Справа № 673/580/16-ц
Провадження № 2/673/14/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 р. м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представників позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши заяву про відвід судді, поданої представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

26.04.2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15 031 грн. 60 коп.

В судовому засіданні представник відповідача звернувся до суду з усною заявою про відвід головуючого по справі судді, з мотивів порушення останнім процесуального закону, що виразилось у сприянні стороні позивача у витребуванні від самого ж позивача додаткових доказів, що обґрунтовують його ж позов, а також у засвідченні посадовими особами банку глибокої поваги та сподівання на плідну співпрацю з судом, викладеної у відповіді на запит суду в межах ділової переписки в контексті розгляду вказаної цивільної справи.

Представник позивача категорично заперечив проти задоволення відводу у силу його безпідставності, зазначивши, що сам змушений подавати додаткові матеріали у звязку із необхідністю спростування все нових і нових доводів представника відповідача проти позову, про які йому не могло бути відомо при подачі позовної заяви до суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, самої відповідачки, яка підтримала заяву свого представника, дослідивши доводи поданої представником відповідача усної заяви, суд знаходить її такою, що задоволенню не підлягає, оскільки вона не містить підстав для відводу судді, передбачених ст. 20 ЦПК України.

Судом обєктивно встановлено, що в ході судового розгляду даної цивільної справи представником відповідача систематично висловлюються різного роду псевдо юридичні припущення казуїстичного характеру щодо необґрунтованості позовних вимог поданого банком позову до ОСОБА_3 про стягнення з неї заборгованості, які, в силу їх несистемності, дрібязковості та раптовості виникнення, підлягають чіткій перевірці з точки зору конкретно визначених юридичних норм, що ґрунтуються на всебічному, повному та обєктивному встановленню фактичних обставин справи, що в свою чергу потребує вивчення додаткових письмових доказів, якими зафіксовані такі обставини.

Вказана необхідність, водночас, передбачає й застосування судом положень ч. 2 ст. 131 ЦПК України, щодо приймання доказів, поданих сторонами після початку розгляду справи по суті, при доведенні відповідною стороною поважності неподання доказів в передбачені ч. 1 ст. 131 ЦПК України, строки.

Крім того, окремої кретичної уваги заслуговують також тези досліджуваної заяви представника відповідача ОСОБА_4 про відвід головуючого судді з приводу зазначення посадовими особами банку в діловій переписці з судом «глибокої поваги та сподівання на плідну співпрацю», як окремої підстави для відводу судді в наслідок якихось можливих поза процесуальних відносин, які сумно вражають суд глибиною «думки» та очевидною схильністю до крючкотворства її автора.

Так, висловлюючись з вказаного приводу, представник відповідача ОСОБА_4, в притаманній йому манері, не звернув увагу на те, що у відповіді банку від 14.11.2016 року за вхідним номером 4967/16-вх. на попередній запит суду, застосовується широковідомий штамп ділового листування, в якому йдеться про висловлювання посадовими особами банку глибокої поваги суду та сподівання на плідну співпрацю, ВИКЛЮЧНО в межах чинного законодавства, а не йдеться про приховану домовленість з судом щодо вирішення ним справи на користь банку, як позивача.

Разом з тим, суд відзначає, що подібне відношення до суду, викладене у вказаному вище листі, не було б зайвим і для представника відповідача ОСОБА_4, який своєї поведінкою демонструє явно протилежне, при чому повністю безпідставне, ставлення.

Зазначені вище висловлювання представника відповідача ОСОБА_4, при абсолютній відсутності належної аргументації та обєктивних, чи принаймні, адекватних чи розумних доказів, суд сприймає як неповагу до суду та вважає за можливе залишити за собою право окремого реагування на таке зловживання своїми процесуальними правами представником відповідача, які той допустив всупереч положенням ч. 3 ст. 27 ЦПК України, згідно яких особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Водночас, ознакою зазначеного зловживання є абсолютно безграмотне викладення представником відповідача змісту і підстав самої заяви про відвід, що виразилось у відсутності жодного посилання на конкретні пункти та частини відповідної статті 20 ЦПК України, як і зазначення її самої в цілому, внаслідок чого сама заява носила яскраво виражений емоційний характер, і, при переході на особистості, була скоріше проявом юридичного безсилля ніж конструктивним юридичним ходом, оскільки змушує суд процесуально на нього реагувати шляхом постановлення мотивованої ухвали в нарадчій кімнаті, позбавляючи можливості розглянути справу у встановлені законодавством розумні строки.

На підставі викладеного, враховуючи, що зазначені представником відповідача ОСОБА_4 процесуальні порушення не знайшли свого підтвердження, оскільки на даний час клопотання представника банку про приєднання ряду довідок до справи залишається відкритим, самі довідки, як додаткові письмові докази до справи фактично та процесуально не приєднанні, а запит суду до банку з приводу надання інформації про підстави та факт перевипуску кредитних карток на імя ОСОБА_3 направлений на зясування обєктивних обставин справи у вигляді наявності чи відсутності пропуску позовної давності (про яку, як на підставу своїх заперечень проти позову посилається сам ОСОБА_4С.) і зроблений в інтересах обох сторін без порушення принципів гласності, відкритості судового розгляду та змагальності сторін, що жодним чином не свідчить про необєктивність чи неупередженість судді по відношенню до сторін в справі, керуючись ст.ст. 20-24 ЦПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви про відвід головуючого по справі, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5