Справа №589/5658/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Прачук О. В.
Номер провадження 22-ц/788/361/17 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої подією дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнили і просили стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ОСОБА_3 в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 43598,89 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої подією дорожньо-транспортної пригоди та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 18 вересня 2015 року відповідач ОСОБА_5, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, під час керування автомобілем ВАЗ 21099 по вул. Горького у м. Шостка, Сумської області відволікся від дорожньої ситуації, виїхав на полосу зустрічного руху та допустив зіткнення з належним ОСОБА_3 автомобілем ВАЗ 21150, яким керував ОСОБА_4, чим спричинив пошкодження належного позивачці транспортного засобу на суму 43598,89 грн.

Крім того, зазначили, що пошкоджений автомобіль фактично вибув з правомірного володіння позивачів, внаслідок чого ОСОБА_4 був позбавлений можливості користуватися ним і змушений був нести витрати на таксі для здійснення своїх потреб. Названі обставини негативним чином вплинули на його стан самопочуття та стан здоров'я його дружини, яка на момент ДТП була вагітною, у зв'язку з чим йому була заподіяна і моральна шкода, яку він оцінив в сумі 10000 грн.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2016 року позовні вимоги позивачів задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 35832,41 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування франшизи 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_3 1140 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування судових витрат 15,95 грн. та на користь ОСОБА_4 - 97,44 грн.

Вказане рішення суду ПрАТ «СК «Провідна» оскаржило в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Провідна», посилаючись на неповне встановлення судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог стосовно ПрАТ «СК «Провідна».

В доводах апеляційної скарги зазначається, що позивачі не виконали вимог, передбачених законом, щодо повідомлення страхової компанії про страховий випадок і отримання страхової виплати. Також суд першої інстанції невірно вирахував розмір реального збитку, заподіяного позивачам, і безпідставно відніс до судових витрат оплату експертного дослідження. Крім того, витрати на правову допомогу мали бути здійснені не в повному обсязі, як про це просили позивачі.

Отже, рішення суду про стягнення з відповідача ОСОБА_5 на користь позивачки ОСОБА_3 500 грн. майнової шкоди, а на користь ОСОБА_4 2000 грн. моральної шкоди - не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_5 було визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, оскільки він 18 вересня 2015 року о 18 годині 30 хв., керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Горького у м. Шостка, Сумської області, відволікся від керування автомобілем, виїхав на полосу зустрічного руху та допустив зіткнення з належним ОСОБА_3 автомобілем «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_2, що рухався в зустрічному напрямку, яким керував ОСОБА_4, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с.7).

Відповідно до даних нотаріально посвідченої довіреності від 10 квітня 2015 року ОСОБА_4 має право керувати та розпоряджатись належним ОСОБА_3 автомобілем, бути її представником в суді, отримувати відшкодування шкоди (а.с.20).

З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/ 2576110 вбачається, що ОСОБА_5 застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка може статись за участю забезпеченого транспортного засобу, яким є автомобіль «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1. Строк дії полісу з 11 квітня 2015 року до 10 квітня 2016 року включно, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн., розмір франшизи - 500 грн. Страховиком є ПрАТ «СК «Провідна» (а.с.40).

Згідно дефектної відомості від 11 листопада 2015 року при технічному огляді автомобіля «ВАЗ 21150», державний номер НОМЕР_2, встановлено, що при ДТП деформовано та підлягає заміні: вітрове скло, капот, передній бампер в зборі, бризговик лівого переднього крила з лонжероном, ліве переднє крило, ліва та права блок-фари, лівий показник поворотів, радіатор водяний, рамка радіатора, акумулятор 6СТ60, кришка речового ящика, накладка під ліву блок-фару, накладка перемикачів руля, повітряний фільтр в зборі, розширювальний бачок головного гальмівного циліндра, шарнір приводу лівого переднього колеса зовнішній, шарнір приводу лівого переднього колеса внутрішній, картер КПП, опора підвіски двигуна передня, стартер, електровентилятор, гідрокоректор світла фар, патрубок радіатора нижній, розтяжка важеля ліва, шланг радіатора відвідний, підкрильник передній лівий, обліцовка радіатора. Деформовано та підлягає ремонту: крило переднє праве, лонжерон передній правий, панель даху, двері передні ліві, панель рами вітрового вікна, щиток передка, сидіння переднє праве, подушка сидіння задня, передній державний номерний знак, паливний бак, бризговик правого переднього крила, лівий передній пучок електропроводки, мається перегин кузова (а.с.87). Вказані пошкодження зафіксовані на фототаблицях до дефектної відомості (а.с.88-95).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, № 347 від 14 листопада 2015 року, складеного експертом ОСОБА_6, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату оцінки становить 43598,89 грн., а вартість матеріального збитку - 30133,96 грн. (а.с.79-86).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на абсолютне право потерпілого вимагати відшкодування заподіяної шкоди як від винуватої особи, так і від страхової компанії, враховуючи, що відповідачами по справі є, як страхова компанія, так і винна в ДТП особа, тобто власник транспортного засобу, що спричинив пошкодження, а саме: ОСОБА_5, приймаючи до уваги, що відповідальність останнього застрахована, тому суд вважав можливим стягнути зі страхової компанії матеріальну шкоду у вигляді вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача, визначеного у висновку експертного дослідження, зменшену на суму податку на додану вартість, так як на той час позивач не надав доказів, що здійснив ремонт свого автомобіля, та на суму франшизи у розмірі 500 грн., що всього становить 35832 грн. 41 коп.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як зазначено у ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи з вимог ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 6 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.35.1 ст.35 названого Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Згідно ст. 37 Закону України № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, зокрема, є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У пункті 33-1.1. ст. 331 Закону України № 1961-IV йдеться про те, що страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача ОСОБА_3, яким керував позивач ОСОБА_4, та автомобіля відповідача ОСОБА_5 сталася 18 вересня 2015 року.

24 березня 2016 року позивачі подали до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначили, що тільки під час судового засідання 03 березня 2016 року їм від відповідача ОСОБА_5 стало відомо, що цивільна відповідальність останнього, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», тобто позивачі з поважних причин не звернулися до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування та не надали для огляду транспортний засіб (а.с.46-47).

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України № 1961-IV встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Виходячи зі змісту цієї норми, закон пов'язує обов'язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням певних доказів.

Крім того, відповідно до супровідного листа Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2016 року на адресу страховика була надіслана копія уточненої позовної заяви з додатками, в якому суд просив ПрАТ «СК «Провідна» направити свого представника для участі у розгляді даної справи. Вказаний рекомендований лист ПрАТ «СК «Провідна» отримало 13 квітня 2016 року (а.с.51, 52). А 18 серпня 2016 року представник ПрАТ «СК «Провідна» в повному обсязі ознайомився з матеріалами справи, що вбачається з його підпису на відповідній заяві, отже, мав можливість ознайомитись з документами щодо дорожньо-транспортної пригоди (а.с.115).

З копії страхової справи, наданої страховиком, вбачається, що відповідач ОСОБА_5 в передбачений законом строк повідомив ПрАТ «СК «Провідна» про настання дорожньо-транспортної пригоди і пошкодження автомобілів та надав необхідні з цього приводу документи, зазначивши також, що в результаті ДТП заподіяна шкода життю і здоров'ю третіх осіб, а саме ОСОБА_7, тобто, страховику достеменно було відомо про наявність страхового випадку.

З моменту дорожньо-транспортної пригоди, тобто з 18 вересня 2015 року, до часу отримання ПрАТ «СК «Провідна» копії уточненої позовної заяви, ознайомленням представника страховика з матеріалами справи пройшло менше року, однак за цей період вказаний відповідач не використав можливість оглянути пошкоджений автомобіль позивача, який, як вбачається з матеріалів справи, не був відремонтований.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування у зв'язку з неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року колегією суддів до уваги не приймаються.

Також є необґрунтованими посилання ПрАТ «СК «Провідна» на п. 37.1.3 ст. 37 Закону України № 1961-IV, відповідно до якого невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, оскільки факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання встановлені постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року, а розмір заподіяної шкоди - висновком експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, № 347 від 14 листопада 2015 року, з якими представник страховика ознайомився, коли знайомився з матеріалами справи, а також це вбачається з уточненої позовної заяви, яка йому направлялась судом. Крім того, з клопотанням про призначення судової експертизи ПрАТ «СК «Провідна» не зверталось як при розгляді справи в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.

Тому рішення суду в цій частині є законним і обґрунтованим.

Щодо стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» страхового відшкодування, то колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У роз'ясненнях, викладених в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» йдеться про те, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до статті 12 Закону 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи; франшиза не застосовується лише при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих.

Виходячи з вимог ч.2 п.36.2 ст.36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

З огляду на вимоги ст.193 Податкового кодексу України ставка податку на додану вартість встановлена в розмірі 20 відсотків.

Отже, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, № 347 від 14 листопада 2015 року, вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 43598,89 грн., вартість майнової шкоди, завданої власнику автомобіля, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,65) становить 30133,96 грн. При цьому, суб'єкт оціночної діяльності виходив з розрахунку, що вартість майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу, становить: 19292 грн. + 3591,61 грн. + 20715,28 грн. х (1-0,65), де: 19292 грн. - вартість ремонтних робіт, 3591,61 грн. - вартість необхідних для ремонту матеріалів, 20715,28 грн. - вартість деталей, що необхідно замінити при ремонті автомобіля, 0,65 - коефіцієнт фізичного зносу.

Тобто, сума матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,65), становить 30133,96 грн., з якої необхідно відрахувати податок на додану вартість, у зв'язку з тим, що позивачами не надано доказів проведення ремонту автомобіля та його оплату, а також - розмір франшизи.

Податок на додану вартість вираховується наступним чином: 30133,96 грн. (сума матеріального збитку) х 20% (сума ПДВ) : 120% (що складеться з 100% суми збитку та 20% суми нарахованого ПДВ) = 5022,33 грн.

Таким чином, рішення суду в зазначеній частині необхідно змінити та стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивачки ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 24611,63 грн. (30133,96 грн. - 5022,33 грн. (ПДВ) - 500 грн. (франшиза).

Колегія суддів не може погодитись із рішенням суду першої інстанції і в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

За змістом пунктів 2, 46 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатись обов'язок нести інші витрати, не передбачені законодавством.

Витрати, пов'язані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, у разі визнання їх судом необхідними (наприклад, зберігання речових доказів; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача; витрати заявника у справі окремого провадження про відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника, пов'язані з публікацією у місцевій пресі оголошення про виклик до суду держателя цінного папера (стаття 262 ЦПК) тощо) несе сторона, яка заявила про їх вчинення.

Таким чином, витрати за складання експертного дослідження в розмір 900 грн. не є судовими витратами (а.с.16), тому не мають враховуватись судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що наданий адвокатом договір та квитанція до прибуткового касового ордера у розмірі 2000 грн. не можуть бути підставою для відшкодування у повному обсязі здійснених позивачем витрат на правову допомогу, не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку, що витрати в розмірі 2000 грн., пов'язані з оплатою правової допомоги, наданої адвокатом, відшкодуванню не підлягають, оскільки суду не надано акта виконаних робіт та калькуляції вартості з зазначенням часу, витраченого на складання позовної заяви та зібрання доказів.

Зважаючи на те, що колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності зменшення суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_3, та відмови в частині віднесення сплачених за експертне дослідження 900 грн. до судових витрат, тому сума судових витрат, стягнутих судом першої інстанції, також підлягає зміні пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Так, позовні вимоги про стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивачки ОСОБА_3 матеріальної шкоди задоволено на 56,45% (24611,63 грн. * 100% / 43598,89 грн.), тому судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції, який підлягає стягненню з цього відповідача на її користь, становить 275 грн. 02 коп.. (487,20 грн. * 56,45%).

Також позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_5 на користь позивачки ОСОБА_3 матеріальної шкоди задоволено на 1,15% (500 грн. * 100% / 43598,89 грн.), тому з цього відповідача на її користь необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 5 грн. 60 коп. (487,20 грн. * 1,15%). Позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_4 моральної шкоди задоволено на 20% (2000 грн. * 100% / 10000 грн.), тому судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції, який підлягає стягненню з цього відповідача на його користь, становить 97 грн. 44 коп. (487,20 грн. * 20%).

Крім того, ураховуючи, що вимоги апеляційної скарги ПрАТ «СК «Провідна» щодо оскарження рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної шкоди задоволено на 43,55% (100% - 56,45%), тому йому підлягають відшкодуванню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 233 грн. 39 коп. (535,92 грн. * 43,55%), які необхідно стягнути з позивачки ОСОБА_3 на його користь.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.3; 309 ч.1 п.1, 3, 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2016 в даній справі змінити в частині розміру страхового відшкодування, що підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_3 та розподілу судових витрат.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 24611,63 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_3 275 грн. 02 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування судових витрат 05 грн. 60 коп., на користь ОСОБА_8 - 97 грн. 44 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2016 в даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 233 грн. 39 коп. в рахунок відшкодування понесених товариством витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -