Справа № 159/1571/16-ц Провадження № 22-ц/773/205/17 Головуючий у 1 інстанції: Миронюк М.Г.
Категорія: 59 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В. ,

суддів - Грушицького А. І., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря Лимар Р. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Ковеля ОСОБА_2, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом. Покликався на те, що 08 листопада 2012 року на засіданні виконкому ОСОБА_3 міської ради було прийнято рішення по питанню № 38 «Про оформлення права власності на господарську споруду», що по вул. Незалежності 166 «Г», в м. Ковелі Волинської області, яка належить йому. Проте ОСОБА_3 міський голова ОСОБА_2 відмовився підписати та видати вказане рішення органу місцевого самоврядування, мотивуючи свої дії тим, що таке рішення виконкомом не приймалось.

Крім того позивач зазначав, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року, яка залишена без змін 08 грудня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України, вказані вище дії відповідача ОСОБА_3 міського голови ОСОБА_2 були визнані протиправними.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, такими, що порушують його конституційне право набуття у власність обєкта нерухомого майна і завдали йому моральної шкоди, яка полягає у перенесених ним емоційних та душевних стражданнях і хвилюваннях, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 міського голови ОСОБА_2 в його корить 80000 грн. за заподіяну моральну шкоду.

Під час розгляду справи ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 04 жовтня 2016 року до участі у справі залучено як співвідповідача виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить його скасувати як незаконне і необґрунтоване, прийняте судом з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_1 не було доведено факту заподіяння йому діями ОСОБА_3 міського голови ОСОБА_2, які були визнані протиправними постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року, моральної шкоди.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Підстави, види і порядок відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з пунктом 5 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Частиною 1 ст. 77 цього Закону визначено, що шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Встановлено, і це підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року було визнано протиправними дії ОСОБА_3 міського голови ОСОБА_2 щодо непідписання та невидачі прийнятого на засіданні виконкому 08 листопада 2012 року рішення «Про оформлення права власності на господарську споруду», а саме господарську споруду (А-2), загальною площею 82,6 кв. м., розташовану по вул. Незалежності, 166 «Г» в м. Ковелі Волинської області, яка належить позивачу ОСОБА_1 (а. с. 28-30).

Також цим же рішенням суду було визнано відсутність компетенції міського голови щодо повернення проекту рішення «Про оформлення права власності на господарську споруду» Волинському обласному бюро технічної інвентаризації без підпису, як такого, що не розглядалось на засіданні виконкому.

Ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 08 грудня 2015 року вказана постанова Львівського апеляційного адміністративного суду була залишена без змін (а. с. 33-34).

Наведені обставини, у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України дають підстави вважати, що відповідачем ОСОБА_3 міським головою ОСОБА_2 по відношенню до позивача ОСОБА_1 були вчинені протиправні дії, які полягали у непідписанні та невидачі прийнятого на засіданні виконкому рішення від 08 листопада 2012 року щодо оформлення позивачем права власності на господарську споруду, що по вул. Незалежності, 166 «Г» в м. Ковелі Волинської області і ці факти не потребують додаткового доказування.

Аналіз зазначених вище норм матеріального права та встановлених обставин справи дають підстави для висновку, що вказаними діями відповідача ОСОБА_2, вчиненими при здійсненні ним своїх повноважень ОСОБА_3 міського голови посадової особи органу місцевого самоврядування, позивачу ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, яка полягала у моральних переживаннях викликаних неможливістю реалізувати своє право власності на господарську споруду у законний спосіб та подальшою потребою звернення за захистом порушеного права до судових та правоохоронних органів.

Оскільки вказана моральна шкода була заподіяна саме діями посадової особи органу місцевого самоврядування під час виконання нею своїх повноважень, то її відшкодування провадиться за рахунок власних коштів цієї особи, тобто у даному випадку відповідачем.

Тому у позові до органу місцевого самоврядування виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Отже, враховуючи характер та обсяг моральних страждань, які зазнав позивач, підстави їх заподіяння, тривалий період часу необхідний для відновлення порушеного майнового права позивача, вимоги розумності і справедливості, колегія суддів вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 5000 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, підлягають до задоволення частково, то з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 551грн. 20 коп.

Так як суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, вказаних обставин не врахував та зробив висновки, які їм не відповідають, і як наслідок допустив неправильне застосування норм матеріального права, то в силу вимог п.п. 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України прийняте ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2016 року в даній справі скасувати.

Стягнути з міського голови м. Ковеля Волинської області ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5000 (пять тисяч) грн. за заподіяну моральну шкоду.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

В позові ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: