Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обєкт застави за договором позики,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обєкт застави за договором позики.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просять суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визнати за ОСОБА_1 право власності на обєкт застави за договором позики від 10 лютого 2015 року, а саме автомобіль марки CHRYSLER, модель SEBRING кабріолет легковий, 1C3EL65RX5N537318, обємом двигуна 2800, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску, дата реєстрації 11 квітня 2014 року, свідоцтво САТ 816559 зареєстрований за ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача визнав частково. Суду пояснила, що у звязку з кризою в країні, її довірителю не вдалось реалізувати наявні в нього бізнес-плани, проекти в які він вклав кошти прогоріли, а тому він не зміг в обумовлені строки повернути вищевказану позику позивачу. Крім того відповідач пропонував позивачу, що готовий укласти новий договір з відображенням пені та відсотків, однак він проігнорував його пропозиції. Не заперечила щодо винесення рішення суду в частині стягнення з відповідача позики у грошовій формі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 10 лютого 2015 року між сторонами по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні договору позики грошових коштів під заставу рухомого майна від 10 лютого 2015 року (надалі по тексту договір позики) укладеного між стороною 1 ОСОБА_1 (позикодавцем) та стороною 2 ОСОБА_2 (позичальником), зокрема п.1.1. сторона 1 позикодавець надає, а сторона 2 позичальник приймає під заставу свого рухомого майна (автомобіля) зазначеного в п.2 цього договору, у позику грошові кошти в сумі 10 тисяч доларів США, що на момент підписання цього договору по курсу НБУ є еквівалентом 248400 грн.

Відповідно до п.1.2. договору позики сторона 2 (позичальник) після отримання у позику згідно умов цього договору грошових коштів від сторони 1 бере на себе зобовязання щодо повернення позикодавцю до 01 вересня 2016 року позичених грошових котів в розмірі 10 тисяч доларів США по курсу НБУ, що буде встановлено на момент повернення грошової позики, або на момент подачі позовної заяви до суду, в разі виникнення між сторонами спору.

Відповідно до п.1.3. договору позики сторона 2 (позичальник) визнає, що в разі неповернення ним грошової позики, обумовленої договором в строк до 01 вересня 2016 року сторона 1 (позичальник) в рахунок позики набуває право власності на обєкт заставного майна (автомобіль) зазначений в п.2 цього договору.

Відповідно до п.1.4. договору позики сторона 1 (позикодавець) визнає, що в разі неповернення стороною 2 (позичальником) грошової позики зазначеної в п.1.1. цього договору, він як позичальник в рахунок неповернутої позики набуває у власність обєкт застави рухомого майна (автомобіль) вказаний в п.2 цього договору.

Відповідно до п.2 договору позики обєктом застави рухомого майна з боку сторони 2 (позичальника) є автомобіль марки CHRYSLER, модель SEBRING кабріолет легковий, 1C3EL65RX5N537318, обємом двигуна 2800, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску, дата реєстрації 11 квітня 2014 року, свідоцтво САТ 816559 зареєстрований за ОСОБА_2

Відповідно до п.3 договору позики договір укладено строком до 01 вересня 2016 року.

Факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів в судовому засіданні не заперечений представником відповідача.

Однак, станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно договору позики позивачу не повернута.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст.573 ЦК України заставою може бути забезпечена вимога, яка може виникнути в майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст.574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.574 ЦК України до застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 24 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку так, відповідно до частини 1 статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У той же час стаття 20 Закону «Про заставу» визначає, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Разом з тим Закон «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», як спеціальний закон правового регулювання обтяжень саме рухомого майна, визначає, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється тільки на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку.

До того ж Законом визначено й такі позасудові способи звернення стягнення на майно боржника.

Так, стаття 26 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачає наступні позасудові способи звернення стягнення: передача рухомого майна (предмета застави) у власність заставодержателя у рахунок виконання забезпеченого заставою зобовязання; продаж заставодержателем майна шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; поступка заставодержателю права задоволення вимоги в разі, якщо предметом застави є право грошової вимоги; переказ заставодержателю відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно договору позики не сплатив, неодноразові звернення позивача про повернення грошових коштів відповідачем залишені поза увагою, посилання представника відповідача на тяжке матеріальне становище його довірителя не є підставою для звільнення його від виконання обовязків згідно договору позики, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги про звернення стягнення шляхом передачі рухомого майна (предмета застави) у власність заставодержателя у рахунок виконання забезпеченого заставою зобовязання, підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.509,526,530,533,573,574,576,577,590,611,612,625,629 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обєкт застави за договором позики задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на обєкт застави за договором позики від 10 лютого 2015 року, а саме автомобіль марки CHRYSLER, модель SEBRING кабріолет легковий, 1C3EL65RX5N537318, обємом двигуна 2800, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску, дата реєстрації 11 квітня 2014 року, свідоцтво САТ 816559 зареєстрований за ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :