько приїздив до школи, він був чисто та охайно вдягненний і з подарунками для дітей. При спілкуванні з вчителями, вихователями, медиками та психологами від нього ніколи не було чути запаху алкоголю. Зі слів дітей вони люблять свого батька(а.с. 63).

Згідно довідки комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації «Сонячний дім» від 25.10.2016 року, за час перебування дітей у закладі батько ОСОБА_2 відвідував дітей шість разів. Він турботливо ставиться до дітей, цікавиться їх життям та здоров"ям, часто телефонує та приносить дітям різноманітні гостинці(а.с. 101).

Згідно характеристики ОСОБА_4 з Потіївської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату І-Ш ступенів від 13.12.2016 року, ОСОБА_2 з листопада 2016 року двічі відвідав сина, привозив подарунки, цікавиться здоров"ям дитини в телефонному режимі(а.с. 143).

Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав.

В судовому засіданні були вислухані неповнолітні: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які пояснили, що після смерті матері вони проживали з батьком ОСОБА_2, який їх доглядав та виховував. На даний час вони перебувають у виховному закладі. Їх батько відвідує їх, приносить подарунки, вони його люблять і хочуть проживати з ним і меншим братом ОСОБА_4.

Слід зазначити, що дані діти були допитанні в присутності психолога навчального закладу ОСОБА_9, і у відсутності в залі суду, під час їх допиту, відповідача, що виключало будь-який вплив з боку останього на них.

Крім того судом при винесенні рішення враховано і пояснення психолога закладу ОСОБА_9, яка пояснила суду, що дані діти дуже прив"язанні до родини, батька. Вони люблять відповідача і хочуть проживати з ним і їх меншим братом. Про факти будь - якого негативного вплину зі сторони відповідача на даних дітей їй нічого не відомо.

Крім того факт виконання відповідачем своїх батьківських обов"язків щодо дітей підтвердили в судовому засіданні свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

Свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснили, що відповідач виконував належним чином свої обов"язки як батько, однак періодично зловживав спиртними напоями, але останнім часом змінив свою поведінку та відношення до дітей. Припинив зловживати спиртним. Справно виконує свій батьківський обов'язок, піклується про дітей, відвідує їх в навчальних закладах, дбає про них.

Крім того свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона допомагала відповідачу доглядати дітей. 22 серпня 2016 року вона на прохання відповідача перебувала з дітьми в будинку, оскільки ОСОБА_2 поїхав в с. Новий Солотвин, так як його повідомили про те, що обікрали належну йому хату. Під час вилучення працівниками соціальних служб дітей вона перебувала в будинку. Діти були доглянуті і нагодовані. Крім того зазначила, що відповідач дуже любить своїх дітей, піклувався про них, і на її думку, навіть балує.

Що стосується показів свідків: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, то суд оцінює їх покази критично, оскільки вони повідомили суду про факти зловживання відповідача спиртними напоями, а щодо фактів невиконання відповідачем своїх батьківських обов"язків їм відомо зі слів дітей.

Що стосується показів свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, то на думку, суду вони також не можуть бути взяті до уваги при прийнятті рішення, оскільки стосуються в основному факту проживання відповідача з дітьми в с. Новий Солотвин, а також зловживань відповідача спиртними напоями, і не виконання під час цього своїх батьківських обов"язків.

В той же час згідно довідки дошкільного навчального закладу(ясла- садок) комбінованого типу № 4 від 22.09.2016 року № 81/16-07, ОСОБА_4, 2010 року народження, був вихованцем ДНЗ № 4 з грудня по квітень 2016 року. Батько ОСОБА_2 за час перебування хлопчика в ДНЗ № 4 приділяв належну увагу вихованню та розвитку дитини: хлопчик охайний, чистий, доглянутий. Батько постійно цікавився життям дитини в ДНЗ, співпрацював з вихователями, надавав посильну допомогу в групі(а.с. 62).

Відповідно до довідки КЗ " БМЦПМСД" від 28.09.2016 року № 754 вищевказаних дітей на медичні огляди проводив батько(а.с. 65).

Що стосується висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, то суд з ним не погоджується, оскільки на даний час він суперечить інтересам дітей.

У відповідності до частини 6 ст. 19 Сімейного Кодексу України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим та суперечить інтересам дітей.

Також, на думку суду, не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав факт перебування в дітей в санаторних закладах, оскільки в дані заклади вони направленні згідно медичних показань за висновкам лікарсько - консультативної комісії, що підтверджується довідкою КП " Центр первинної медико - санаторної допомоги" від 4 листопада 2016 року № 577( а.с. 100).

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Окрім іншого, суд звертає увагу, що позбавлення відповідача батьківських прав може бути втручанням у його право на повагу до сімейного життя, що передбачено статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»).

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 виправив свою неналежну поведінку щодо виховання дітей, факту ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків, винної поведінки та свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками на час розгляду справи не встановлено, а тому діючи в інтересах дітей, суд не вбачає підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

При цьому, суд вважає за доцільним попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а на орган опіки та піклування покласти контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Оскільки позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав задоволенню не підлягають, то і не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів.

Також, на думку суду, не підлягають задоволенню позовні вимоги про передачу даних дітей на опікування органу опіки та піклування Бердичівської міської ради, виселення відповідача з будинку АДРЕСА_2, та зняти його з реєстрації за вказаною адресою, оскільки вони є похідним від позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 180 СК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209-212 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Бердичівської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, виселення, зняття з реєстрації відмовити за безпідставністю.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, належним чином виконуючи в подальшому обов'язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством.

На орган опіки та піклування Бердичівської міської ради покласти контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов"язків відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Головуючий: