Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1431/16-ц
Провадження № 2/273/93/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Михалюка О. П. секретаря судових засідань Миронюк Л.К., з участю позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , про визнання договору купівлі-продажу будинку та земельних ділянок дійсним та визнання права власності на це нерухоме майно -

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5, просила постановити рішення, яким визнати договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та земельних ділянок біля цього будинку площею 1,1957 га. , у тому числі 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житловою будинку та 0, 9457 га. для ведення особистого селянського господарства, вчинений 20 березня 2012 року в м. Баранівка Житомирської області між нею та ОСОБА_5 дійсним та визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно .

Обгрунтовуючи вимоги, позивач ОСОБА_2 зазначила , що у березні 2012 року вона та ОСОБА_5 домовились про купівлю - продаж житлового будинку та земельних ділянок, які остання отримала у спадщину від свого батька, а саме житлового будинку за АДРЕСА_1 та земельних ділянок біля нього площею 1, 1957 га., у тому числі 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,9457 га для ведення особистого селянського господарства, за ціною 25000 гривень.

20 березня 2012 року вони звернулися до Баранівської державної нотаріальної контори Житомирської області з тим щоб посвідчити договір купівлі - продажу будинку та земельних ділянок, але не змогли цього зробити , оскільки у ОСОБА_5 не було всіх необхідних документів. Тоді ж вона того ж числа посвідчила довіреність на продаж цього будинку та земельних ділянок своєму двоюрідному брату ОСОБА_6 з тим, щоб він діяв як представник продавця , а покупцем була позивач.

Цього ж дня вона передала для відповідача ОСОБА_5 гроші в сумі 24000 гривень в приміщенні відділення Ощадного банку України в м. Баранівка , але розписку про отримання у неї коштів ОСОБА_5 не надала , а вона , довіряючи її, не витребувала її у неї. Решту коштів в сумі 1000 грн. позивач мала віддати пізніше.

Підставою для довіри була та обставина , що відповідач передала наявні у неї документи на будинок, передала ключі від нього , копію свого паспорта , довіреність , а ОСОБА_6 перебував з нею у дружніх відносинах . Решту 1000 гривень вона передала ОСОБА_5 пізніше, але розписку вона знову не дала.

Тому вона попросила у ОСОБА_6 взяти у відповідача розписку про те, що вона отримала 25 000 грн. за проданий будинок та земельні ділянки .

ОСОБА_6 приніс їй розписку, але в ній не було дати і було вказано, що

ОСОБА_5 отримала від неї 25000 грн. не за продаж будинку та земельної ділянки, а за проживання в будинку та користування цим будинком на свій розсуд.

На її телефонні дзвінки та вимоги посвідчити договір ОСОБА_5 не реагує, звинувачує її в тому, що вона винна у непосвідченні договору, а в розписці не вказано про те, що вона отримала від неї 25000 грн. саме за проданий будинок та земельні ділянки.

Позивач ОСОБА_2 зазначає, що вона звернулась до Баранівського відділення поліції з відповідною заявою. Під час перевірки заяви було встановлено, що вона передала ОСОБА_5 25000 гривень за придбаний нею будинок та земельні ділянки, що підтвердила остання, а тому їй 31.10.2016 року було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

Але ОСОБА_5 до цього часу не посвідчила договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок, які знаходяться біля будинку, не бажає приїхати в м. Баранівка та зробити це, а тому вона змушена звернутись до суду з цим позовом з метою захисту своїй законних прав та інтересів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали із підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовних вимог не визнав, вважає їх безпідставними , а тому такими, що задоволенню не підлягають, так як ні позивач, ні її представник допустимих іналежних доказів про укладення між сторонами договору купівлі-продажу будинку не подали до суду.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи із наступного .

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 жовтня 2008 року спадкоємцем майна ОСОБА_7 є його дочка ОСОБА_5 Спадкове майно складається із житлового будинку , що знаходиться в АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0 , 2500 га. та земельної ділянки площею 0,9457 га., що знаходяться там же ( а.с. 7) .

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки , єдиного майнового комплексу , житлового будинку ( квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно пред"явлених вимог позивач стверджує, що 20 березня 2012 року в м. Баранівка Житомирської області був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та земельних ділянок біля цього будинку площею 1,1957 га , у тому числі 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житловою будинку та 0, 9457 га для ведення особистого селянського господарства між нею та ОСОБА_5

Відповідач у своїх письмових запереченнях ( а.с. 17-18) та її представник у судовому засіданні заперечили факт укладення такого договору .

Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею ст. 61 цього Кодексу. Аналогічне правило зазначене у ч. 3 ст. 10 цього Кодексу.

На доведення своїх вимог позивач подала ксерокопію розписки ОСОБА_5 без дати ( а.с. 6) , яка не підтверджує факту отримання останньою коштів від ОСОБА_2 за купівлю-продаж будинку та земельних ділянок . Відповідач у даній розписці зазначила, що вона отримала кошти з ОСОБА_2 за проживання у будинку , який отримала в спадок від батьків в с. Кашперівка , надала повне право на користування будинком на її розсуд.

Тобто зміст вказаної розписки спростовує доводи позивача про укладення із відповідачем договору купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок та підтверджує наявність між сторонами інших правовідносин, які грунтуються на іншому правочині.

Ніяких перепон для отримання ОСОБА_2 розписки від ОСОБА_5 зі сторони останньої про отримання ОСОБА_5 коштів за купівлю-продаж будинку та земельних ділянок у судовому засіданні не встановлено, якби такий договір між сторонами укладався .

Крім цього суд вважає, що подані позивачем інші докази - копія технічного паспорта на спірний житловий будинок на ім"я померлого спадкодавця ОСОБА_7; копія довіреності ОСОБА_5 на ім"я ОСОБА_6, якою останнього відповідач уповноважила на продаж свого будинку і земельних ділянок ; копія заяви до відділення поліції з приводу вчинення відповідачем кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та висновок за результатами повідомлення ( заяви) від 27.10.2016 року ( а.с. 8-11, 26) також не підтверджують факту укладення між сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину , яка встановлена законом , не має наслідком його недійсність , крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однієї із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами , засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватись на свідченнях свідків.

На підставі викладеного суд не обгрунтовує своє рішення показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які були допитані у судовому засіданні та пояснили, що не були присутні особисто при тому, коли позивач та відповідач домовлялись між собою про купівлю- продаж житлового будинку та земельних ділянок і на яких умовах. Про те, що будинок був куплений ОСОБА_2, їм відомо із слів інших осіб.

Правилом ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору , що підтверджується письмовими доказами , і відбулось повне або часткове виконання договору , але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення , суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В судовому засіданні встановлено, що правило ч. 2 ст. 220 ЦК України не може бути застосоване судом в даному випадку ( на яке посилається позивач), так як відповідач заперечує факт укладення договору купівлі -продажу будинку та земельних ділянок, а позивач цього факту в судовому засіданні не довела.

Тому позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 11, 218, 220 ч. 2, 328, 655, 657 ЦК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та земельних ділянок біля цього будинку площею 1,1957 га , у тому числі 0,2500га. для будівництва та

обслуговування житловою будинку та 0, 9457 га для ведення особистого селянського

господарства, що вчинений 20 березня 2012 року в м. Баранівка Житомирської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 дійсним та визнання права власності на вказане нерухоме майно , відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні , в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя: О. П. Михалюк