Справа № 444/2115/15 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/509/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Ванівського О.М., Левика Я.А.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 3456 грн. за проведення експертизи № 41.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги можливість виділу позивачці належної їй частки приміщень відповідно до її частки у нерухомому майні згідно висновку експерта № 41. Вказує, що кожен із співвласників спірного будинку має свої окремі входи до своїх частин будинку, земельна ділянка відповідача, яка призначена для обслуговування його частини будинку, огороджена та має окремий вхід, посилання суду на те, що позивачкою було зруйновано стіни будинку не відповідають дійсності, оскільки такі були відремонтовані. Суд безпідставно стягнув з позивачки витрати за проведення судової експертизи, оскільки відповідач не надав доказів, що саме ним такі витрати були проведені. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної справи, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

За положеннями ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Районним судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.09.2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради від 30.08.2007 року № 445 ОСОБА_2 є власником 34/100 частки будинку АДРЕСА_1. 66/100 частин вказаного будинку належить ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку № 41 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 14.06.2016 року експертом ОСОБА_6, запропоновано один варіант розподілу житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.76-80). При цьому експерт виходив з того, що згідно даних технічного паспорту виданого Червоноградським бюро технічної інвентаризації від 06.09.2007 року площа будинку 107,6 кв.м. До складу житлового будинку входять такі приміщення: тамбур під літ. 1-1 - 5,0 кв.м.; коридор під літ 1-2 - 5,9 кв.м.; кухня під літ. 1-3 - 37 кв.м; житлова кімната під літ. 1-4 - 22,4 кв.; тамбур під літ 2-1 - 3,0 квм; підсобна під літ 2-1 -8,8 кв.м; коридор під літ 2-2 - 3,6 кв.м; кладова під літ 2-3 - 3,7 кв.м; житлова кімната під літ. 2-4 -12,12 кв.м; житлова кімната під літ 2-5 -19,0 кв.м.; житлова кімната під літ. 2-6 - 20,4 кв.м.

Під час огляду експертом встановлено, що в будинку було здійснено перепланування, здійснено добудови та надбудови кожним із співвласників. Зокрема, як ствердив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 в приміщенням 1-3 та 1-2 демонтовані стіни, здійснено надбудову над даними приміщеннями, а приміщення 1-1 взагалі не існує.

За змістом частини першої ст.376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об»єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої ст. 376 ЦК України.

В розумінні частини першої ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об»єкт , а й об»єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об»єкта здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об»єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Об»єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об»єкти не є об»єктами права власності (ч.2 ст. 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно із нормами ст. ст. 364, 367 ЦК України.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи №6-1328 цс 15 та є обов»язковою для всіх судів України.

Установивши факт самочинної реконструкції будинку АДРЕСА_1, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що такий не може бути поділений між співвласниками, тому в позові слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів оплати відповідачем за проведення експертизи у розмірі 3456,00 грн. не заслуговують на увагу, оскільки ухвалою суду про призначення експертизи від 18.12.2015 року оплата вартості експертизи була покладена саме на відповідача ОСОБА_4 і, як убачається з висновку № 41 судової будівельно-технічної експертизи, 26.02.2016 року було здійснено оплату вартості експертизи стороною по справі (а.с.75,76).

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: