Справа № 536/193/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Дяденко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади в особі Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 лютого 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 громади в особі Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування посилаючись, що 17 липня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_3, якому належав житловий будинок з господарськими будівлями в с. Піщане 2-й провулок Садовий, 12 Кременчуцького району Полтавської області. Вона являється спадкоємцем його майна за законом, але 03 січня 2017 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Піщане 2-й провулок Садовий, 12 Кременчуцького району Полтавської області, який складається житлового будинку літ. А, погрібу з шийкою літ. бп, убиральні літ. б, літньої кухні-гаражу літ. Б, ганку літ. аг, вимощення літ. І, ями вигрібної літ. ІІ, колонки літ К.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 громада в особі Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Судом встановлено, що 17 липня 2016 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 325816 виданим 18 липня 2016 року Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 80.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області звернулася ОСОБА_1, яка є спадкоємцем за законом.

Спадкова справа зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 59619428.

03 січня 2017 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями, порушивши її законні права і інтереси, які необхідно поновити.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з довідки Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 26 грудня 2016 року за № 6131 на підставі запису погосподарської книги за № 01070 ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями в с. Піщане 2-й провулок Садовий, 12 Кременчуцького району Полтавської області, 1993 року забудови.

Згідно технічного паспорта виданого 19 грудня 2016 року Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» зазначений житловий будинок складається з житлового будинку літ. «А», погріба з шийкою літ. «бп», убиральні літ. «б», літньої кухні-гаражу літ. «Б», ганку літ. «аг», вимощення літ. «І», ями вигрібної літ. «ІІ», колонки питної літ. «К», інвентаризаційна вартість якого становить 336 465 грн.

Державна реєстрація зазначеного житлового будинку не була проведена, як зазначено в довідці Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» від 18 жовтня 2016 року за № 61/3938.

Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями в с. Піщане 2-й провулок Садовий, 12 Кременчуцького району Полтавської області належав померлому 17 липня 2016 року ОСОБА_3, тому ОСОБА_1 набуває на нього право власності в порядку спадкування.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Керуючись ст. ст.10,11, 209, 212, 214, 215ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади в особі Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Піщане 2-й провулок Садовий, 12 Кременчуцького району Полтавської області, який складається з житлового будинку літ. «А», погріба з шийкою літ. «бп», убиральні літ. «б», літньої кухні-гаражу літ. «Б», ганку літ. «аг», вимощення літ. «І», ями вигрібної літ. «ІІ», колонки питної літ. «К».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з часу його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя С. М. Клименко