Справа № 642/4827/16-ц
Провадження № 2/642/101/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грінчук О.П.,

за участі секретаря: Радько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2, про визнання права власності на квартиру,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю, вказуючи, що з 13 червня 2006 року ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Їй на праві приватної власності належить ? частина цієї квартири, а інша ? частина належить її чоловіку ОСОБА_3 Квартира № 4 за адресою: м. Харків, вул. Гиївська, буд. 27 належить ОСОБА_2 на підставі рішення Ленінської районної у м.Харкові Ради Харківської області від 07.04.2009 року № 145. ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою з моменту отримання рішення Ленінської районної у м. Харкові Ради Харківської області від 07.04.2009 р. №145. Позивач користується зазначеною квартирою вже більше 10 років а саме з 13 червня 2006 року, тобто з моменту укладення договору купівлі-продажу. Оскільки квартирою ніхто не користувався, позивач почала користуватися нею, робити ремонт, займатися благоустроєм прилеглої території. За весь час до неї не було ніяких претензій з приводу користування квартирою. Однак вона не може оформити правовстановлюючі документи на квартиру, а тому звернулася з вищевказаним позовом до суду.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, представник позивача надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи. Надав суду свої письмові заперечення(а.с.18), у яких зазначив, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа, ОСОБА_2, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій просила задовольнити позовні вимоги позивача та проводити розгляд справи без її участі(а.с.34)

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 13 червня 2006 року ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Їй на праві приватної власності належить ? частина цієї квартири, а інша ? частина належить її чоловіку ОСОБА_3М.(а.с. 8,9)

Квартира № 4 за адресою: м. Харків, вул. Гиївська, буд. 27 належить ОСОБА_2 на підставі рішення Ленінської районної у м.Харкові Ради Харківської області від 07.04.2009 року № 145.(а.с. 13)

ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою з моменту отримання рішення Ленінської районної у м. Харкові Ради Харківської області від 07.04.2009 р. №145, що підтверджується розпискою, написаною власноручно ОСОБА_2 та її заявою (а.с. 14, 34)

Позивач користується зазначеною квартирою вже більше 10 років а саме з 13 червня 2006 року, тобто з моменту укладення договору купівлі-продажу своєї квартири, що підтверджується заявою ОСОБА_2 та показами позивача, зазначеними у позовній заяві.(а.с. 14, 34)

Згідно довідки, №28277/210701 від 13.12.2016 р., виданої КП "Жилкомсервіс", гр.ОСОБА_4 сім"єю 3 особи згідно рішення РВК№ 145 від 07.04.2009 року була надана однокімнатна ветха квартира АДРЕСА_1, житловою площею 11.7 м2, яку вона зобов"язується відремонтувати за особисті кошти, з подальшим закріпленням даної житлової площі. На даний час у квартирі зареєстрованих немає(а.с.89)

Згідно довідки, наданої Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" від 02.12.2016 року № 9615, вбачається, що згідно архівних матеріалів справи станом на 31.12.2012 р. право власності на квартиру АДРЕСА_2 не зареєстровано.(а.с.90)

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти квартирою, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2, про визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності за набувальною давністю на однокімнатну квартиру, житловою площею 11,7 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: