Справа № 161/1413/17
Провадження № 4-с/161/53/17
У Х В А Л А

23 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2017 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1»в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 звернулося до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 щодо повернення виконавчого документу без прийняття до виконання. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області по цивільній справі № 2-7592/09 від 28.08.2009 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На виконання вказаного рішення 14.10.2011 року було видано виконавчий лист № 2-7592/09 про солідарне стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь банку заборгованості за кредитним договором в сумі 13392,98 грн. та по 253 грн. судових витрат з кожного. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2016 року у справі № 2-7592/09 задоволено заяву ПАТ "Ві«йБі ОСОБА_1» про поновлення строків для предявлення виконавчого документу від 28.08.2009 року. 25.11.2016 року уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулась до Першого ВДВС з заявою про примусове виконання вищезазначеного судового рішення. Однак, 19.01.2017 року на адресу стягувача надійшло повідомлення від 29.11.2016 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, у звязку з тим, що стягувачем до заяви про примусове виконання рішення суду не додано квитанцію про сплату авансового внеску. Вважає такі дії державного виконавця неправомірними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються, зокрема, державні органи. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Функції з ліквідації банку виконує уповноважена особа Фонду від імені Фонду та приступає до виконання своїх обовязків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду (ч. 1ст. 46 цього Закону). З огляду на вищенаведене скаржник вважає, що Фонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак Фонд та уповноважена особа Фонду звільнені від обовязку щодо сплати авансового внеску на підставі ч. 2ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі викладеного, просить суд визнати дії головного державного виконавця Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ ОСОБА_4, щодо повернення виконавчого документу без прийняття до виконання неправомірними, зобовязати головного державного виконавця Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ ОСОБА_4 відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-7592/09 від 14.10.2011 року.

В судове засідання представник заявника не з'явився, подав заяву з проханням слухати справу за його відсутності.

Представник Першого ВДВС ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, подав суду письмові заперечення в яких зазначив, що дії державного виконавця вчинено у межах службових повноважень, у порядок та у спосіб, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Просить суд слухати справу без участі представника та в задоволенні вимог скарги відмовити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності представника заявника та заінтересованої особи, оскільки матеріали справи містять достатні данні, що свідчать про правовідносини сторін.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 30.12.2016 року державним виконавцем Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ за вих. № 32184 винесено повідомлення про повернення стягувану виконавчого документу без прийняття до виконання на підставі пп. 6, 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою для відмови у прийнятті виконавчого документа до провадження та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання стало не надання стягувачем підтвердження сплати авансового внеску (а.с. 3).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» таким документом, крім інших, є виконавчий лист, виданий судом на підставі судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 розмірів мінімальної заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим (п. 8 ч. 4ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

За ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання надсилається адресату рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

При цьому згідно з абзацом восьмим ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону від сплати авансового внеску звільняються, зокрема, державні органи.

З матеріалів справи убачається, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015р. № 63 на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015р. № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016р. № 213 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 на два роки по 19.03.2018 року включно.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка визначає правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є субєктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд наділений рядом відповідних функцій (ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

З вищенаведеного вбачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є державним органом. Зокрема, загальновизнаним у теорії держави і права є те, що однією з основних ознак державних органів, яка відрізняє їх від підприємств, установ і організацій, зокрема, державної форми власності, є їх спеціальне функціональне призначення для реалізації державної влади і наділення їх для цього владними повноваженнями.

Крім того, відповідно до ч. 1ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників). Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно з ч. 3ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (ч. 4ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Аналіз наведених у цих статтях повноважень Фонду та уповноваженої особи Фонду свідчить про те, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень вчиняють дії та приймають рішення від імені банку.

З огляду на вищенаведене, суд не може погодитися з доводами заявника у скарзі про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» підлягають звільненню від сплати авансового внеску за предявлення виконавчого документу до стягнення.

Відповідно до ч. 3ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 385-387 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст.1,3,4,26,28 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в пятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_8