РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області

в складі:

судді Скиба М.М.,

за участю секретаря Панаслюк Є.В.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа виконавчий орган Торецької міської ради, про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

В обґрунтування вказаної заяви зазначила, що 26.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Разом з чоловіком вони проживали за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1. На початку лютого 2014 року про місце знаходження її чоловіка немає жодних відомостей, будь-який звязок з ним втрачений.

Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім їй необхідно для реєстрації народження дитини.

В судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні позову. При цьому в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 була допитана в якості свідка у відповідності до вимог ст. 62 ЦПК України. ОСОБА_1 зазначила, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 Останній раз вона бачила його у 2015 році, коли виїжджала до своєї матері в Російську Федерацію. В той час вони планували знов проживати разом, а коли ОСОБА_2 узнав, що вона вагітна, між ними сталася сварка і він знов уїхав у невідомому напрямку. Після цього вона повернулася додому в с. Щербинівка. ОСОБА_2 за місцем свого постійного проживання відсутній з 2014 року. У нього є мати, яка проживає в с. Щербинівка, але ніяких контактів свого сина вона їй не дала.

Представник заінтересованої особи представник Торецької міської ради надав заява з проханням розглянути справи без його участі.

Допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_3 в суді пояснив, що він товаришував з ОСОБА_2 З 2014 року він його не бачив і з цього часу про місце його знаходження нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснила, що ОСОБА_2 є її сином, з ним вона не бачилася з травня 2014 року, останній раз він їй дзвонив у лютому 2016 року. ОСОБА_2 не приїжджав на поховання батька в квітні 2016 року.

Вислухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

В суді встановлено, що дійсно ОСОБА_2 не проживає за останнім відомим місцем постійного проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з лютого 2014 року по теперішній час і з цього часу в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування.

З акту вуличного комітету від 27.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 з 2014 року по теперішній час за адресою : м. Торецьк, вул. с. Щербинівка, вул. Інтернаціональная (вул. Дружби), №14 не проживає, відомостей про нього та про місце його перебування немає. (а.с. 10)

Відповідно до відомостей, наданих Торецьким відділенням поліції ОСОБА_5 ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, був перевірений по базі «Армор», останній не знаходиться у розшуку за Торецьким ВП ОСОБА_5

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, ст. 43 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутнім.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в Апеляційний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя :