Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2017 року м. Дніпро
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Демидової С.О.
за участю секретаря Пісчанської Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобовязання вчинити певні дії, -
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючи на те, що блокування рахунку позивача відбулось внаслідок обґрунтованої підозри щодо вчинення шахрайських дій з використанням відповідного рахунку.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
ОСОБА_1 30 серпня 2016 року звернувся на адресу ПАТ КБ «Приватбанк» щодо повідомлення причин блокування зазначеного рахунку, на яку отримав лист № 20.1.0.0.0/7-20160830/4891 від 07 вересня 2016 року в якому наведений перелік ймовірних причин блокування рахунку /а. с. 11/.
За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.
При цьому, згідно з п. 2.1.1.4.2 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право зупинити здійснення розрахунків за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення порушень держателем або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов договору, Умов і правил надання банківських послуг і/або у разі виникнення овердрафту.
Відповідно до п.п.1.3.2.13 Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» банк має право відмовитись від здійснення розрахункових операцій по рахунку клієнта в разі виникнення вмотивованих підозр відносно використання банку для проведення незаконних операцій, або за п.п.1.1.3.2.14 зупинити проведення фінансових операцій чи призупинити видаткових операції за рахунком на термін , встановлений законодавством у разі, якщо така операція (операції) містять ознаки операцій, які підлягають фінансовому моніторингу відповідно до законодавства про запобігання та протидію легалізації доходів, одержаних злочином шляхом, або фінансування тероризму.
Таким чином, враховуючи положення п.п.1.3.2.13 та п.п.1.1.3.2.14 Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», до яких позивач приєднався підписавши відповідну заяву, а також зазначене в ухвалі суду від 06 січня 2017 року, суд приходить до висновку про обґрунтоване блокування з 06 січня 2017 року відповідачем карткового рахунку позивача, у звязку з чим заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Між тим, суд вважає за можливе зазначити, що блокування рахунку банком відбулось влітку 2016 року, а ухвала суду щодо використання рахунку для вчинення шахрайських дій була постановлена в січні 2017 року, тобто принаймні на півроку пізніше, ніж ПАТ КБ «Приватбанк» заблокував рахунок. Проте суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, а станом на дату ухвалення даного рішення підозри про використання рахунку для вчинення шахрайських дій є очевидними, а отже наразі відсутні підстави для зобовязання відповідала розблокувати відповідний рахунок.
Враховуючи результат вирішення даної цивільної справи судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачеві.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобовязання вчинити певні дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О. Демидова