Провадження № 2/761/2238/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції місті Києві про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції місті Києві, в якій просила скасувати постанову відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 24 травня 2005 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також звільнити з-під арешту спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, відповідно до заяви від 19.01.2017р. в зв'язку з чим просила звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а також виключити з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт квартири АДРЕСА_1, внесений на підставі постанови державного виконавця Шевченківського відділу ДВС в м.Києві від 24.05.2005 року у виконавчому провадженні за №АА855069.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є донькою померлої матері ОСОБА_2, якій належала квартира АДРЕСА_1. У зв'язку з відкриттям спадщини звернулась до приватного нотаріуса, від якого дізналась що на вказану квартиру накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Шевченківського відділу ДВС в м. Києві від 24.05.2005 року. Оскільки накладений арешт на спірне майно порушує права позивача, остання звернулась до суду за їх захистом.

Представник позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, будь-яких заперечень на позов та заяву про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с 4), яка є матір'ю позивачки ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (а.с. 6), однак в подальшому воно було змінено на «ОСОБА_1», згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с 7).

За життя, померла ОСОБА_2 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с 5).

З Довідки №43/01-16 від 21.02.2017 року виданої приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Бабенко В.В. вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2., померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Між тим, згідно Постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Лисенко О.В. від 24 травня 2005 року на майно ОСОБА_2, зокрема квартиру АДРЕСА_1 було накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження, на підставі примусового виконання виконавчого листа №2-3523 виданого 05 жовтня 2004 року Голосіївським районним судом м. Києва, ВП серії АА № 855069. (а.с. 10).

Листом від 12.08.2016 № б/н року начальник Шевченківського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Хорішко О.О. повідомив про те, що перевірити факт перебування виконавчого документа на виконанні у Відділі та підстави накладення арешту на зазначене рухоме майно не виявляється можливим, оскільки завершені виконавчі провадження по 2012 рік знищені у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_2, державним виконавцем не знято.

Оскільки, виконавче провадження, що було відкрите за заявою стягувача ДВС у Шевченківському районі м. Києва, знищене за терміном зберігання як таке, що завершене, то настають наслідки завершення виконавчого провадження зі скасуванням арешту з майна позивачів, оскільки існування арешту накладений на спірну квартиру унеможливлює реалізацію позивачем свого права набуття права власності, як спадкоємця за законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1281 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст. 37, ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній станом на момент завершення виконавчого провадження) виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення. У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно ізстаттею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням терміну зберігання, що підтверджується листом від 12.08.2016 року № б/н Шевченківського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт,належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, судом достовірно встановлено, що квартира на яку накладено арешт належать померлій ОСОБА_2, враховуючи вищевикладені обставини та накладення арешту на спірне майно перешкоджає позивачці ОСОБА_1, як спадкоємцю першої черги за законом, здійснити право користування та розпорядження цим майно, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виключити з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт квартири АДРЕСА_1, внесений на підставі постанови державного виконавця Шевченківського відділу ДВС в м.Києві від 24.05.2005 року у виконавчому провадженні за №АА855069.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: