Справа № 128/347/17

РІШЕННЯ
Іменем України

28.02.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

при секретарі Кіяниці А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 18 вересня 2011 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15.08.2016 року шлюб між ними розірвано. В шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дочки до 2017 року, а з початку січня 2017 року перестав надавати допомогу, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки фізично здоровий, проходить військову службу за контрактом, має стабільне матеріальне забезпечення, інших утриманців не має. На даний час їхня дочка хворіє, на що потребуються матеріальні витрати, вона ніде не працює і не має змоги належним чином сама утримувати дитину. В зв`язку з вищезазначеним, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в судовому порядку.

В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач позов визнає в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15.08.2016 року було розірвано, що підтверджується його копією (а.с.4).

В шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 , батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.09.2013 року (а.с.5).

Дочка сторін ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 139, виданою виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області 13.01.2017 (а.с.6).

Згідно позовної заяви, відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дочки не надає, хоча, на думку позивача, має можливість надавати таку допомогу, оскільки фізично здоровий, проходить військову службу за контрактом, має стабільне матеріальне забезпечення, інших утриманців не має.

Відповідно до наданої позивачем довідки лікаря Стрижавської АЗПСМ від 31.01.2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться під наглядом сімейного лікаря Стрижавської амбулаторії ЗПСМ з моменту народження по теперішній час, дитина часто хворіє (а.с.7).

Заперечень щодо вказаних вище обставин, встановлених судом, відповідач не надав, не дивлячись на пропозицію, викладену в ухвалі суду від 21.02.2017 року (а.с.12), а навпаки, відповідно до поданої заяви позов визнає в повному обсязі (а.с.17).

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтями 180-182, 184, 191 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка з моменту народження знаходиться під наглядом сімейного лікаря, оскільки часто хворіє, перебуває на утриманні матері; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який здоровий, офіційно працевлаштований, проходить військову службу у в/ч 3008 Національної гвардії України, інших неповнолітніх дітей, окрім дочки ОСОБА_4 , та інших утриманців на утриманні не має, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , визначений позивачем та визнаний відповідачем, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180-183, 191 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 158, 174 ч. 4, 197, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу у в/ч НОМЕР_3 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 13.02.2017 року, і до досягнення дочкою ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська