441/111/17 2/441/239/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
02.03.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - Ференц О.І.,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1
та позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
26.01.2017р. позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що вона проживає та зареєстрована у квартирі № 21 будинку 88 на вул. Авіаційній в м. Городок Львівської області. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають окрім неї її дочка - ОСОБА_4, та онук - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вказувала, що є зареєстрованим, але не проживає у спірній квартирі понад один рік її син - ОСОБА_3, 1975р.н.. Відповідач зареєстрований в квартирі з 17.03.2006р., що стверджується записами у будинковій книзі, однак в ній не проживає, жодних витрат з оплати та утримання квартири, в якій він зареєстрований, не несе. Відповідач не навідується до спірного житла, будь-які особисті речі або документи в квартирі відсутні, втратив будь-який звязок зі спірним житлом. Факт не проживання відповідача в належній їй на праві приватної власності квартирі № 21 в будинку 88 на вул.Авіаційна в м. Городок Львівської області підтверджують письмові докази і показання свідків, а саме: акти обстеження житлово-побутових умов від 16.09.2016р., 16.11.2016р., 25.01.2017р., довідка виконкому Карлицької міської ради Київської області № 5311 від 01.08.2016р., з якої вбачається, що ОСОБА_3 проживає без реєстрації у АДРЕСА_1, показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7.
Зазначала, що реєстрація відповідача у належній їй квартирі обмежує її права як власника, оскільки вона не може оформити субсидію на комунальні послуги, змушена переплачувати за відповідача, а тому не бажає, щоб відповідач був зареєстрований чи проживав в спірній квартирі. Через формальну реєстрацію відповідача у неї виникають непотрібні проблеми, оскільки на її адресу надходять попередження про заборгованість перед банками, повідомлення про візит представників кредитора, постійно телефонують з колекторського агентства. ОСОБА_6 зрозуміла, що у відповідача є кредити в банку, яких він не сплачує. Через вказані обставини у її сімї непотрібні, безпідставні клопоти та тривоги, а у її поважному віці виникають проблеми зі здоровям тощо. Відповідач не проживає без поважних причин у спірній квартирі, а тому з причин, наведених вище, вона має намір визнати його в судовому порядку таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.
Просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування квартирою № 21 будинку 88 на вулиці Авіаційній м. Городок Львівської області.
В судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримала та пояснила, що фактично після повернення з військової служби її син у спірній квартирі ніколи не проживав. Він їздив на заробітки в Москву, після повернення проживав з цивільною дружиною в м. Городок, пізніше виїхав в Київську область, де вдруге одружився і де фактично постійно проживає. Жодних його речей та документів у квартирі немає. Позов зумовлений тим, що у відповідача є борги, а відтак до неї постійно вночі надзвонюють представники колекторських фірм, вимагаючи погашення кредитів. ОСОБА_6 за станом здоровя та у звязку з похилим віком не в змозі це терпіти, оскільки такі нічні дзвінки негативно відображаються на стані її здоровя. Відповідач неодноразово обіцяв їй добровільно змінити місце реєстрації, проте не робить цього. З сином вона спілкується рідко, востаннє бачила його на похоронах батька в квітні минулого року. Про наявність судового позову вона повідомила невістку, проте остання повідомила, що відповідач на цю тему не бажає спілкуватися. Спадщину після смерті батька прийняла ОСОБА_4, оскільки батько склав заповіт на її імя. Відповідач на момент смерті батька з ними не проживав. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.
Третя особа ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилася, 01.03.2017р. від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить такий задоволити.
Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердили, що проживають по сусідству з позивачем, з моменту повернення відповідача з армії у квартирі ОСОБА_2 він не проживав, дуже рідко приїжджав в гості до мами, жодних його речей та документів у спірній квартирі вони не бачили. Про обставини, за яких відповідач залишив місце реєстрації, їм невідомо, проте жодних перешкод у користуванні квартирою позивач відповідачу не чинила.
Заслухавши пояснення позивача та свідків, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено, що співвласниками квартири № 21 в м. Городок на вул. Авіаційній, 88 Львівської області, є ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 654 від 24.01.2004р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3113545 від 18.03.2004р (а.с.4-5). Також до смерті співвласником даної квартири був ОСОБА_9, який помер 29.04.2016р. (а.с.17), склавши за свого життя заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_4. Остання спадщину після смерті батька прийняла, що підтверджується копією її заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька від 27.10.2016р. та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_9, який помер 29.04.2016р.. Зі слів позивача та свідків ОСОБА_3 на час смерті батька разом з ним не проживав.
Згідно даних будинкової книги для прописки громадян, що проживають на ІНФОРМАЦІЯ_3, в даному будинку зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_3 (а.с.11-14).
Актами комісії обєднання співласників багатоквартирного будинку «Незалежність-88» про обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 від 16.09.2016р., 16.11.2016р. та 25.01.2017р. підтверджується, що ОСОБА_3 зареєстрований, але не проживає у квартирі № 21 будинку № 88 на вул. Авіаційній, в м. Городок Львівської області, що підтверджує комісія у складі ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7 (а.с.6-8).
Згідно довідки виконкому Кагарлицької міської ради Київської області № 7349 від 19.12.2014р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований у Львівській області, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 з дружиною та сином дружини. Також довідкою виконкому Кагарлицької міської ради Київської області № 5311 від 01.08.2016р., виданої ОСОБА_3, підтверджується, що останній дійсно проживає без реєстрації у м. Кагарлику на вул. Столична, 20/4 з липня 2015 року до сьогодні.
Статтею 137 Конституції України гарантується право на житло. Згідно ч.3 цієї статті ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Оскільки відповідач ОСОБА_3 більше одного року у спірній квартирі, яка належить на праві спільної сумісної власності позивачу, третій особі та дитині останньої, не проживає, добровільно покинув вказане приміщення, речей особистого вжитку та документів відповідача у спірній квартирі немає, він без поважних причин не з'явився в судове засідання та не довів суду поважності причин відсутності за адресою його реєстрації, суд приходить до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
У зв'язку з задоволенням позовних вимог на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.137 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування квартирою №21 на вул. Авіаційна, 88 в м. Городок Львівської області.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп. понесених судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ференц О. І.