Справа № 716/1275/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2017 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Пухарєвої О.В.
секретаря - Кульки О.М.,
за участю позивача- ОСОБА_1.,
представника позивача- ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: орган опіки і піклування Заставнівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом (який в подальшому доповнила) до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_4, матір"ю якої є ОСОБА_2. Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2012 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрано від її батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без позбавлення батьківських прав. Починаючи із серпня 2012 року малолітня ОСОБА_4 проживає із своєю бабусею ОСОБА_1 в АДРЕСА_1. Мати дитини - ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, не займається її вихованням, не відвідує та матеріально не утримує її, дитина повністю знаходиться на утриманні бабусі ОСОБА_1 Згідно розпорядження Заставнівської РДА Чернівецької області № 366 від 09.09.2012 над ОСОБА_4 встановлено опіку та призначено опікуном бабусю ОСОБА_1 Виконавчий комітет Чуньківської сільської ради Заставнівського району 18.02.2016 прийняв рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її малолітньої доньки- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач зазначає, що відповідно до сімейного законодавства батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та заяву про збільшення позовних вимог, а саме щодо стягнення аліментів із ОСОБА_2 підтримали повністю, обгрунтували вищенаведеним.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, оскільки повідомлялася про дату і місце судового засідання судовою повісткою, про що свідчить її підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Заставнівської РДА, будучи належним чином повідомлений про дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, по невідомій суду причині.
Відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду даної цивільної справи у відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.
Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Статтею 165 СК України визначено особи, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Зокрема, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Встановлено, що малолітня ОСОБА_4 проживає з позивачкою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, що вбачається із акту обстеження умов проживання №136 від 25.12.2015 (а.с.16). Тому позивачем, як особою з якою проживає дитина, правомірно пред'явлено позов до Заставнівського районного суду про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась ОСОБА_4. З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.01.2010, яке видане виконкомом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_5 являється матір"ю малолітньої ОСОБА_4. Із копії повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 08.09.2016 (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі.
Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2012 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрано від її батьків: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення їх батьківських прав на дитину. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 передано органу опіки та піклування Васильківської РДА Київської області (а.с. 25 зворот).
Згідно розпорядження Васильківської РДА Київської області № 1160 від 30.08.2012 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в сім"ї бабусі ОСОБА_1, в АДРЕСА_1 (а.с.26).
Згідно розпорядження Заставнівської РДА №366р від 19.09.2012 встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначивши опікуном ОСОБА_1, жительку АДРЕСА_1 (а.с.27).
Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 вихованням та утриманням доньки не займається, не відвідує дочку протягом тривалого часу, не спілкується з нею, не цікавиться її успішністю, не піклується про її здоров'я, фізичний та моральний розвиток, про створення належних умов для її проживання та виховання, не цікавиться її матеріальним забезпеченням.
Зазначені обставини підтверджуються також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які пояснили, що малолітня ОСОБА_4 проживає із бабусею, матір дитини не проходить до дитини, не цікавиться її життям , не спілкується з нею, не займається її вихованням та не підтримує матеріально. Від дитини про існування матері нічого не чули, дитина говорить тільки про бабусю.
Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року , діючої на Україні з 27.09.1991 року , держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, небхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і саціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що відповідач не спілкується з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та не відвідує її в будинку бабусі та садочку, що в с.Чуньків Заставнівського району, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не підтримує матеріально. Така поведінка ОСОБА_2 свідчить про те, що остання без поважних причин повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків та свідомо нехтує ними, що відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення їх батьківських прав.
Згідно рішення виконавчого комітету Чуньківської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №6 від 18.02.2016 (а.с.24), вбачається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З висновку органу опіки та піклування Заставнівської РДА № 01-39/21-812 від 04.04.2016 вбачається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 48).
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_2 безпідставно ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню доньки ОСОБА_4 її належить позбавити батьківських прав по відношенню до останньої.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, та роз'яснень викладених в абз. 7 п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч.3 ст.166 СК України особа при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 ч.1 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Судом встановлено, що з моменту відібрання малолітньої ОСОБА_4 від батьків та під час проживання її в будинку бабусі ОСОБА_1, ОСОБА_2 ні фінансової, ні будь-якої іншої допомоги на утримання доньки не надала.
Згідно довідки Заставнівського РЦЗ № 01-15/69 від 06.01.2017 ОСОБА_2 не зареєстрована в РЦЗ як шукаюча роботу чи безробітна (а.с.67).
Згідно довідки Заставнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області №5689 від 30.12.2016 відсутній будь-які виконавчі документи на виконанні про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1 (а.с.66).
Згідно довідки Чуньківської сільської ради Заставнівського району №261 від 25.12.2015 ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 разом із співмешканцем ОСОБА_9 (а.с.17).
Беручи до уваги, що згідно ч.2, ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини, суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину, визначивши його розмір 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше мінімальної суми, визначеної законом у ч. 2 ст. 182 СК України.
Враховуючи наведене, вимоги ст. 182 ч.1 СК України, суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 23.09.2016 і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» не справляється за поданням заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.
При цьому, згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі 1102,40 грн.
На підставі ст.ст. 150, 152, 155, 164, 165,166,180, 182-184 СК України, ст.8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та керуючись ст.3, ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 10, 11, 60, 74, 76, 88,212, 214, 215, 218, 224-228 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, жительку АДРЕСА_1 позбавити батьківських прав щодо її доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, жительки АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в розмірі 1/4 частки від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи із 23 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, жительки АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі 1102,40 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду після набрання законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Пухарєва