Справа №635/4807/15-ц
Провадження № 2-п/635/18/2017
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Покотилівка Харківського району Харківської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року у цивільній справі №635/4807/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є спільною власністю та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

09 лютого 2016 року до Харківського районного суду Харківської області найшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року у цивільній справі №635/4807/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є спільною власністю та визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування вимог заяви про перегляд заочного рішення зазначено, що взяти участь особисто у розгляді справи заявник не мала змоги ані особисто, ані через представника, а тому не могла скористатися правами наданими ст.ст. 27, 31 ЦПК України. При цьому заявник вказує, що в судове засідання вона зявитися не могла, у звязку з тим, що не знала про час та місце розгляду справи з незалежних від неї причин. Тому просить суд визнати її неявку в судове засідання поважною, та скасувати заочне рішення.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена, про що в матеріалах справи міститься відповідні документи.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4, в судове засідання не зявилась, надала до суду письмові пояснення до заяви про скасування заочного рішення, де зазначила, що відповідач не могла бути присутньою в судовому засіданні так, як вона юридично не обізнана, а на момент розгляду справи угода про надання правової допомоги з її представником була розірвана, у звязку з чим, вона звернулась до суду із заявою про перенесення розгляду справи. Відтак, ані відповідач, ані її представник, не брали участь у судовому засіданні, а тому ОСОБА_1 була позбавлена права як відповідач у справі заявити зустрічні позові вимоги про виділ своєї частки зі спільної власності, не мала можливості висловити та обґрунтувати свої заперечення проти того порядку користування земельною ділянкою, який просив визнати позивач. ОСОБА_1 не заперечує проти виділу частки позивача зі спільного житлового будинку, але також бажає виділу і своєї частки зі спільного майна, відповідно до обраного судом варіанту судової будівельно-технічної експертизи. У звязку з відсутністю можливості заявити зустрічні позовні вимог, доля частки заявника у праві власності на спірний житловий будинок залишилась не виділеною, хоча між сторонами фактично відсутній спір щодо розподілу житлового будинку. Проте, ОСОБА_1 заперечує проти запропонованого позивачем та обраного судом варіанту визначення порядку користування земельною ділянкою, адже ІV варіант, передбачає демонтаж теплиць літ. «У» та літ. «Ф». Одночасно з цим, у висновку експертом встановлено, що існує варіант зі збереженням всіх наявних будівель та споруд, але з відступленням від ідеальних часток співвласників, а також запропоновані ще два варіанти, де передбачений демонтаж лише однієї теплиці літ. «Ф». При цьому, у судовому рішенні суд не обґрунтував у чому саме полягає відповідність інтересів відповідача знесення належних їй двох споруд, крім того, чому судом не було обрано варіант ІІ або ІІІ, запропонований експертом, адже за цими варіантами також дотриманий розмір ідеальних часток співвласників, тоді як демонтажу підлягає лише одна теплиця - літ. «Ф». Представник заявника у своїх поясненнях також зазначає, що при визначенні варіантів порядку користування земельною ділянкою, експерт виходив з даних кадастрового плану, виготовленого ФОП Сидоренко, який не погоджений з органами місцевого самоврядування та суміжними землекористувачами чи землевласниками. Крім того, експертом у висновку судової земельно-технічної експертизи вказано, що площа земельної ділянки за технічною документацією з 1959 року по 1982 рік має невідповідність. У звязку з чим, для визначення порядку користування земельною ділянкою обовязковою є участь Пісочинської сільської ради. Таким чином, представник заявника вказує, що приведені вище доводи, є вагомими для правильного вирішення справи, а їх дослідження у судовому засіданні вплинуло б на рішення суду. У звязку з чим, вказує на необхідність скасування заочного рішення. В наданих до суду письмових поясненнях, представник просив суд розглядати справу у її відсутність, при цьому вказуючи на поважність неявки у судове засідання.

Представник позивача у справі ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій виклала заперечення на заяву про перегляд справи та просила розглядати дану справу у відсутність представника позивача.

Суд, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали цивільної справи №635/4807/15-ц приходить до наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є спільною власністю та визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено. Здійснено виділ належної ОСОБА_2 частки в натурі з домоволодіння № 3 по вул. Зеленій у смт Пісочин Харківського району Харківської області, згідно ІІ варіантом (з урахуванням особисто побудованих співвласниками будівель та споруд, по фактично сформованому порядку користування) висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1354/6655 від 29 червня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_2 виділяється приміщень та будівель на суму 84749 гривень, площею 28, 3 кв.м., що складає 12/100 часток замість 3/8 частки домоволодіння, та складається з: по житловим будівлям: частина житлового будинку літ. А-1 (приміщення № 1-2 «житлова», площею 5,9 кв.м. та приміщення № 1-3 «житлова», площею 12,2 кв.м.), прибудову літ. А1-1 (приміщення № 1-1 «кухня», площею 10,2 кв.м.), загальною площею приміщень 28,3 кв.м.; по надвірними будівлям та спорудам: тамбур літ. «а1», погріб літ. «лп», літня кухня літ. «Л», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «М», вигрібна яма літ. «Х», колодязь літ. «К», огорожі №1, 6, ворота № 3, 4. Перерозподілено ідеальні частки у праві власності на домоволодіння за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, вул. Зелена, 3, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 12/100 частин домоволодіння замість 3/8 часток, та визнавши за ОСОБА_3 право власності на 88/100 частин домоволодіння замість 5/8 часток. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на домоволодіння № 3 по вул. Зеленій в смт Пісочин Харківського району Харківської області.

Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, вул. Зелена, 2, згідно ІV варіантом (у відповідності до часток у праві користуванні) висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1354/6655 від 29 червня 2016 року, згідно якого виділити в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1221 кв.м. з окремим виїздом на вул. Зелену смт Пісочин Харківського району Харківської області. Межі користування земельною ділянкою співвласників домоволодіння проведено таким чином: відрізок від т. 13 до т. А по червоній лінії (вул. Зелена) розміром 4,52 м; відрізок АБ, по прямій розміром 8,73 м (т. Б на відстані 1,0 м від стіни літ. «А-1»); відрізок БВ, по прямій розміром 1,4 м (т. В на відстані 3,38 м від кута літ. «А-1»); відрізок ВГ, проходить по лінії розподілу між літ. А-1; відрізок ГД, по прямій розміром 1,4 м (т. Г на відстані 4,8 м від кута літ. «А1-1»); відрізок ДЖ, по прямій розміром 3,3 м, проходить на відстані 1,0 м паралельно стіні літ. «А-1»; відрізок ЖЗ, по прямій розміром 44,35 м; відрізок ЗИ, по прямій розміром 8,55 м; відрізок ИК, по прямій розміром 21,35 м (т. К на відстані 14,55 м від т. 1). Для виконання варіанту ІV порядку користування земельною ділянкою по вул. Зеленій, 3 в смт Пісочин, Харківського району, Харківської області, зобовязати ОСОБА_3 демонтувати теплицю дві теплиці літ. «Ф» та літ. «У» вартістю 7471 грн. (3840 грн. + 3631 грн.), що на 1679 грн. (7471 грн. 5792 грн.) більше чим відступ від ідеальної частки ОСОБА_2 за варіантом І виділу будівель та споруд. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію за частку, що після розподілу виявилася меншою за ідеальну у сумі 1679 (одна тисяча шістсот сімдесят девять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок та витрати по оплаті судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у сумі 4608 (чотири тисячі вісім) гривень 00 копійок.

Згідно ч 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначеної норми закону вбачається, що лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Судом встановлено, що відповідач не зявлялась на судові засідання та не була присутня в день ухвалення заочного рішення, однак про день, час та місце розгляду справа повідомлялась. Надала до суду заяву про перенесення розгляду справи у звязку з необхідністю залучення нового представника інтересів.

При цьому, в судовому рішенні було зазначено, що суд розглянувши заяву відповідача про перенесення розгляду справи приходить до висновку, що зазначені в даній заяві причини перенесення розгляду справи є не поважними, з огляду зокрема на те, що у справі вже були численні перенесення розгляду справи за заявами сторін за різних причин та спричинило тривалий розгляд даної справи судом. Разом з тим, у відповідача на протязі всього часу розгляду справи була можливість введення у справу не одного представника одночасно. З урахуванням викладеного, заява відповідача про перенесення розгляду справи розцінюється судом як затягування розгляду справи. Одночасно всі надані відповідачем та його представника заперечення, пояснення і документи судом були враховані під час ухвалення рішення по справі.

Стосовно доводів представника заявник, що ухвалення рішення у справі у відсутність відповідача позбавило її права заявити зустрічну позовну заяву та скористатися наданими їй правами на висловлення та обґрунтування заперечень, суд вважає за доречним вказати наступне. З огляду на те, що позовна заява надійшла до суду у 30.06.2015, судом надано достатньо часу сторонам для реалізації своїх прав, в тому числі для надання всіх можливих доказів у справі, уточнення вимог, заявлення зустрічних вимог тощо.

Таким чином, ухилення відповідача від участі в судових засіданнях та враховуючи, що судом визнано причини неявки відповідача неповажними, давало право суду розглянути справу в заочному порядку, що повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Окрім того, жодних доказів, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, і які не були враховані судом при постановлені рішення, що призвело до порушення прав відповідача, ані від подач, ані її представник у своїх заявах не зазначили.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку відсутні, в зв'язку з чим заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року у цивільній справі №635/4807/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є спільною власністю та визначення порядку користування земельною ділянкою - залишити без задоволення.

Розяснити ОСОБА_1, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -