АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 7610/3882/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Юзькова О.Л.
Провадження № 22-ц/796/2461/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженко» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженко» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою забезпечити її позов шляхом накладення арешту на грошові кошти Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженко» на рахунках в будь-яких банківських, фінансових установах в межах суми 345 000 грн. до вирішення справи по суті. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про відсутність підстав для задоволення її заяви про забезпечення позову, оскільки вона не зазначила будь-якого рахунку Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженко». Вона просила накласти арешт не на рахунки, а на кошти, які належать підприємству. Невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суд у разі задоволення позову.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженко» в судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім.О.Довженко» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Просила стягнути з Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженко» на її користь 689 451,62 грн., з яких 1925,50 грн. відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 354 180,12 грн. нарахована але не виплачена заробітна плата за період з 11 листопада 2015 року по 31 серпня 2016 року, 333 346,00 грн. компенсація нарахованої але невиплаченої заробітної плати за весь час затримки виплати; визнати недійсними наказ Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженко» №2341 від 23 грудня 2015 року, довіреність Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженко» від 13 жовтня 2016 року на ім'я ОСОБА_2, заяву ОСОБА_2 від 19 жовтня 2016 року про скасування заходів забезпечення позову та інші його заяви, подані на підставі зазначеної довіреності.

ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення її позову шляхом накладення арешту на грошові коштиДержавного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженко» на рахунках в будь-яких банківських, фінансових установах в межах суми 345 000,00 грн. до вирішення справи по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Колегія суддів не убачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заявляючи вимоги про накладення арешту на кошти, які належать відповідачу, позивач має зазначити на яких рахунках вони знаходяться, оскільки накладення арешту на кошти без зазначення рахунків може створити перешкоди у виконання товариством грошових зобов'язань.

Разом з тим, ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не зазначила на яких рахунках знаходяться кошти Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженко».

До заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 надала копію довідки Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженко» від 11 жовтня 2016 року №463. З змісту довідки убачається, що на розрахунковий рахунок підприємства в філії АТ «Укрексімбанк» накладений арешт на суму 479 308,42 грн. та на розрахункові рахунки в Печерській філії ПАТ «ПриватБанк» накладений арешт в сумі 123 458,42 грн. Це призводить до збоїв в господарській діяльності підприємства і унеможливлює сплату податків та інших обов'язкових платежів, виконанні укладених договорів (а. с. 27).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 у визначений нею спосіб.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції положень норм процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді