АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/152/16-ц 22-ц/774/246/К/17
Справа № 182/152/16-ц Головуючий у 1-ій інстанції
Провадження 22-ц/774/246/К/17 ОСОБА_1
Категорія 50 (Ш) Доповідач: Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Чубіна А.В.,

за участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів який обґрунтовувала тим, що з 09 жовтня 2004 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, з червня 2013 року вони припинили сумісне проживання. На даний час дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні.

Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться, тому ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 000 грн. але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з урахуванням індексації, починаючи стягнення з 14 січня 2016 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Зазначено, що рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір стягнутих з нього аліментів на утримання дочки з 1000 грн. до 500 грн. оскільки він не має постійної роботи, має мінливий дохід, крім того на його утриманні знаходяться батьки похилого віку, тобто при ухваленні рішення судом взагалі не враховано його скрутного матеріального становища.

Також судом першої інстанції не враховано, по позивач з дитиною мешкають у квартирі, що належить йому на праві приватної власності, також не враховано що позивач займається господарською діяльністю та отримує регулярний прибуток.

Вважає, що розмір стягнутих судом аліментів 1000 грн. взагалі необґрунтований.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та не оспорюється що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2004 року (а.с.5).

Відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 007867 (а.с.3).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з положень ст. ст. 180 Сімейного Кодексу України та обов'язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, однак вважає, що суд помилково визначився з розміром стягнутих аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне розяснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших підстав, що мають істотне значення, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Будь які докази того, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, або частину доходу отримує в натурі, у справі відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки у такому випадку аліменти повинні стягуватись у частці від заробітку (доходу) відповідача, який обчислюється відповідно до вимог чинного законодавства.

Так, визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини суд апеляційної інстанції, враховуючи майновий стан позивача та відповідача по справі, стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, вважає, що з відповідача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він не має постійної роботи, має мінливий дохід колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається.

Також відповідачем, відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів того, що на його утриманні знаходяться батьки похилого віку, як то копії свідоцтв про народження батьків, довідки про їх доходи.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та зменшення розміру аліментів доводи апеляційної скарги про те, що позивач з дитиною мешкають у квартирі, що належить йому на праві приватної власності, також не враховано що позивач займається господарською діяльністю та отримує регулярний прибуток, оскільки вказані відповідачем обставини не знімають з нього обовязку по утриманню неповнолітньої дочки.

У звязку з цим рішення суду в частині визначення розміру аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК необхідно змінити та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Керуючись ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309 , 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року змінити в частині визначення розміру стягнутих ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів: з 1000 грн. на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: