Справа № 357/7976/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4 цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 19.07.2016 року звернувся до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з дітьми за адресою: АДРЕСА_1. Вона не піклується належним чином про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання. Відомості про батька дітей записані згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. У червні 2015 року служба у справах дітей Білоцерківської міської ради зверталась до суду з позовом до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 з причини неналежного виконання матір'ю своїх батьківських обов'язків. Згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 29.10.2015 року (справа № 357/8014/15-ц) в задоволенні позовних вимог було відмовлено та попереджено відповідача про необхідність змінити своє ставлення до малолітніх дітей, в іншому випадку вона може бути позбавлена батьківських прав щодо них. З часу винесення рішення відповідач жодним чином не змінила свій спосіб життя та надалі продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків. Зокрема, до цього часу старші діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не влаштовані до шкільного навчального закладу № 20 «Берізка», куди видані направлення управлінням освіти і науки Білоцерківської міської ради (лист від 13.06.2016 року № 418). Молодшому сину ОСОБА_6 мати не надає належного медичного догляду, на рекомендації дільничного лікаря не реагує, від обстеження не відмовляється, однак на прийом до вузьких фахівців з дитиною не звертається. Згідно з інформацією Білоцерківського міського центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 04.11.2015 року сім'ю ОСОБА_5 в черговий раз взято під соціальний супровід з метою подолання складних життєвих обставин. Тривалий час відповідач ігнорувала запропоновану психологічну допомогу і не з'являлась на консультації до спеціаліста. 10.06.2016 року від матері до центру надійшло повідомлення про те, що до малолітньої ОСОБА_3 з боку сторонньої особи були скоєні дії сексуального характеру. В той же день фахівцем було запропоновано консультацію психолога, відповідач погодилась на консультацію, але тричі без поважних причин не з'являлась у визначені терміни. 22.06.2016 року відповідач привела дитину на консультацію до психолога, в ході якої було з'ясовано, що у дівчинки не виявлено суттєвих ознак потерпання від насильства, інтелектуальний розвиток дитини нижчий вікової норми, що пояснюється педагогічною занедбаністю, мати не розуміє проблемності ситуації для дитини не визнає власної провини у формуванні затримки розвитку дочки. Відповідач не виконує рекомендації лікарів щодо своєчасного обстеження та лікування малолітнього ОСОБА_5, який має значні відхилення у стані здоров'я. При відвідуванні сім'ї ОСОБА_3 лікарем та медичною сестрою було виявлено, що в помешканні брудно, відсутнє світло, газ, діти неохайні, одягнені не по сезону та не мають належного догляду. У дітей відсутні іграшки, мати буває часто відсутня вдома, в цей час за дітьми доглядають бабуся дітей та їх дядько. Питання про позбавлення батьківських прав відповідача розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради, на яке вона не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце засідання комісії. Комісія дійшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. В зв'язку з вище викладеним, позивач просить в судовому порядку позбавити батьківських прав відповідача щодо її малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, стягнути з відповідача аліменти на утримання її малолітніх дітей відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/2 частини від усіх видів її доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні представник позивача, за дорученням у справі, ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача, за дорученням у справі, ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і просила не позбавляти її батьківських прав відносно її дітей, та зазначила, що вона своїх дітей дуже любить і піклується про них, однак на сьогоднішній день вона знаходиться в скрутному матеріальному та життєвому становищі, на даний час вона змінила місце проживання з дітьми, в якому поліпшені умови, займається дітьми та займається здоров'ям молодшого.

В судовому засіданні представник відповідача, адвокат за договором ОСОБА_9, позовні вимоги не визнала, просила в позові відмовити.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, відомості про батька дітей записані згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України ( а.с. 3-5, 6-8).

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Біла Церква Київської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1., за цією ж адресою зареєстровані її неповнолітні діти, що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 20).

29.10.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та попереджено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про необхідність змінити своє відношення до малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та попереджено її, що у разі не зміни своєї поведінки по відношенню до дітей, вона може бути позбавлена своїх батьківських прав відносно малолітніх дітей, (а.с. 10-11).

Згідно листів Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 28.01.2016 року та 26.04.2016 року (а.с. 12 з зворотного боку, а.с. 13), сім'я ОСОБА_2, перебуває під соціальним супроводом Білоцерківського міського Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з 08.08.2014 року та з 04.11.2015 року, сім'я ОСОБА_2 в черговий раз взята під соціальний супровід з метою подолання складних життєвих обставин. Однак, ОСОБА_2, продовжує неналежним чином виконувати батьківські обов'язки, часто йде з дому, залишаючи дітей на свою матір. Невирішеними залишаються питання: проходження медичного обстеження ОСОБА_5 з метою призначення лікування та влаштування в дошкільний навчальний заклад № 21 ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно листа Комунального закладу Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» від 10.06.2016 року (а.с. 14), сім'я ОСОБА_2, з 2010 року знаходиться під супроводом міського центру соціальної служби у справах дітей та молоді. Наймолодша дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, має значні відхилення у здоров'ї, протягом 2015 року постійно надавалися направлення до ендокринолога, невропатолога, окуліста, на ЕКГ. Для ефективного проведення імунізації та подальшого спостереження за дитиною потрібно до обстеження її вузькими фахівцями. Мама від обстеження не відмовляється, однак і на прийом до вузьких фахівців з дитиною не звертається, про це неодноразово повідомлялось службам з питань сім'ї, дітей та молоді та соціальним працівником, які ведуть сім'ю під супроводом. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 не оформлені в дошкільний навчальний заклад, зі слів матері, медична комісія пройдена, але документів для заключного висновку вона не пред'явила. При активних відвідуваннях дітей на дому сімейним лікарем та медичною сестрою, мами вдома не було. Під час останнього відвідування, 28.01.2016 року - мама відсутня, діти знаходилися з бабусею. В хаті брудно, відсутнє світло, газ, діти не охайні, одягнені невідповідно сезону та не мають належного догляду. У дітей відсутні будь-які матеріали для психо-фізіологічного розвитку (книги, розвиваючі ігри та інші). Мама часто буває відсутня вдома, у вихованні та догляді за дітьми участі не приймає.

04.03.2015 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, 11.12.2015 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с. 32, 33) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у вигляді попередження.

Відповідно до висновку від 14.07.2016 року (а.с. 9) Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Однак, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2, змінила своє ставлення щодо виховання своїх неповнолітніх дітей, а саме: згідно акту обстеження умов проживання від 15.02.2017 року (а.с. 79-80), було проведено обстеження умов проживання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_2. Житло розміщене на першому поверсі одно поверхового будинку, складається з 2-х кімнат: орендоване (оплата за оренду будинку 1200 грн. та комунальні послуги) зі слів матері дітей, без укладення договору оренди. В даному будинку проживають: ОСОБА_2, мати дітей, діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Умови проживання створені для проживання дітей: сім'я ОСОБА_5 орендує частину житлового будинку, який складається з 2-х кімнат, одна з яких закрита, тому що, зі слів матері, в ній зберігаються речі власника житла, на час проведення обстеження умов проживання сім'ї в будинку було прибрано, тепло, помешкання опалюється газом, підключено світло та проведено водопостачання, у кімнаті в якій проживає родина, є два великих ліжка, шафа для одягу, стінка, телевізор. Діти забезпечені необхідним одягом, взуттям та іграшками, санітарно - гігієнічний стан будинку задовільний.

Висновок комісії: Комісією встановлено, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 створені задовільні житлово-побутові умови для проживання дітей.

Згідно довідки виданої Центром соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» від 19.12.2016 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебувають в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» з 14.11.2016 року по теперішній час.

Згідно показів свідка ОСОБА_11, який являється зав. амбулаторного відділення КЗПМСД № 1, відповідач змінила своє ставлення по відношенню до здоров'я її дітей, а саме: старших дітей влаштувала до навчального закладу, займається здоров'ям дітей, особливо молодшого сина, та виконує вказівки спеціалістів. Діти проходять щеплення, але не всі, однак це не є обов'язком батьків, а являється їх правом, робити щеплення чи відмовлятись від них.

Свідок ОСОБА_14, фахівець із соціальної роботи Білоцерківського центру соціальної служби, зазначила, що відповідач дуже змінилась, змінила своє ставлення до виховання дітей, змінила їх умови проживання, займається їх вихованням, регулярно відвідує з дітьми лікарів, діти охайні та вдягнені по сезону, тобто виконує батьківські обов'язки по відношенню до своїх дітей.

Свідок ОСОБА_13 соціальний педагог «Злагода», в судовому засіданні пояснила, що старші діти ОСОБА_4 і ОСОБА_3 перебувають на денній формі в центрі «Злагоді», а на ніч мати забирає їх до дому, на сьогоднішній день до матері претензій не має, видно що діти виховуються в любові, мати займається їх вихованням, намагається по мірі своєї можливості забезпечувати їх, діти ідуть на контакт, та мають тісний зв'язок з матір'ю.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини ( ст. 151 СК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України).

Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідач надала до суду належні, допустимі та переконливі докази в їх підтвердження щодо спростування обставин зазначених позивачем.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінила своє відношення до малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, визнає свою провину перед дітьми.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, щире каяття відповідача, інтереси дітей, те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, враховуючи, що дії Служби у справах дітей та фахівців із соціальної роботи Білоцерківського центру соціальної служби дали позитивний результат, надаючи відповідачу можливість налагодити відносини з дітьми та виконувати належним чином свої батьківські обов'язки, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити та попередити відповідача, що в разі ухилення від виконання батьківських обов'язків вона може бути позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Керуючись ст.ст. 12, 150, 151, 164, 165 СК України, ст.ст.10,11,60,61,88,212-215, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та стягнення аліментів на дітей, відмовити.

Попередити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про недопущення ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та попередити, що в разі ухилення від виконання батьківських обов'язків вона може бути позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Контроль за виконанням ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей покласти на органи опіки та піклування Білоцерківської міської ради Київської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Бондаренко