справа № 216/6089/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Крейса О.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в відритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову вказує, що з 05.08.2006 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_5 р. у них народилася донька - ОСОБА_4. В даний час на розгляді в Центрально-Міському районному суді м.Кривого Рогу знаходиться справа про розірвання шлюбі між нею та відповідачем. Донька проживає з нею, знаходиться на її забезпеченні, відповідач надає дитині матеріальну допомогу, але не стабільно, і не в великому розмірі, тоді як працює, має стабільний дохід, на утриманні в нього нікого немає.

Позивач позов підтримала в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що з 2009 року по 2016 рік позивач не працювала і разом з дитиною перебувала на його утриманні, а він працюючи в органах прокуратури Дніпропетровської області має стабільний та достатній дохід, який витрачав на сімейна потреби. З червня 2016 року позивач працює на посаді продавця-консультанта, заробітну плату витрачає на свої потреби без погодження з ним. Він займається вихованням дитини, продовжує утримувати свою сім'ю, сплачує комунальні послуги, купляє продукти харчування, тобто в межах своєї фінансової можливості забезпечує дружину та дитину. Просить суд відмовити в позові позивача в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 05.08.2006 р. зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб - а.с.8, згідно свідоцтва про народження відповідач являється батьком, а позивач - матір'ю дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - а.с.9, дитина проживає разом з матір'ю, що визнано відповідачем, з довідки № 18-25 від 13.01.2017 р. вбачається, що ОСОБА_3 працює в Криворізькій місцевій прокуратурі № 1 Дніпровської області - а.с.29.

Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів в розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України, які б являлися підставою для відмови в позові позивачу, а посилання на утримання дитини разом з дружиною в період перебування останньої в декретній відпустці, розподіл сімейного бюджету під час спільного проживання та участь у вихованні дитини, не звільняє відповідача від обов'язку утримувати дитину визначеного ст.181 СК України.

На підставі вищевикладеного аналізу в контексті наведених норм законодавства, суд, враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працевлаштований, відсутність в нього інших утриманців, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, що буде виправдано дійсними потребами та виходитиме з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання дитини.

Керуючись ст.ст.10, 27, 31, 60, 81, 88, 131, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст.180-182 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини- задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який народився в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, проживаючого: АДРЕСА_2, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.12.2016 року на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття на користь матері дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, проживаючої: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який народився в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, проживаючого: АДРЕСА_2, судовий збір в сумі 640 грн. на користь держави.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

СУДДЯ: