Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

за участю секретаря Панасюк Ю.Л.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Лукянчука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа-Страхування», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», про стягнення суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа-Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Альфа-Страхування») на її користь страхове відшкодування в сумі 630 000,00 грн., пеню в розмірі 117 922,19 грн.; 3% річних від простроченої суми страхового відшкодування у розмірі 29 295,52 грн., інфляційні втрати від простроченої суми страхового відшкодування у розмірі 11 132,88 грн., а також відшкодувати суму понесених судових витрат у розмірі 6 890,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 23.09.2015 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0900860.104. Відповідно до ч. І вказаного договору застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0010688 та матеріалів кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, в період з 19.30 год. до 22.00 год. 05.11.2016 року невстановлені особи незаконно заволоділи застрахованим автомобілем. На виконання вимог п. 14.1. Частини ІІ Договору страхування, позивач 06.11.2015 року звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак Листом від 25.12.2015 року відповідачем ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» повідомлено позивачу про відсутність підстав у здійсненні виплат страхового відшкодування, посилаючись на порушення позивачем п.п. 12.2.5 Частини ІІ Договору страхування, а саме: неповідомлення у триденний строк у письмовій формі про суттєві зміни, що сталися з предметом страхування, а саме - неповідомлення позивачем у триденний строк про втрату свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Разом з тим, зазначені підстави відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування позивач вважає протиправними, оскільки про втрату свідоцтва про реєстрацію ТЗ позивач повідомила відповідача письмово у Заяві про незаконне заволодіння транспортним засобом та виплату страхового відшкодування від 06.11.2015 року та у Заяві від 10.11.2015 року. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що відповідачем має бути сплачено на користь позивача суму страхового відшкодування з вирахуванням від страхової суми (700 000,00 грн.) суми франшизи 70 000,00 грн.), тобто у розмірі 630 000,00 грн., а також пеню за невиконання умов договору страхування, розраховану за період з 06.05.2016 року по 06.12.2016 року у розмірі 117 922,19 грн., а також 3% річних - 29 295,52 грн., інфляційні втрати від простроченої суми страхового відшкодування у розмірі 11 132,88 грн., що є предметом позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, що містить зміст позовних вимог.

Представник ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» - Лукянчук А.В. в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі з підстав, що містять письмові заперечення проти позову, долучені до матеріалів справи. (а.с. 58-64)

Представник третьої особи ПАТ «Ідея Банк» - Гошовська Р.Г. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти стягнення страхового відшкодування виключно на користь Банку, просить провести розгляд справи за її відсутності. (а.с. 74)

Вислухавши пояснення представника позивача - ОСОБА_1, заперечення представника відповідача ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» - Лукянчука А.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положення статті 982 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 985 Цивільного кодексу України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку, що кореспондується із положенням статті 3 Закону України «Про страхування».

За змістом наведених законів України випливає, що договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування.

Судом встановлено, що 23.09.2015 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0900860.104, строком дії з 29.09.2015 року по 28.09.2016 року. Відповідно до ч. І вказаного договору застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1., власником якого є ОСОБА_3; вигодонабувачем зазначено ТОВ «Ідея Банк», який є кредитором у фінансуванні купівлі ОСОБА_3 вказаного автомобіля на підставі Кредитного договору № 910.26699 від 29.09.2014 року строком на 84 місяці. (а.с. 8-15; 16-19; 20)

Згідно Розділу ІІ Договору страхування, страхові ризики за Договором визначаються відповідно до обраної Програми страхування та можуть включати втрату визначеного транспортного засобу внаслідок: незаконного заволодіння транспортним засобом, внаслідок крадіжки, грабежу, розбою.

Згідно п.п. 3.1. Розділу ІІІ Договору страхування, страховий випадок - передбачена Договором подія (ризик, визначений обраною страхувальником програмою страхування та зазначений в Частині І Договору), що відбулася в період дії Договору, з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику/вигодонабувачу на умовах Договору.

Виплата страхового відшкодування проводиться страховиком на підставі письмової заяви від страхувальника/вигодонабувача або його довіреної особи/водія, письмового рішення вигодонабувача про виплату страхового відшкодування страхувальнику (іншій особі, визначеній страхувальником) і страхового акта (аварійного сертифіката), що складається страховиком. (п.п. 14.1 Договору страхування)

У випадку незаконного заволодіння транспортним засобом протягом 3-х робочих днів, з моменту як страхувальник/вигодонабувач або його довірені особи/водій довідався або повинен був довідатись про випадок, зазначені особи зобов'язані надати страховику: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; повний комплект оригінальних ключів від транспортного засобу та засобів проти викрадення, за винятком випадків, коли вони були викрадені разом із транспортним засобом внаслідок розбійного нападу та/або пограбування (якщо свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, доручення, ключі (пульти) були вилучено органами МВС - то вище перелічені зобов'язані надати довідку про їхнє вилучення органами МВС). При невиконанні цієї умови страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування. (п.п. 13.1.9 Договору страхування)

Відповідно до положення п.п. 4.3.8. Розділу ІV Договору страхування, страховик не відшкодовує збитки, пов'язані з викраденням транспортного засобу внаслідок крадіжки разом із ключами та/або реєстраційними документами, що були залишені у цьому транспортному засобі та/або передачі ключів, документів на транспортний засіб особам, що мають права керувати транспортним засобом на законних підставах. Дане положення не поширюється на випадок, коли крадіжка транспортного засобу трапилась безпосередньо після крадіжки ключів від цього транспортного засобу у страхувальника (водія).

Відповідно до п.п. 12.2.5 Договору страхування, страхувальник в межах Договору зобов'язаний у триденний строк у письмовій формі (факс, лист, телеграма, електронна пошта) повідомити страховика про суттєві зміни, що сталися з предметом страхування; втрата свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключів від транспортного засобу та засобів проти викрадення, пульту управління сигналізацією.

Відповідно до п.п. 16.1.9 Договору страхування, однією із підстав для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є невиконання страхувальником обов'язків, передбачених п.п. 12.2.2. - 12.2.6.

За даними з Витягу з кримінального провадження № 0010688 від 06.11.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, та Довідки Голосіївського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві від 06.11.2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 06.11.2015 року звернулась до Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві з офіційною заявою та повідомила, що 06.11.2015 року приблизно о 10 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 невстановлена особа незаконно заволоділа належним їй автомобілем марки «TOYOTA HIGHLANDER», 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1, у якому знаходились наступні документи: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль. Відомості про незаконне заволодіння транспортним засобом 06.11.2015 року внесено до бази «Угон». Один комплект ключів від автомобіля вилучений та приєднаний до матеріалів кримінального провадження. (а.с. 21; 22)

За змістом Заяви ОСОБА_3 про незаконне заволодіння транспортним засобом та виплату страхового відшкодування від 06.11.2015 року, на момент незаконного заволодіння транспортним засобом «TOYOTA HIGHLANDER», 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1, в автомобілі знаходились: договір страхування, поліс автоцивілки та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 41-43)

Згідно змісту Заяви ОСОБА_3 на адресу ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» від 10.11.2015 року, технічний паспорт на автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER», державний номер НОМЕР_1, був викрадений з кишені її куртки 02.11.2015 року, про що до СК «Альфа-Страхування» ОСОБА_3 ні письмово, ні усно не зверталась. (а.с. 38-40)

Відповідно до показань, наданих ОСОБА_3, допитаної в якості потерпілої слідчим СВ Голосіївського УП ГУМП у м. Києві 09.12.2015 року, 02.11.2015 приблизно о 14.00 год. вона їздила на Деміївський ринок. Після повернення до автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1., вона виявила, що з правого карману її куртки зникли ключі від квартири, Свідоцтво про реєстрацію її транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1., який у подальшому 06.11.2015 року було викрадено. На момент відсутності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 поклала фотокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль до моменту виготовлення в органах поліції нового свідоцтва. (а.с. 32-34)

За даними Довідки Голосіївського Управління поліції Головного управління НП у м. Києві № 43181/125/47/03 16, відповідно до показань потерпілої ОСОБА_3 та встановлених обставин справи оригінал Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», державний номер НОМЕР_1, був втрачений ОСОБА_3 02.11.2015 року. В матеріалах кримінального провадження знаходиться два комплекти ключів від зазначеного автомобіля, які вилучені протоколом огляду місця події від 06.11.2015 року та протоколом огляду місця події від 07.11.2015 року. (а.с. 37)

Листом ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» від 25.12.2015 року № 1964.206.15.01-0481.12 на підставі п. 4.3.8 Договору страхування ОСОБА_3 відмовлено у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на порушення нею, як страхувальником, вимог п. 12.2.5 Договору страхування щодо неповідомлення страховика у 3-денний строк про втрату Свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, а також вимог п. 13.1.9 Договору страхування про ненадання страховику протягом 3-х робочих днів, з моменту виявлення крадіжки транспортного засобу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 44)

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст. 64 Цивільного процесуального кодексу України)

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, в тому числі положення Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0900860.104, приймаючи до уваги пояснення сторони позивача, заперечення сторони відповідача, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав цивільно-правової відповідальності відповідача ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» в межах заявлених вимог позивача ОСОБА_3, оскільки судом достовірно встановлено, що досліджений в судовому засіданні страховий випадок щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, належним позивачу на праві власності, є таким, що виключає обов'язок страховика у виплаті страхового відшкодування, з огляду на порушення позивачем як страхувальником вимог пункту 13.1.9. Договору страхування щодо ненадання страховику протягом трьох робочих днів з моменту як позивач дізналась про викрадення транспортного засобу свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу, що за умовами п. 13.1.9 Договору страхування надає відповідачу як страховику право на відмову у виплаті страхового відшкодування. При цьому судом ураховано, що за даними кримінального провадження, порушеного на підставі заяви позивача про викрадення застрахованого транспортного засобу, а також згідно змісту заяви позивача на ім'я страховика про незаконне заволодіння застрахованим транспортним засобом - свідоцтво про реєстрацію застрахованого транспортного засобу в момент викрадення останнього знаходилось в цьому транспортному засобі, що виключає обов'язок відшкодування збитків страховиком, пов'язаних із викраденням транспортного засобу, відповідно до положень пункту 4.3.8. Договору страхування.

Разом з тим, суд критично оцінює твердження сторони позивача про наявність підстав для виплати позивачу страхового відшкодування з огляду на виконання нею пункту 12.2.5 Договору страхування, а саме: повідомлення відповідачу у триденний строк, а саме: 06.11.2015 року, про втрату нею 02.11.2015 року свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, - оскільки триденний строк у даному випадку мав би включати період з 02.11.2015 року по 05.11.2015 року, та в матеріалах справи відсутні будь-які докази письмового повідомлення позивачем відповідача про втрату нею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за наявності в матеріалах справи письмових доказів, що містять протилежні твердження позивача щодо неповідомлення нею ні письмово, ні усно страховика про можливу крадіжку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 38), - що також є підставою для відмови страховиком у виплаті страхового відшкодування відповідно до пункту 16.1.9. Договору страхування.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа-Страхування», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», про стягнення суми страхового відшкодування є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 3, 11, 14, 979, 982, 985 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, ст.ст. 10, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа-Страхування», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», про стягнення суми страхового відшкодування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: