22.02.2017 Єдиний унікальний № 371/8/17 Провадження № 2-о/371/7/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі :

заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

з секретарем Січкаренко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа Піївська сільська рада Миронівського району Київської області, про встановлення фактів,

У С Т А Н О В И В :

Заявники звернулися до суду із вказаною заявою, посилаючись на ті обставини, що 28 липня 2007 року помер ОСОБА_3. Їх мати ОСОБА_4, яка померла 05 березня 2014 року, та ОСОБА_3 проживали однією сімєю, проте у шлюбі не перебували. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей, якими є вони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 У свідоцтвах про народження кожного з них батько записаний зі слів матері «Олійник Микола Степанович». Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Спадковим майном є право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності акціонерного товариства «Мрія» розміром 3,12 в умовних кадастрових гектарах. Право на вказану земельну частку померлий мав на день смерті, оскільки був членом акціонерного товариства та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). У встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса вони не зверталися, оскільки не знали про наявність спадкового майна, серед речей померлого сертифікату на право на земельну частку (пай) не було. Про наявність вказаного спадкового майна дізналися у 2016 році. Через похилий вік ОСОБА_3 не міг самостійно вести домашнє господарство, тому з грудня 2006 року постійно проживав з сином ОСОБА_1 по вулиці Шевченка, 13 села Пії Миронівського району Київської області. Після звернення до нотаріуса їм було розяснено, що строк для прийняття спадщини пропущено та відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем. Просили встановити факт батьківства ОСОБА_3 щодо кожного з них та факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявники заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, в надісланій до суду заяві сільський голова Піївської сільської ради Миронівського району Київської області просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради.

Суд, заслухавши заявників, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Батьківство є таким фактом, який приводить до виникнення прав та обовязків між певною особою та дитиною.

Частиною 1 ст. 130 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 цієї статті заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матірю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2007 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 084936, виданим 30 липня 2007 року Піївською сільською радою Миронівського району Київської області.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 проживав однією сімєю з ОСОБА_4. Під час спільного проживання у них народилося двої дітей, якими є заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1, виданного 27 січня 1972 року Піївською сільською радою Миронівського району Київської області, та свідоцтва про народження ОСОБА_2, виданного 15 листопада 1968 року Піївською сільською радою Миронівського району Київської області, матірю кожного з них є ОСОБА_4.

Актовий запис про народження ОСОБА_1 був здійснений відповідно до ст. 135 СК України, за якою при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Актовий запис про народження ОСОБА_2 не містить запису про батька.

Жодна конкретна особа у свідоцтві про народження кожного із заявників не записана батьком відповідно до ст.ст. 126-128 СК України.

Завники належать до кола осіб, які відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України можуть предявити вимогу про встановлення факту батьківства.

Факт батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується письмовими матеріалами справи та показаннями свідків ОСОБА_5Є, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, допитаних при розгляді справи.

Допитана як свідок ОСОБА_5 надала показання, з яких слідує, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, знає заявників, знала їх матір та батька. Їх мати ОСОБА_4 проживала однією сімєю з ОСОБА_3. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей, якими є заявники. Коли хлопці були шкільного віку ОСОБА_3 залишив сімю, проживав окремо, згодом одружився. Після смерті дружини заявник ОСОБА_2 перейшов до нього проживати, доглядав його.

Свідок ОСОБА_6 показала, що працювала в дитячому садочку села Пії Миронівського району Київської області, з 1972 року по 1980 рік працювала секретарем сільської ради, з 1980 року по 2005 рік працювала бібліотекарем у місцевій школі. Вона знає батьків заявників, ними є ОСОБА_4 та ОСОБА_8, які проживали однією сімєю до народження хлопців та припинили відносини вже після народження молодшого сина ОСОБА_9. ОСОБА_3 згодом одружився з іншою жінкою. Коли заявники підросли, то почали допомагати йому, доглядали у похилому віці. Проживав він один, діти жили окремо. Лише приходили до нього. ОСОБА_9 проживав через дорогу, ОСОБА_2 дещо далі.

Свідок ОСОБА_7 показала, що заявники є її хрещениками. Їх батьками та її кумами були ОСОБА_4 та ОСОБА_8. Їй не відомі обставини щодо проживання будь-кого із заявників з померлим ОСОБА_3 до дня його смерті.

Підстави ставити під сумнів показання вказаних свідків відсутні.

Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів доводять той факт, що саме ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 (зі змінами) "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Встановлення факту батьківства, про який заявлено вимогу, заявникам необхідно для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Факт батьківства, за встановленням якого звернулися заявники, має юридичне значення.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вимога заявника ОСОБА_1 про встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини не підлягає задоволенню, оскільки не є доведеною заяником.

Обставини щодо постійного проживання ОСОБА_1 з батьком ОСОБА_3 не підтвердив жоден зі свідків, допитаних в ході розгляду справи, не підтверджені письмовими доказами.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Це означає, що суд може вийти за межі вимог заявника, якщо цього потребує охорона прав та інтересів особи, і суд не може відмовити у задоволенні заяви з мотивів ненадання заявником доказів, якщо вбачається, що такі докази існують і суд може їх витребувати.

Суду не відомі обставини щодо існування доказів, які він може витребувати на підтвердження факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3.

На підставі викладеного, ст.ст. 130, 135 СК України, п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 (зі змінами) "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 212-216, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3, померлого 28 липня 2007 року, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3, померлого 28 липня 2007 року, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вимогу ОСОБА_1 про встановлення факту його постійного проживання на час відкриття спадщини з померлим 28 липня 2007 року спадкодавцем ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_10

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О.Капшук