Справа № 510/1704/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2, позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні у його відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.2014 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок № 63 по вул. Болградська в м. Рені Одеської області; витяг з домової книги; копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копії паспортів сторін та іпн.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.2014 р., належить житловий будинок з надвірними спорудами № 63 по вул. Болградська в м. Рені Одеської області.

20 грудня 2014 р. між позивачем та ОСОБА_3 була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами № 63 по вул. Болградська в м. Рені Одеської області. Відповідач, як власник нерухомого майна, продав позивачу вищевказаний житловий будинок, передавши у володіння та користування належний йому обєкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. Позивач вступив у володіння та користування зазначеним майном. На момент укладання угоди про купівлю-продаж нерухомості, сторони не змогли оформити правочин у письмовому вигляді та засвідчити його нотаріально, оскільки правовстановлююча документація на відповідача не була виготовлена, однак сторони домовились зробити це згодом.

Таким чином, з 20.12.2014 р. по теперішній час, позивач фактично, відкрито володіє житловим будинком № 63 по вул. Болградська в м. Рені Одеської області, стежить за його технічним станом, сплачує комунальні послуги тощо.

Тобто, сторони домовилися про усі суттєві умови договору, так відповідач передав позивачу нерухоме майно житловий будинок у натурі, а позивач прийняв його та передав відповідачу обумовлену договором грошову компенсацію. Фактично позивач вступив у володіння та користування зазначеним майном. Через деякий час позивач звернувся до відповідача, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, але останній постійно відмовлявся від зустрічі, мотивуючи тим, що бракує часу. Таким чином, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому позивач звернувся із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав.

У звязку із вищевикладеними обставинами ОСОБА_1 вважає, що має всі підстави для визнання за ним права власності на житловий будинок № 63 по вул. Болградська в м. Рені Одеської області, оскільки правочин між сторонами фактично відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за ним.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав покупцю нерухомість в натурі. Позивач фактично вступила в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач запропонував відповідачу привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від нього обставин, зробити це не вдалося. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки відповідача щодо житлового будинку (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на предмет договору житловий будинок № 63 по вул. Болградська в м. Рені Одеської області, за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 657 ЦК України 2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 63 по вул. Болградська в м. Рені Одеської області, який складається з: житлового будинку літ. А, житловою площею 22,8 кв. м., загальною площею 50, 4 кв. м., літньої кухні літ. Б; сараїв літ. Е, Ж, З; вбиральні літ. И; огорожі № 1-4, 5; споруди № 6, розташованих на земельній ділянці площею 600 кв. м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.І. Дудник