Провадження № 522/3526/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕН Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Гасуляк С. Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом по якому просила визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 07.05.2016 р., право власності на 1/2 (одну другу) частку 3-х кімнатної квартири №46, загальною площею 57,1 кв. м та житловою площею 40,3 кв. м, яка розташована за адресою: місто Одеса, провулок Катаєва, будинок 8.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що «07» травня 2016 року помер її дід, ОСОБА_4, та відповідно до заповіту, який був посвідчений державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 09.09.2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 9-467, ОСОБА_4 визначив своїм спадкоємцем ОСОБА_6, а у випадку її смерті раніше за нього - ОСОБА_7 та ОСОБА_3.

Оскільки ОСОБА_6, померла 21 листопада 2011 року, то спадкоємцями, які мають право на спадщину за заповітом є ОСОБА_7 та ОСОБА_3.

Спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, складається із 3-х кімнатної квартири № 46 загальною площею 57.1 кв. м та житловою площею 40.3 кв. м, яка знаходиться за адресою:місто Одеса, провулок Катаєва, будинок 8. Дана квартира належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори 10.06.1992 р., № 2-6090, що підтверджується довідкою, виданою Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, яка міститься в матеріалах спадкової справи. Проте, звернувшись до нотаріуса iз заявою про прийняття спадщини, позивач отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. У зв'язку iз чим, вона змушена звернутися до суду iз вказаним позовом.

ОСОБА_3 звернувя до суду з зустрічним позовом в якому також просив визнати за ним, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? (одну другу) частку 3-х кімнатної квартири № 46, загальною площею 57,1 кв. м та житловою площею 40,3 кв. м, яка розташована за адресою: м. Одеса, провулок Катаєва, будинок 8, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_4, померлого 07.05.2016 р.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_8 позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_9 у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а первісний позов визнала.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про задоволення первісних та зустрічних позовних вимог, з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

07 травня 2016 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 452795, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 4880.

За життя спадкодавець склав заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 09.09.2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 9-467.

В даному заповіті ОСОБА_4 визначив своїм спадкоємцем ОСОБА_6, а у випадку її смерті раніше за нього - ОСОБА_7 та ОСОБА_3.

Оскільки ОСОБА_6, померла 21 листопада 2011 року, то спадкоємцями, які мають право на спадщину за заповітом є ОСОБА_7 та ОСОБА_3.

Спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, складається із 3-х кімнатної квартири № 46 загальною площею 57.1 кв. м та житловою площею 40.3 кв. м, яка знаходиться за адресою:місто Одеса, провулок Катаєва, будинок 8. Дана квартира належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори 10.06.1992 р., № 2-6090, що підтверджується довідкою, виданою Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Користуючись своїм правом на прийняття спадщини, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_1

З листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 08.11.2016 року №409/02-14 вбачається, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру яка знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 спадкоємцям необхідно надати правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на вказане майно. Таким чином, фактично приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Проте, оригіналу даного договору сторони не мають, так як він був втрачений ще за життя ОСОБА_4.

В зв'язку з наведеними обставинами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про визнання права власності на квартиру № 46 загальною площею 57.1 кв. м та житловою площею 40.3 кв. м, яка знаходиться за адресою:місто Одеса, провулок Катаєва, будинок 8.

Вирішуючи спір суд також виходить з наступного.

Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1258 ЦК України, передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями майна померлого 07.05.2016 року ОСОБА_4 за заповітом, звернулись у встановленому законом порядку та строку з заявою на отримання спадщини, отримали відмову в оформленні спадщини з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спірну квартиру, натомість, у матеріалах справи наявні належні і беззаперечні докази того, що спадкодавець ОСОБА_4 є власником квартири № 46 загальною площею 57.1 кв. м та житловою площею 40.3 кв. м, яка знаходиться за адресою:місто Одеса, провулок Катаєва, будинок 8, право власності на яку у нього виникло з підстав та у порядку, передбаченому чинним законодавством, суд приходить до висновку, що право на спадкування за заповітом підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 10. 60, 79. 80, 174, 130, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 померлого 07.05.2016 року, право власності на ? (одну другу) частку 3-х кімнатної квартири №46, загальною площею 57,1 кв. м. та житловою площею 40,3 кв. м., яка розташована за адресою: місто Одеса, провулок Катаєва, будинок 8.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 померлого 07.05.2016 року, право власності на ? (одну другу) частку 3-х кімнатної квартири №46, загальною площею 57,1 кв. м. та житловою площею 40,3 кв. м., яка розташована за адресою: місто Одеса, провулок Катаєва, будинок 8

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя А. Ю. Бойчук