Справа № 643/285/17
Номер провадження 2-зз/643/8/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., за участю секретаря Бровкіної М.І.,

розглянувши у приміщенні суду заяву ОСОБА_1, подану та підписану її представником ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява ОСОБА_1, подану та підписану її представником ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову, що накладені ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2003 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2003 р. з метою забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, зареєстровану на імя ОСОБА_5, а також накладено арешт на майно, яке знаходиться у вищезазначеній квартирі. 30.09.2009 року ОСОБА_5 помер. Його правонаступником є його дружина ОСОБА_1, яка прийняла спадщину. Судовим рішенням ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні позову, та під час ухвалення рішення суду по цій справі судом не було вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову, а саме, не скасовано арешт на квартиру АДРЕСА_1. В звязку з чим заявник просить скасувати заходи забезпечення позову, відповідно до ч.ч.3, 5, 6 ст. 154 ЦПК України.

Представник заявника ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, вимоги, викладені у заяві підтримав та просив задовольнити, просив розглянути заяву без участі заявника, про що виклав у письмовій заяві.

Суд, дослідивши матеріали заяви, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 2-472/04 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Згідно довідки Московського районного суду м. Харкова вищезазначена цивільна справа була знищена за спливом строків зберігання у 2010 році, відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строку зберігання.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2003 року за заявою позивача ОСОБА_3 в порядку забезпечення позову був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1, зареєстровану на імя ОСОБА_5, а також накладено арешт на майно, яке знаходиться у вищезазначеній квартирі.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16.12.2016 р., на квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_5, накладено арешт на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2003 р.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.04.2004 р. у справі № 2-472/04 у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовлено, вищезазначене рішення набрало законної сили. При ухваленні рішення судом не були скасовані заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Як зазначено у Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутися лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч.4 ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідач по справі ОСОБА_5, на майно якого був накладений арешт, помер 30.05.2009 року, та з заявою про скасування заходів забезпечення позову звернулась його дружина ОСОБА_1, яка прийняла спадщину.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вищевказана заява про скасування заходів забезпечення позову повинна бути подана в порядку позовного провадження, а не в порядку ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 154, 169, 197 ч.2, 209 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, подану та підписану її представником ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову, що накладені ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2003 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Розяснити заявнику його право на звернення до суду з вимогами про зняття арешту в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі протягом пяти днів із дня її отримання.

Суддя О.Ф. Погасій