Справа № 634/1075/16-ц
Провадження № 2/634/49/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2017 Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді: Зимовського О.С.,

при секретарі: Ковбаса С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» (далі ТОВ агрофірма «Союзагро») про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та її поверненням. На обґрунтування позову зазначив, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ХР №021384, виданого на підставі рішення Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 24 січня 2001 року, № 3 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 06 березня 2001 року за №400, ОСОБА_2 мала у власності земельну ділянку площею 5,72 Га., кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0405. Відповідно до договору оренди земельної ділянки № б/н від 12.03.2008 року, укладеного між, ОСОБА_2 та ТОВ «Союзагро»Кегичівського району Харківської області, останнє використовує земельну ділянку площею 5,72 Га. Договір оренди земельної ділянки №б/н від 12.03.2008 року було зареєстровано 14.01.2009 року, за №71.

22 травня 2015 року ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Сахновщинської районної нотаріальної контори Харківської області 01 листопада 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1796 позивач є спадкоємцем земельної ділянки площею 5,7248 Га. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 01 листопада 2016 року, за №71988881 право власності на земельну ділянку площею 5,7248 Га. належить ОСОБА_1

Згідно п. 41 Договору оренди земельної ділянки б/н від 12.03.2008 року «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору».

Позивачем 02.11.2016 року, на адресу відповідача, ТОВ агрофірма «Союзагро»було направлено заяву з проханням щодо розірвання договору оренди земельної ділянки № б/н від 12 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ агрофірма «Союзагро», та проханням не використовувати та повернути вище зазначену земельну ділянку. Одночасно повідомила відповідача про своє небажання в подальшому укладати з ТОВ агрофірма «Союзагро» договір оренди вище зазначеної земельної ділянки.

Відповідач 17.11.2016 року направив позивачу письмову пропозицію про зміну розміру орендної плати спірного договору оренди землі до 7% від нормативної грошової оцінки землі з проектами додаткових угод до договору.

Позивач просить суд розірвати договір оренди, зобовязати відповідача повернути земельну ділянку та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у виді судового збору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ агрофірма «Союзагро» ОСОБА_4 позовних вимог не визнав, та заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що позивачеві було направлено пропозицію про зміну розміру орендної плати спірного договору оренди землі до 7 % від нормативної грошової оцінки землі з проектами додаткових угод до договору. На момент надіслання вказаних пропозицій нормативна грошова оцінка землі з урахуванням існуючих коефіцієнтів індексації становить 214737,03 грн. Відповідно новий розмір орендної плати, який пропонується орендарем, становить: 15031,60 грн. = 214737,03 грн. х 7%. Вказане свідчить про захист орендарем інтересів орендодавців щодо їх майнового інтересу по вказаному договору оренди землі.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Правочини можуть бути односторонніми та двох чи багатосторонніми (договори).

За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені законодавцем у ст. 651 ЦК України.

Відповідно до вказаної правової норми зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 ЦК України).

Згідно ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV (далі: Закон № 161-XIV). За змістом ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Обєктами оренди землі є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності (ст. 3 Закону № 161-XIV).

Відповідно до ст. 6 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 30 Закону № 161-XIV зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Підстави для припинення договору оренди землі визначені законодавцем у ст. 31 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до коментованої статті договір оренди землі припиняється в разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

- смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

- ліквідації юридичної особи-орендаря;

- відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;

- набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

- припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За правилами ч. 4 ст. 32 Закону № 161-XIV перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Наслідки припинення або розірвання договору оренди землі передбачені у ст. 34. Закону України «Про оренду землі», згідно якої у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ХР №021384, виданого на підставі рішення Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 24 січня 2001 року, № 3 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 06 березня 2001 року за №400, мала у власності земельну ділянку площею 5,72 га. у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0405, розташованої на території Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області .

12 березня 2008 року між ОСОБА_2 як орендодавцем та ТОВ агрофірма «Союзагро» як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки № б/н від 12 березня 2008, згідно якого орендар прийняв в строкове платне користування (на 10 років) земельну ділянку площею 5,72 га. для сільськогосподарського використання (а.с. 7 8).

Вказаний Договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельним ресурсам України від 14.01.2009 року за №71.

22 травня 2015 року спадкодавець ОСОБА_2 померла.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_5 01 листопада 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1796 позивач є спадкоємцем земельної ділянки площею 5,7248 Га. у межах згідно з планом, розташованої на території Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належної померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ХР №132142, виданого на підставі рішення Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 24 січня 2001 року, № 3 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 06 березня 2001 року за №400, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0405 (а.с. 6).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 01 листопада 2016 року, за №71988881право власності на земельну ділянку площею 5,7248 Га. належить ОСОБА_1А (а.с.10).

У п. 41 Договору оренди земельної ділянки №б/н від 12 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ агрофірма «Союзагро» сторони передбачили, що «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору» (а.с. 8).

При цьому зазначений пункт Договору будь-ким із його учасників не оспорювався й у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

Після оформлення свого права власності на успадковану земельну ділянку позивачем 02.11.2016 року на адресу відповідача, ТОВ агрофірма «Союзагро», було направлено заяву з проханням щодо розірвання договору оренди земельної ділянки та проханням не використовувати та повернути вище зазначену земельну ділянку (а.с. 11).

Однак, не зважаючи на це, відповідач продовжує використовувати орендовану земельну ділянку в своїх інтересах, що представником відповідача визнається й не заперечується.

Посилання представника відповідача, на те, що в пункті 41 спірного Договору оренди земельної ділянки чітко не визначено у якості підстав для його обовязкового розірвання зміну власника землі, суд оцінює критично та відхиляє, оскільки зміст цього пункту в повній мірі відповідає пункту 40 Типового договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220, та ніякого двозначного тлумачення не містить, у звязку з чим позивач, як новий власник орендованої відповідачем земельної ділянки, обґрунтовано скористався своїм правом та ініціював питання про одностороннє дострокове розірвання Договору оренди земельної ділянки.

Щодо письмової пропозиції відповідача про зміну розміру орендної плати спірного договору оренди землі до 7% від нормативної грошової оцінки землі з проектами додаткових угод до договору то в судовому засіданні позивач не погодився з цією пропозицією та зазначив, що має намір обробляти земельну ділянку самостійно.

За таких обставин, враховуючи наведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

При вирішенні питання щодо судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення задовольнити.

Розірвати Договір оренди земельної ділянки № б/н від 12 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ агрофірма «Союзагро» Кегичівського району Харківської області, щодо використання земельної ділянки площею 5,7248 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0405, розташованої на території Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельним ресурсам України 14.01.2009 року, за №71.

Зобовязати ТОВ агрофірма «Союзагро» Кегичівського району Харківської області, повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, земельну ділянку, площею 5,7248 Га., яка належала ОСОБА_2, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ХР №021384, виданого на підставі рішення Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 24 січня 2001 року за № 3 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, 06 березня 2001 року за № 400, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0405, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області та належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області 01 листопада 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1796 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 01 листопада 2016 року, за №71988881.

Стягнути з ТОВ агрофірма «Союзагро» Кегичівського району Харківської області р/рахунок 04, в ТВБВ №10020/0442 Ощадбанк смт Кегичівка, МФО 351823, , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесенні витрати по сплаті судового збору в сумі 1102 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Копія вірна. Суддя: