Справа № 240/54/17
Провадження № 2/240/42/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 лютого 2017 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шинкаренко А.І.,

при секретарі Пліскачовій Н.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка у лютому 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що 21.05.2013 року було зареєстровано їх шлюб з відповідачем ОСОБА_3 міським управлінням юстиції в Донецькій області, актовий запис №65. Сімейне життя не склалося, з причин подружньої невірності чоловіка, що призводило до постійних сварок і чоловік залишив сімю. Шлюбні відносини між сторонами припинені більше року, шлюб існує лише формально, чоловік проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем.

Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є: вул 60 років Жовтня, 22/37, м. Зугрес, Донецької області. На виконання Указу Президента від 14.11.2014 №875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», рішенням ДП «Укрпошта» від 27.11.2014 року було зупинено приймання і доставка поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, зокрема до м. Зугрес.

Згідно довідки управління соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації від 27.02.2017 № 01/05-73 ОСОБА_2 не перебуває на обліку, як переміщена особа з зони АТО.

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Разом із тим, оскільки газета «Урядовий курєр» розповсюджується лише по підконтрольній території України, тому судом було викликано відповідача шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Олександрівського районного суду Донецької област . Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 312043 від 21.05.2013 року, підтверджено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 65 (а.с. 5).

Судом встановлено, що спільних дітей від шлюбу не має. В межах даної цивільної справи, спору про поділ спільного майна подружжя не має.

Проголошена ст.51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористалась даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне.

У звязку з цим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 197, 209,212,214,215, 224-225 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 21 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 65.

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішення суду.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище "Михайлова".

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Шинкаренко