У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_5 про стягнення суми боргу.

В судовому засіданні Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 заявив клопотання про забезпечення позову в порядку ст.. 151-152 ЦПК України. Заявник вказує на те, що було відкрито провадження по вказаній справі, згідно прохальної частини позовних вимог, позивач просить стягнути суму заборгованості у розмірі 26090,00 гривень. Разом з тим, просить з метою забезпечення позову накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_6, в тому числі на квартиру, що знаходиться за адресою: м.Ужгород, вул..Лавріщева, буд. 20»А», кВ. 1, у межах суми позову. На думку заявника відповідач може продати нерухоме майно, що утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні такого клопотання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України). Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться й нього або в інших осіб.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивачем не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано доказів, які мають підтвердити необхідність вжиття негайних заходів забезпечення позову, в той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В тому числі і не зазначено в заяві про забезпечення позову та не надано і будь-яких доказів вартості майна, щодо якого прохають застосувати забезпечення позову в межах суми боргу (відшкодування шкоди), що перешкоджає суду при розгляді даної заяви перевірити співмірність вартості майна, щодо якого прохають застосувати забезпечення позову, розміру позовних вимог.

Оцінивши наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про вжиття заходів для забезпечення позову, є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 151, 152, 153, 197, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про забезпечення позову в поряду ст. 151-152 ЦПК України

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 (пяти) днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7