Справа № 139/55/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Тучинської Н.В.

з участю відповідача ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02 лютого 2016 року. Відповідно до умов Угоди позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 11 268 гривень 19 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 лютого 2018 року. Відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту, процентів та інших витрат належним чином не виконала. Станом на 15 грудня 2016 року у ОСОБА_1 утворилася перед Банком заборгованість за кредитом на загальну суму 15 918 гривень 65 копійок, в тому числі: 10 088 гривень 36 копійок заборгованість за кредитом, 1165 гривень 31 копійка заборгованість по процентах за користування кредитом, 1017 гривень 65 копійок заборгованість за пенею та комісією, 3647 гривень 33 копійки штраф, передбачений п. 2.2. Генеральної угоди.

Представник позивача (а.с. 32) у судове засідання не зявився, разом із матеріалами позову подав суду колопотання про розгляд справи у відсутності представника ПАТ КБ «Приват Банк», зазначив, що підтримує у повному обсязі поданий позов і не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 37).

З врахуванням думки відповідача і положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі і пояснила, що дійсно у лютому минулого року уклала угоду, за умовами якої їй було зменшено заборгованість перед Банком суму 3647 гривень 34 копійки. Вона не змогла виконувати вчасно умови такої Угоди, а тому знову утворилася заборгованість. Вважає, що в процесі виконання зможе домовитися з Банком про розстрочку боргу.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання надання продукту кредитних карт від 02 лютого 2016 року (а.с. 6), яка була укладена на основі особистого бажання ОСОБА_1 з метою створення вигідних умов для виконання нею зобовязань за кредитним договором № SAMDNS0OTC002329195 від 30 жовтня 2009 року (а.с. 5).

Предметом договору є кредит в сумі 11 286 гривень 19 копійок, які відповідач отримала шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік (1,5% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач зобовязувалася погашати заборгованість з 01 по 25 число кожного місяця у сумі 564 гривні 76 копійок та здійснити останнє погашення кредиту не пізніше 28 лютого 2018 року.

Невідємною частиною Договору є Умови і правила надання банківських послуг (а.с. 7-30).

Позичальник зобовязувалася погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1 Генеральної угоди та п. 2.1.1.5.5 Умов та провил надання банківських послуг (зворот а.с. 25)).

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Пунктом 2.5 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, передбачено, що позичальник зобовязується повернути суму кредиту, процентів та винагороди відповідно до Генеральної угоди та Умов і правил (п. 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг (зворот а.с. 25)).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. З наданими Банком умовами кредитування відповідач погодився про що ствердив своїм підписом у заяві та генеральній угоді (а.с. 5,6).

Розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 4) доведено, що відповідач позичальник ОСОБА_1 своєчасно не надавала Банку грошові кошти для погашення заборгованості і не виконувала належним чином п. 2.1 Генеральної угоди щодо щомісячного внесення на кредитну картку визначеної Банком суми коштів.

Отже, вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в сумі 10088 гривень 36 копійок (тіло кредиту) підлягає до повного задоволення.

Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки.

За користування кредитом Банк нараховує позичальнику відсотки у розмірах, передбачених «Тарифами Банку», із розрахунку 360 календарних днів у році, що передбачено п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою (зворот а.с. 28).

Пунктом 2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 02 лютого 2016 року (а.с. 6) встановлений розмір відсотків за користування кредитом - 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Розрахунком заборгованості (а.с. 4) доведено, що ОСОБА_1 з моменту отримання кредиту і до моменту звернення банку до суду із цим позовом, зокрема станом на 15 грудня 2016 року, допустила заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 1165 гривень 31 копійку.

Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за його порушення.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

У п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг передбачено зобовязання Позичальника погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

При порушення позичальником своїх обовязків щодо погашення кредиту, останній сплачує Банку пеню за кожен день прострочки, розмір якої вказаний в умовах і правилах надання банківських послуг (а.с. 6).

Зокрема, у разі виникнення прострочених зобовязань на суму 100 гривень за борговими зобовязанними Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується як базова процентна ставка по договору (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 гривень, які нараховуються на день нарахування процентів по кредиту (п.2.1.1.12.6.1; зворот а.с. 28).

Станом на 15 грудня 2016 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість по комісії та пені за користування кредитом в сумі 1017 гривень 65 копійок (а.с. 4).

Пунктом 2.2. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, передбачено, що відповідно до ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, по зобовязаннях строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, рахується простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у сумі 3647 гривен 34 копійки (розмір штрафних санкцій, списаних ОСОБА_1 за договором № SAMDNS0OTC002329195 від 30 жовтня 2009 року (п. 1.1.1 Генеральної угоди)).

Враховуючи, що ОСОБА_1 добровільно погодилася на укладення Генеральної угоди з метою списання штрафних санкцій за попереднім договором кредиту договором № SAMDNS0OTC002329195 від 30 жовтня 2009 року, сплачувала по ньому періодичні платежі, не вважала їх несправедливими, а тому і ця частина вимоги Банку підлягає до задоволення.

За таких обставин, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку, а тому грошова вимога позивача до ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою що відповідає вимогам закону.

Як слідує із розрахунку заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх зобовязань за договором, не погашає заборгованість, яка виникла, чим порушує зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за його порушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1600 гривень судового збору (а.с. 1). Отже, з відповідача на користь позивача належить до стягнення 1600 гривень судових витрат.

Керуючись Генеральною угодою від 02 лютого 2016 року, ст.ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 615, 626, 628, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 задовольнити. Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії АВ № 597907, виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 03 червня 2004 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , МФО № 305299, рах. (для погашення заборгованості та судових витрат) № 3111) суму заборгованості по кредиту в розмірі 15918 (п'ятнадцять тисяч девятсот вісімнадцять) гривень 65 копійок, а також судові витрати в сумі 1600 (тисяча шістсот) гривень.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ___________