провадження № 2-о/243/94/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Гуменному М.А.,

за участю:

заявниці ОСОБА_1,

представника заявниці ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2 м. Словянськ Донецької області) цивільну справу за заявою ОСОБА_4 заінтересована особа: Виконавчий комітет Словянської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_4 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Словянської міської ради з заявою про встановлення юридичного факту. Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі договору від 13 вересня 1989 року їй належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Сергіївській, 10, у м. Словянську Донецької області, на земельній ділянці площею 557 кв.м. Вищевказана земельна ділянка перебувала в її землекористуванні. Пізніше вона дізналася, що рішенням виконавчого комітету Словянської міської ради від 19 лютого 1997 року № 63/9 «Про вилучення і додатковий відвід земельної ділянки» було вилучено у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 64 кв.м по вул. Сергіївській, 10 у м. Словянську і передано цю земельну ділянку ОСОБА_6, у користуванні якого перебувала земельна ділянка по вул. Сергіївській, 12 у м. Словянську. Підставою для такого рішення стала заява ОСОБА_7 опікуна ОСОБА_6 і письмова згода ОСОБА_5. Користувачем земельної ділянки по вул. Сергіївській,10 у м. Словянську є ОСОБА_4, а не ОСОБА_5, яка нібито давала письмову згоду на вилучення земельної ділянки площею 64 кв.м. Зазначає, що ОСОБА_4 ніколи не була власницею будинку № 10 по вул. Сергіївській у м. Словянську, ніколи не проживала у цьому будинку і не була прописана в ньому. Зазначає, що зі свого боку, вона не давала згоди на вилучення із землекористування земельної ділянки по вул. Сергіївській, 10 у м. Словянську. Вважає, що вилучення відбулось на підставі письмової згоди, яка була написана невідомою особою, яка не мала жодного відношення до земельної ділянки по вул. Сергіївській,10 у м. Словянську. Також заявниця зазначає, що у виконавчому комітеті Словянської міської ради відмовились їй показати заяву від ОСОБА_5, оскільки документи не збереглись, тому на їх думку відсутні підстави для скасування цього рішення. Вказує на те, що з метою притягнення до відповідальності осіб, винних у подроблені письмової згоди від ОСОБА_4 на вилучення земельної ділянки, вона зверталась з заявою від 28 липня 2011 року в прокуратуру м. Словянська. Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 15 серпня 2011 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи, у звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду. Просила суд ухвалити рішення яким встановити юридичний факт, що дія рішення виконавчого комітету Словянської міської ради від 19 лютого 1997 року № 63/9 «Про вилучення і додатковий відвід земельної ділянки» не поширюється на ОСОБА_4, і земельну ділянку площею 64 кв. м. по вул. Сергіївській, 10 у м. Словянську, що перебувала у її володінні.

Заявниця ОСОБА_4, та її представник ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру № 0004350, в судовому засіданні надали пояснення аналогічно викладені у заяві, просили вказану заяву про встановлення факту юридичного значення задовольнити у повному обсязі. Представник заявниці ОСОБА_2 наполягав у судовому засіданні, що будь-якого іншого способу захисту прав його довірительки немає, вважає, що вимоги з якими вони звернулися відносяться до юридичних фактів, які можуть бути встановлені в окремому провадженні

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви з тих підстав, що формулювання такого факту в цивільному судочинстві не існує, а отже за таких підстав вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Підставою виникнення, зміни і припинення цивільних правовідносин є юридичні факти, тобто конкретні життєві обставини, з якими норми цивільного законодавства пов'язують настання правових наслідків. Однак не кожна життєва обставина є юридичним фактом, а лише така, з якою норми цивільного законодавства пов'язують настання правових наслідків.

Стаття 4 ЦК України передбачає приблизний перелік юридичних фактів, які породжують цивільні правовідносини (цивільні права та обов'язки):

угоди, передбачені законом, а також угоди, хоч й не передбачені законом, але такі, що йому не суперечать;

адміністративні акти;

відкриття, винаходи, раціоналізаторські пропозиції, створення творів науки, літератури, мистецтва;

заподіяння шкоди іншій особі, а також набуття або збереження майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав;

події, з якими закон пов'язує настання цивільно-правових наслідків.

Таким чином, під юридичними фактами в цивільному праві слід розуміти конкретні життєві обставини, з якими норми цивільного законодавства пов'язують настання правових наслідків і перш за все виникнення, зміни і припинення цивільних правовідносин.

Відповідно до ОСОБА_1 ВССУ «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

З огляду на зміст заяви, заявниця просить встановити факт, що дія рішення Виконавчого комітету Словянської міської Ради № 63/9 від 19 лютого 1997 року на неї не поширюється, втім не зазначає мету встановлення цього факту, яка в подальшому не була б повязана із вирішенням спору про право.

Під час розгляду заяви в судовому засіданні мети, яка б дала можливість зробити висновок що цей факт дійсно є юридичним та тягне за собою правові наслідки для заявниці не встановлено.

За нормами процесуального закону у разі звернення до суду із заявою про встановлення факту, що не має юридичного значення, передбачено право суду відмовляти у відкритті провадження у справі відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України або ж у разі його помилкового відкриття закривати провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що справу провадженням слід закрити з підстав, передбачених п.1ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст. 234, 235, 256,257, 205 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_4 заінтересована особа: Виконавчий комітет Словянської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення провадженням закрити у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу складено та підписано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич