Справа № 454/299/15 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/4736/16 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю позивача - ОСОБА_2, прокурора - Панькевича Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, з участю третьої особи на стороні позивача - Державного підприємства «Львіввугілля» в особі «Шахта Лісова», третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_4, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про відшкодування заробітку, втраченого у зв'язку із втратою працездатності внаслідок злочину та потреб у додаткових видах допомоги ,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовною заявою, неодноразово уточненою у ході судового розгляду справи - до відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якій, після уточнень просив стягнути з відповідача на свою користь втрачений заробіток через втрату його професійної працездатності в період з 15.12.2005 року по 31.08.2015 року в розмірі 202 911 грн. 49 коп. внаслідок заподіяння йому ОСОБА_4 28.08.2005 року тяжких тілесних ушкоджень при здійсненні ним функцій представника влади на посаді дільничого інспектора міліції Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області; втрачений заробіток щомісячно, починаючи з 01.09.2015 року і безтерміново аж до внесення змін у чинне законодавство, в сумі 514 грн. 98 коп.; додаткові витрати, викликані необхідністю придбання за власні кошти ліків на його лікування в КП «ЛОР «Львівський обласний госпіталь інвалідів війни репресованих ім. Юрія Липи» протягом 2005, 2007, 2008 років в розмірі 2 873 грн. 34 коп.; судові витрати у справі.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Вирішено стягнути з Головного управління МВС України у Львівській області в особі ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області на його користь втрачений заробіток через втрату професійної працездатності в період з 15.12.2005 року по 31.08.2015 року в розмірі 202 911 грн. 49 коп., а також додаткові витрати, викликані необхідністю придбання за власні кошти ліків на його лікування в КП «ЛОР «Львівський обласний госпіталь інвалідів війни репресованих ім. Юрія Липи» протягом 2005, 2007, 2008 років в розмірі 2 873 грн. 34 коп. Вирішено питання судових витрат, зокрема, судові витрати компенсовано за рахунок держави, у поряду, встановленому Кабінетом Міністрів України. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за їх безпідставністю.

Не погоджуючись із даним рішенням у повній мірі, позивач ОСОБА_2 та Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області оскаржили таке в апеляційному порядку, подавши апеляційні скарги. Позивач ОСОБА_2 просив рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2016 року змінити, а саме скасувати таке рішення в частині, в якій йому відмовлено в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення - про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В решті рішення суду просив залишити без змін.

В свою чергу, апелянт ГУМВСУ у Львівській області просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області - задоволено частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, з участю третьої особи на стороні позивача - Державного підприємства «Львіввугілля» в особі «Шахта Лісова», третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_4, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про відшкодування заробітку, втраченого у зв'язку із втратою працездатності внаслідок злочину та потреб у додаткових видах допомоги - відмовлено.

18 листопада 2016 року на адресу Апеляційного суду Львівської області надійшла заява позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі. Позивач ОСОБА_2, покликаючись на приписи ст.ст. 79, 316,220 ЦПК України в заяві просить вирішити питання судових витрат.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви позивача ОСОБА_2, з наступних підстав.

Так, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області - задоволено частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову позивачу ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно таких витрат не поніс, що вбачається і з матеріалів справи. Однак, подав до суду заяву, яку усно уточнив в суді апеляційної інстанції, і просив вирішити питання судових витрат, шляхом стягнення таких з відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на його користь.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 4 цієї ж статті передбачає, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до роз»яснень п. п. 35, 37, 41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правами, передбаченими ст. 88 ЦПК України. У разі якщо з певних причин у цих випадках суд вищої інстанції не змінив рішення суду в частині розподілу судових витрат, це питання вирішується цим судом на підставі статті 220 ЦПК, або судом першої інстанції, який розглянув справу, за заявою заінтересованої особи.

Враховуючи вищенаведене, положення ст. 88 ЦПК України, беручи до уваги те, що Апеляційним судом Львівської області 24 жовтня 2016 року апеляційні скарги позивача ОСОБА_2 та відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області розглянуті, рішення суду першої інстанції скасоване, в тому числі і в частині розподілу судових, рішенням апеляційного суду у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, та при цьому позивач звільнений від оплати судових витрат, і ні позивач, ні відповідач таких не понесли, суд апеляційної інстанції при ухваленні рішення обґрунтовано не вирішував питання щодо розподілу судових витрат.

А відтак, заява позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, ч. 5 ст. 220 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, з участю третьої особи на стороні позивача - Державного підприємства «Львіввугілля» в особі «Шахта Лісова», третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_4, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про відшкодування заробітку, втраченого у зв'язку із втратою працездатності внаслідок злочину та потреб у додаткових видах допомоги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.