Номер провадження 2/754/1090/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю секретаря Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що між нею та відповідачем не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів, відповідач участі у вихованні дитини не бере, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі не надає, тому вона просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, посилаючись на те, що батько зобов»язаний забезпечити дитину повною середньою освітою, що означає, що він також повинен нести матеріальні витрати на підготовку дитини до школи, позивач просить стягнути з відповідача на її користь додатково одноразову щорічну допомогу в серпні місяці в розмірі 1000 грн. на підготовку дитини до школи до її повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення. При цьому пояснила, що у 2007 році вони з відповідачем розлучились, дитина залишилась на повному її утриманні, відповідач надавав матеріальну допомогу в недостатньому розмірі, з 2013 року з дитиною не спілкувався. Позивач зауважила, що дитина має ряд захворювань, потребує спостереження лікарів та лікування. Крім того, дитина відвідує заняття з айкідо, басейн, а також витрачаються кошти на репетиторів з англійської мови та математики.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, вказуючи на те, що в добровільному порядку перераховував аліменти на утримання дитини, а також перераховував кошти на лікування, літній відпочинок та інші потреби дитини. Відповідач зауважив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1800 грн. щомісячно, але він хоче переконатись, що кошти підуть на саме на утримання його дитини. Відповідач зазначив і про те, що він надає матеріальну допомогу матері, яка отримала в липні 2016 року тілесні ушкодження, а також надавав матеріальну допомогу тяжкохворому батькові, який помер 20.10.2016 року. Також, він сам (відповідач) потребує матеріальної допомоги на оздоровлення.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2006 року по 25.11.2008 року (а.с.7-8).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому розмірі відповідач не надає.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, хоча визнав, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1800 грн. щомісячно.

Суд вважає ці вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 1 ст.183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Доказів того, що за станом здоров'я та матеріального становища відповідача він не може сплачувати аліменти на утримання дитини, суду не надано. Також, відсутні докази про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, дочки, сина або інших обставин, що мають істотне значення і можуть вплинути на визначення розміру аліментів. Однак, суд враховує пояснення відповідача про те, що матеріальної допомоги потребує його мати в зв»язку зі станом здоров»я, оскільки зазначена обставина підтверджується наявною медичною документацією (а.с.46-50).

Суд також враховує і те, що відповідачем добровільно перераховувались кошти на утримання дитини (а.с.19-45).

Враховуючи викладене, з урахуванням довідки про заробітну плату відповідача (а.с.61), а також стану здоров»я дитини (а.с.63-67, 71), суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, керуючись виключно інтересами дитини.

Що стосується вимог позивача про стягнення додатково одноразової щорічної допомоги в серпні місяці в розмірі 1000 грн. на підготовку дитини до школи до її повноліття, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Позивачем доказів на підтвердження цих своїх вимог, зокрема в частині розміру суми такої допомоги, суду не надано.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в цій частині позовних вимог в зв»язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 08 вересня 2016 року.

Підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 640, 00грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий