№566/24/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року смт. Млинів Рівненської області Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі: Гутюк С.Е.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк» звернулось в Млинівський районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає.

В судовому засіданні представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк» позов підтримав повністю і вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 25 березня 2009 року ОСОБА_2 25 березня 2009 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з умовами договору банком передано відповідачу кредитну карту, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 100,00 грн., в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені в заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним.

При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредиту у розмірі 2,5% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.

3гідно умов п.п 5.5.1, 5.5.2 Кредитного договору, при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п. 5.2, 5.3, 5.4 Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п.5.5.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році.

Отже, датою 31 березня 2015 року (останній день строку дії карти) визначено кінцеву дату для здійснення Позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені Тарифами при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов'язань за Кредитним договором та припинення зобов'язань в цілому.

Відповідно до п.4.8 Кредитного договору відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами, оскільки розрахунок заборгованості здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо позовної давності в частині нарахованної пені та штрафів, Банк повідомляє, що позовна давність це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України).

Відповідач 11 серпня 2011 року зверталась до відділення Банку з вимогою перевипуску карти. Банк надав таку можливість, на що було укладено новий кредитний договір відповідно з умовами та правилами надання банківських послуг, які на той час були актуальні та затвердженні Наказом Банку № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на коритсь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом №б/н від 25 березня 2009 року у розмірі 11 282,64 грн. та стягнути сплачений банком судовий збір.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, так як в дійсності 25 березня 2009 року в Дубенському відділенні Рівненської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» нею було підписано заяву про надання вказаним вище банком послуг, а саме вона отримала кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом в сумі 100 грн. В позовній заяві зазначається, що за користування кредитними коштами вона повинна була сплачувати відсотки в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Однак з цим вона не може погодитись, оскільки в заяві на отримання кредитної картки було зазначено що за користування кредитними коштами вона повинна сплатити 2,5% щомісяця із розрахунку 360 днів у році. Про нарахування відсотків на суму залишку заборгованості в заяві не описувалось.

З моменту отримання картки «Універсальна» , а саме з 25 березня 2009 року по травень 2009 року кредитних коштів з картки «Універсальна» не знімала.

За період з 16 травня 2009 року по 12 серпня 2011 року, включно, вона отримувала кредитні кошти від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і здійснювала погашення заборгованості, шляхом відрахування коштів з іншої картки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», якою користувалася. З наданим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунком заборгованості за користування кредитними коштами за період з 2 березня 2009 р. по 12 серпня 2011 року вона погоджується повністю.

12 серпня 2011 року вона отримала кредитні кошти від банку в сумі 1968,45 грн. Тобто станом на 13 серпня 2011 року воназаборгувала банку 2331,02 грн. тіла кредиту., 6,09 грн - залишок заборгованості по відсотках, і на 12 серпня 2011 року було нараховано 0,91 грн. відсотків на залишок заборгованості за кредитом. Загальна заборгованість по тілу кредиту 2331,02 та нарахованих відсотках 07,00 грн, становила 2338,02 грн.

Впродовж одного місяця користування кредитними коштами, тобто 12 вересня 2011 року та 19 вересня 2011 року нею, відповідачкою, для погашення кредитної заборгованості на рахунок банку були внесені кошти в сумі 1600,00 грн. Таким чином станом на 19 вересня 2011 р. заборгованість по кредиту перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» становила 738,02 грн. В період з 19 вересня 2011 року по 20 листопада 2011 року заборгованість по кредиту я не гасила.

24 листопада 2011 року частково погасила заборгованість по кредиту на суму 400 грн.

01 червня 2012 року частково погасила заборгованість по кредиту на суму 400 грн. З 01 липня 2012 року по дату звернення позивача до суду вона кредитну заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не гасила, а тому станом на 30 листопада 2015 року, згідно проведених нею розрахунків, розмір її заборгованості по тілу кредиту та відсотках перед позивачем по справі становить 1116,61 грн.

У зв'язку з наведеним вище, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотках на суму 1116, 61грн. визнає повністю

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з неї заборгованості за кредитом на суму 1650,30 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом на суму 5712,01 грн., вважає необгрунтованими, а тому в їх задоволенні просить відмовити.

Суд, заслухавши думку позивачки та дослідивши матеріали цивільної справи, з врахуванням зібраних по справі доказів приходить до висновку, що в позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягають до задоволення частково, з наступних підстав: копією заяви від 25 березня 2009 року та умовами надання банківських послуг підтверджується, що ОСОБА_2 отримала кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом 100 грн. Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 2,5% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки. Сплата заборгованості за кредитним лімітом може здійснюватись як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і списанням банком коштів із платіжної картки № 280177.

(а.с.7-13)

З копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11 серпня 2011 року вбачається, що ОСОБА_2 укладено новий кредитний договір відповідно з умовами та правилами надання банківських послуг.

(а.с.64,65)

Розрахунком заборгованості за договором № б/н від 25 березня 2009 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_3, станом на 30 листопада 2015 року підтверджується, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 2766,91 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками 5 712,01 грн., в т.ч. залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість 5712,01 грн., заборгованість за пенею та комісією 1790,26 грн., заборгованість по штрафах 1013,46 грн., разом 11282,64 грн.

(а.с.4-5)

У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК).

Визначення поняття «зобовязання» міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таким чином, підлягає до стягнення в повному обсязі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) в сумі 2 766,91 грн.та заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 5 712,12 грн.

Що ж стосується стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за пенею і комісією в сумі 1 790,26 грн. та штрафів у сумі 500 грн. (фіксована частина) та 513,14 грн. (процентна складова), то суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити у звязку із закінченням строків позовної давності.

Як вказала в судовому засіданні відповідачка 01 червня 2012 року вона частково погасила заборгованість по кредиту на суму 400 грн. З 01 липня 2012 року по дату звернення позивача до суду вона кредитну заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не гасила.

В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник позивача ПАТ «ПриватБанк» пояснив, що 08 лютого 2013 року та 21 вересня 2015 року відбулось автоматичне списання коштів на суми 1,3 грн. та 118,44 грн. на підставі попередньої письмової домовленості між банком та клієнтом ОСОБА_2

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25 березня 2009 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_3, складеного станом на 30 листопада 2015 року, вбачається, що 01 червня 2012 року кредит було погашено на суму 400 грн., а далі 08 лютого 2013 року на 1,3 грн., до 21 вересня 2015 року жодних коштів з метою погашення кредиту не надходило, 21 вересня 2015 року кредит погашено на суму 118,44 грн.

(а.с.4-5)

Як вбачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 27 грудня 2010 року.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом установлено, що згідно з умовами кредитного договору (пунктами 3.1, 3.3) позичальник ОСОБА_2 зобовязана здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником ОСОБА_2 частинами до 25 числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 перестала виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом 01 червня 2012 року, у звязку із чим у неї утворилась заборгованість за кредитним договором, а банк звернувся до суду з позовом до неї 16 січня 2016 року.

Отже, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа. (постанова Верховного Суду України 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14)

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. (Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 614 цс 14)

На думку суду, підлягають до задоволення судові витрати повязані з оплатою судового збору, так як у відповідності до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем ПАТ «ПриватБанк» оплачено судовий збір у сумі 1218 грн.00 коп., що обєктивно підтверджується платіжними дорученнями від 17 грудня 2015 року.

(а.с.19)

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 10, 18, 48, 224-228 ЦПК України,

ст.ст. 526,527, 1050, 1054 ЦК України,

суд, -

РІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1, жительки АДРЕСА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у кредитному договорі б/н від 25 березня 2009 року в сумі 2 766 (дві тисячі сімсот шістдесят шість) гривень 91 копійку та заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 5 712 (пять тисяч сімсот дванадцять) гривень, 12 копійок, а всього - 8 479 (вісім тисяч чотириста сімдесят дев'ять) гривень, 03 копійки

на р/р № 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за .

(ідентифікаційний номер ОСОБА_2 НОМЕР_1)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1, жительки АДРЕСА_2, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок

на р/р № 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за .

(ідентифікаційний номер ОСОБА_2 НОМЕР_1)

В частині позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за пенею і комісією в сумі 1 790 (одна тисяча сімсот девяносто) гривень, 26 копійок та штрафів у сумі 500 (п'ятсот) гривень (фіксована частина) та 513 (п'ятсот тринадцять) гривень 14 копійок(процентна складова) відмовити у зв'язку з закінченням строків позовної давності

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура