АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2386/17 Справа № 206/4670/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є.,

при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 11 січня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 11.01.2017р. задоволено позов ОСОБА_3 та на його користь з ОСОБА_2 стягнуто 40000грн. боргу за договором позики, 3498,08грн. 3% річних та 35960грн. інфляційних втрат. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Згідно особистої письмової розписки ОСОБА_2 від 03.02.2013р. отримав від ОСОБА_3 грошову суму 40000 грн. та зобовязався її повернути у строк до 01.09.2013р. (а.с.9).

Відповідно до положень ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підтвердження укладення договору позики та його умов, за ч.2 ст.1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 свої зобовязання не виконав та не повернув у передбачений договором строк грошові кошти.

Враховуючи встановлені обставини про невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань та неповернення боргу, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.625, ст.ст.1046-1050 ЦК України ухвалив рішення про стягнення на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 40000грн. на повернення боргу, 3498,08грн. 3% річних та 35960грн. інфляційних втрат.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність рішення суду не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать вимогам закону та дійсним обставинам справи. ОСОБА_2 не заперечувалось факту отримання боргової суми на підставі письмової розписки. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на повернення суми позики у повному обсязі не доведені і належними доказами не підтверджені. Згідно ст.545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Оригінал розписки перебуває у ОСОБА_3 та на ній відсутні будь-які помітки щодо повернення ОСОБА_2 отриманих грошових коштів, а тому це свідчить про існування невиконаного зобовязання. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Свої заперечення проти позову ОСОБА_2 обґрунтовував фактичним поверненням боргу з посиланням на свідків, однак такі свідки не були допитані судом першої інстанції. Апеляційним судом оголошувалась тривала перерва у судовому засіданні з метою допиту таких свідків та із зобовязанням ОСОБА_2 забезпечити їх явку. Проте ні ОСОБА_2, ні зазначені ним в апеляційній скарзі особи у якості свідків у судове засідання апеляційного суду не зявились без належного підтвердження поважності причин неявки.

Враховуючи наведене, підстав для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.