Справа № 204/982/17
Провадження № 2/204/754/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 лютого 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт того, що він є двоюрідним братом ОСОБА_3, померлого 19.12.2015 року, а також визнати за позивачем право власності на домоволодіння № 23 по вул. Високогірній в м. Дніпро в порядку спадкування за законом. Тобто, позивачем крім вимог майнового характеру про визнання права власності в порядку спадкування за законом, одночасно заявлена вимога немайнового характеру про встановлення факту родинних відносин.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ціна позову визначена у розмірі 119 899,00 грн., що вочевидь не відповідає дійсній вартості вказаного в позові майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналогічні положення містяться у п. 2 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до яких встановлено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. з наступними змінами і доповненнями, розяснено, що вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а при його відсутності по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості. На підставі відомостей про дійсну вартість спірної квартири, (які є загальновідомими та доказуванню не підлягають), за яку її можливо продати у м. Дніпропетровську, виходячи з середньої ринкової вартості на аналогічні квартири у цьому районі м. Дніпропетровська, суд приходить до переконливого висновку про те, що позивачем не вірно визначена ціна позову.

З 01 січня 2017 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774- VIII внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та встановлено нові ставки для сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням внесених змін, за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Станом на 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить - 1 600,00 грн.

Враховуючи наведене, суд попередньо визначає розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 3 000,00 грн., оскільки згідно ЗУ «Про судовий збір», судовий збір сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 8 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Отже, позивач повинен сплатити судовий збір за вимогами і майнового і немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 640,00 грн.

Отже, судовий збір за позовними вимогами майнового характеру про визнати за позивачем права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом в даному випадку визначений судом у розмірі 3 000 грн., а за позовними вимогами немайнового характеру про встановлення факту родинних відносин складає 640,00 грн.

З огляду на наведене, враховуючи сплату позивачем судового збору у розмірі 551,21 грн. за квитанцією № 0.0.653761812.1 від 17.11.2016 року, розмір судового збору, який слід доплатити позивачу за позовними вимогами майнового характеру становить 2 448,79 грн., а за позовними вимогами немайнового характеру 640,00 грн.

Наявна в матеріалах справи квитанція № 0.0.702737063.1 від 09.02.2017 року на суму 648,00 грн. свідчить про те, що позивачем було сплачено судовий збір не за місцем розгляду справи, на рахунок іншого суду.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору:

«Отримувач коштів - Управління Державної казначейської служби України у Чечелівському районі м. Дніпра, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989253, Банк отримувача - ГУДКСУ у Дніпропетровській області, Код банку отримувача (МФО) 805012, Рахунок отримувача 0008, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)».

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а саме: сплатити судовий збір за вимогами майнового та немайнового характеру у встановленому судом розмірі та надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суд,

У х в а л и В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків три дні з моменту отримання копії ухвали.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л. Черкез