Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, підрозділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, треті особи без самостійних вимог КС «Скарбниця», ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Укртелеком», про зняття арешту із заставного майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, підрозділу примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, треті особи без самостійних вимог КС «Скарбниця», ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Укртелеком», про зняття арешту із заставного майна, в якому просить зняти арешти з квартири, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Східна, 21/2 та належить на праві власності ОСОБА_2 і знаходиться в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна» згідно договору іпотеки № PML-800/037/2007 від 23.07.2007 року та договору відступлення права вимоги № б/н від 29.06.2010 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 23.07.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML-800/037/2007 про надання кредиту.

29.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. 29.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги № б/н. Згідно з умовами вказаних договорів ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML- 800/037/2007 від 23.07.2007 року, договором іпотеки № PML-800/037/2007 від 23.07.2007 року, укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2

Для забезпечення повного та своєчасного виконання зобовязань із ОСОБА_2 перед позивачем за кредитним договором, 23.07.2007 року між сторонами був укладений договір іпотеки № PML-800/037/2007, що посвідчений у цей день приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним № 1820. Предметом договору іпотеки є квартира № 2 за адресою: м. Ужгород, вул. Східна, 21, та належить ОСОБА_2 (предмет застави).

В середині жовтня 2016 року позивачу стало відомо, що Ужгородським МВ ДВС, Ужгородським РВ ДВС та підрозділом примусового виконання рішень ГТУЮ в Закарпатській області відносно зазначеного майна накладено арешти, а саме: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2008 року, АА № 673398 підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Закарпатській області; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.10.2011 року ВП № 29007852, виданою головним державним виконавцем відділу ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.01.2012 року ВП № 30677369, виданою заступником начальника Ужгородського MB ДВС ОСОБА_5; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.02.2012 року ВП № 30643625, виданою державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_6

Посилаючись на положення ст.ст. 3, 7 Закону України «Про іпотеку» позивач зазначає, що іпотекодержатель не може використати своє право на задоволення своїх вимог за рахунок вартості предмету іпотеки, оскільки державною виконавчою службою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2

Згідно договору іпотеки вартість предмета застави складає 329553.00 грн. Згідно звіту про оцінку майна ПП «Аргумент» від 10.08.2015 року вартість майна складає 305297,00 грн. Водночас розмір заборгованості, яка підлягає стягненню, згідно розрахунку заборгованості станом на 04.11.2016 року складає 718735,68 грн., що є значно більше, ніж вартість заставного майна, що унеможливлює задоволення вимог третіх осіб за рахунок вартості предмету іпотеки. Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» має пріоритет на задоволення своїх вимог перед іншими особами.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні наведеним в позовній заяві, просив зняти арешти з квартири, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Східна, 21/2 та належить на праві власності ОСОБА_2 і знаходиться в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна» згідно договору іпотеки № PML-800/037/2007 від 23.07.2007 року та договору відступлення права вимоги № б/н від 29.06.2010 року, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2008 року, АА № 673398 підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Закарпатській області, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.10.2011 року ВП № 29007852, виданою головним державним виконавцем відділу ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.01.2012 року ВП № 30677369, виданою заступником начальника Ужгородського MB ДВС ОСОБА_5 та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.02.2012 року ВП № 30643625, виданою державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_6

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неприбуття суду не повідомила, а тому суд розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у судове засідання не зявився, однак подав клопотання в якому просить розглянути справу без участі уповноваженого представника Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області.

Представник відповідача підрозділу примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ в Закарпатській області у судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить провести розгляд справи без участі відділу примусового виконання рішень управляння ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

Представник відповідача Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області у судове засідання не зявився, однак подав клопотання в якому просить розглянути справу без участі представника Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

Представник третьої особи ПАТ «Укртелеком» у судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без участі представника ПАТ «Укртелеком» за наявними матеріалами, проти задоволення позову не заперечують, оскільки станом на день подання цієї заяви ОСОБА_2 не має заборгованості перед ПАТ «Укртелеком».

Представники третіх осіб КС «Скарбниця» та ПАТ «ОТП Банк» у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неприбуття суду не повідомили, а тому суд розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

При цьому суд виходить із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 23.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є, відповідно до свого статуту, ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ML-800/037/2007, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит в сумі 55400 доларів США зі сплатою 15.11 % річних, строком до 23.07.2032 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № PML-800/037/2007 від 23.07.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 1820, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю ОСОБА_2 на праві приватної власності. Згідно договору іпотеки вартість предмета іпотеки становить 329553,00 грн.

З досліджених в судовому засіданні договорів купівлі-продажу кредитного портфелю б/н та договору відступлення права вимоги б/н від 29.06.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-800/037/2007 від 23.07.2007 року та договором іпотеки № PML-800/037/2007 від 23.07.2007 року, укладеними між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк», щодо права вимоги до боржника ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання щодо виконання умов кредитного договору, належним чином не виконала, внаслідок чого відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, її прострочена заборгованість станом на 04.11.2016 року складає по кредитному договору № МL-800/037/2007 від 23.07.2007 року 718735,68 грн.

Як вбачається з матеріалів справи Ужгородським МВ ДВС, Ужгородським РВ ДВС та підрозділом примусового виконання рішень ГТУЮ в Закарпатській області відносно вказаної квартири, яка перебуває в іпотеці позивача накладено арешти та оголошено заборони на її відчуження на користь третіх осіб, а саме:

постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2008 року, АА № 673398 підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області, в інтересах ЗАТ «ОТП Банк»;

постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.10.2011 року ВП № 29007852, виданою головним державним виконавцем відділу ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4, в інтересах стягувача КС «Скарбниця»;

постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.01.2012 року ВП № 30677369, виданою заступником начальника Ужгородського MB ДВС ОСОБА_5, в інтересах стягувача АТ «ОТП Банк»;

постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.02.2012 року ВП № 30643625, виданою державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_6, в інтересах стягувача ВАТ «Укртелеком».

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК України).

Згідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (у редакції чинній на момент проведення виконавчих дій щодо майна ОСОБА_2В.), арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (у редакції чинній на момент проведення виконавчих дій щодо майна ОСОБА_2В.) стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Як вбачається із договору іпотеки № PML-800/037/2007 від 23.07.2007 року, за яким в іпотеку позивачу передано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, її заставна вартість складає 329553,00 грн., проте, відповідно до розрахунку заборгованість відповідачки станом на 04.11.2016 року складає по кредитному договору № МL-800/037/2007 від 23.07.2007 року 718735,68 грн., що значно перевищує вартість предмету застави.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 постанови № 5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» розяснив, що за змістом частини четвертої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи наведене та те, що накладення арештів на вказане нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,вже після передачі його в іпотеку порушує право позивача як іпотекодержателя на переважне перед іншими кредиторами право, встановлене ст. 1 Закону України «Про іпотеку» на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 57-60, 64, 208, 209, 215-218, 294 ЦПК України, ст.ст. 572, 575 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 7 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 52, 55 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зняти арешти з квартири, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Східна, 21/2 та належить на праві власності ОСОБА_2 і знаходиться в іпотеці Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» згідно договору іпотеки № PML-800/037/2007 від 23.07.2007 року та договору відступлення права вимоги № б/н від 29.06.2010 року, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2008 року, АА № 673398 підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції в Закарпатській області, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.10.2011 року ВП № 29007852, виданою головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.01.2012 року ВП № 30677369, виданою заступником начальника Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.02.2012 року ВП № 30643625, виданою державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7