Справа № 182/6751/16-ц
Провадження № 2/0182/1393/2017
27.02.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О. В.
секретаря Власенко Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.
Він з 16.02.2001 року до 21.09.2016 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час діти проживають разом з ним та знаходяться на його повному утриманні. Він не працює, тому йому дуже важко утримувати дітей та забезпечувати усім необхідним.
Відповідач з червня 2016 року у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, по іншим виконавчим листам стягнення з неї не проводяться.
В обґрунтування вимог посилався на ст. 191 СК України, згідно якої суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, щомісячно, починаючи з червня 2016 року.
Позивач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.
Суд, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, розглянув справу заочно.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки .
У судовому засіданні встановлено, що сторони з 16.02.2001 року до 21.09.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 2-5). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. (а.с. 13). Позивач не працює, тому йому дуже важко утримувати дітей та забезпечувати усім необхідним.
Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможня надавати таку допомогу, тому позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.
При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи вимоги ст. 182 СК України, матеріальне положення сторін та обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Що стосується вимог позивача про присудження аліментів за минулий час, зокрема з червня 2016 року, суд приходить до висновку, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки позивачем всупереч ст. 60 ЦПК України та ч. 2 ст. 191 СК України не доведено тієї обставини, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останньої від їх сплати та не надано жодних доказів на підтвердження цього.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд - ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що народилася у м. Нікополі Дніпропетровської області, аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно, починаючи з 07.12.2016 року до досягнення ними повноліття.
Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок грн. 00 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_5