У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітерком», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про розірвання договору та повернення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила розірвати договір про пайову участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 від 18 листопада 2005 року № 11; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ітерком» (далі - ТОВ «Ітерком») повернути їй кошти сплачені за договором у сумі 40 077 доларів США, що станом на 29 лютого 2016 року становить 2 084 243 грн 10 коп., 3 % річних від сплачених коштів за період з 01 квітня 2007 року по 29 лютого 2016 року у сумі 286 061 грн 91 коп., пеню від сплачених коштів у розмірі 0,02 % від суми внесеної пайовиком за кожен день прострочення, що становить 705 842 грн 26 коп.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Розірвано договір № 11 про пайову участь в будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, укладений 18 листопада 2005 року між ТОВ «Ітерком» та ОСОБА_4

Зобов'язано ТОВ «Ітерком» повернути ОСОБА_4 кошти, сплачені за договором № 11 від 18 листопада 2005 року, у сумі 202 388 грн 85 коп. Зобов'язано ТОВ «Ітерком» повернути ОСОБА_4 пеню у сумі 14 744 грн 39 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуюсь із указаним рішенням, ОСОБА_4 звернулась до апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. При цьому, сплатила судовий збір у розмірі 606 грн 32 коп., посилаючись на складне матеріальне становище, та те, що вона є людиною похилого віку, має статус дитини війни, та просила суд розстрочити сплату судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для сплати судового збору у розмірі 7 579 грн.

На виконання вимог ухвали, заявником направлено заяву про відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2016 року у задоволенні заяви про відстрочку сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до положень ст. 8 вказаного закону суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз'яснено у п. 29 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4, апеляційний суд виходив із того, що наведені заявником підстави для відстрочення сплати судового збору не є підставою для відстрочки сплати судового збору, а тому з урахуванням того, що недоліки апеляційної карги, вказані в ухвалі судді від 28 жовтня 2016 року, не усунуто, дійшов висновку про повернення апеляційної скарги заявнику.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвала апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська