Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Метелиця Олександр Олександрович, про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько - ОСОБА_3. Після смерті батька вона звернулася до приватного нотаріуса КМНО Метелиця О.О. із заявою щодо прийняття спадщини згідно заповіту. Спадкова справа відкрита 01.10.2014 року. 16.01.2015 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, так як правовстановлюючий документ на неї - свідоцтво про право на спадщину за законом не зареєстровано відповідно до вимог ст. 182 ЦК України. Дана обставина позбавляє її (позивача) прийняти спадщину після смерті батька.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та задоволення позовних вимог.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, надіслав письмові пояснення з проханням розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення на підставі поданих доказів згідно чинного законодавства.

В судове засідання третя особа не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Шапченко О.А. від 04.03.2011 року ОСОБА_3 успадкував після смерті дружини - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

10.12.2004 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гавриленко А.М., яким заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. заповів ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якого і входить 1/4 частина квартири АДРЕСА_1.

01.10.2014 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Метелиці О.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину спірної квартири їй було відмовлено, оскільки за життя ОСОБА_3 своє право власності в порядку спадкування після смерті дружини - ОСОБА_5 не зареєстрував у відповідних державних органах, та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності.

З копії спадкової справи було встановлено, що крім ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1258 Ц України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В суді було встановлено, що після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернулася лише його донька ОСОБА_1, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спірної квартири їй було відмовлено, так як право власності на нього не зареєстровано в державних органах.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 15, 16, 1258, 1261, 1266, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Метелиця Олександр Олександрович, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: