Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3427/16-ц
Провадження № 2/723/210/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернiвецької областi в складi:

головуючого суддi Якiвчика I.В.

при секретарi Крупчак М.І.

за участю - представника позивачів ОСОБА_3 та

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Сторожинець заяву про відвід головуючого суддi, подану позивачами по цивiльнiй справi за позовом ОСОБА_5 і ОСОБА_6 до Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області, про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування

встановив:

В провадженні Сторожинецького районного суду, Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Великокучурівської сільської ради, Сторожинецького району про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування.

В ході розгляду цивільної справи, до початку її розгляду по суті, позивачі подади до суду письмову заяву про відвід головуючого судді, з огляду на те, що судом під головуванням судді Яківчика І.В. 10.11.2016 року було постановлено ухвалу про закриття частини позовних вимог внаслідок набрання законної сили рішення суду, яке ухвалено по спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 21.12.2016 року вказана ухвала скасована внаслідок порушення вимог процесуального права. Вважають, що при таких обставинах у них відсутня довіра до головуючого судді так як вони згідно ч.4 ст.20 ЦПК України не можуть розраховувати і сподіватись на належність розгляду вимог і їх сумніви є об'єктивно обґрунтованими оскільки справа яка розглядається сьогодні тісно пов'язана з іншою справою з приводу розгляду якої у них і виникли підстави для недовіри судді.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 особисто довіряючи суду, підтримав заяву про відвід судді.

Представник відповідача ОСОБА_4, висловивши свою думку з приводу заявленого відводу вважає, що відвід заявлено безпідставно так як дійсний цивільний позов не стосується попередніх позовних вимог де Великокучурівська сільська рада не була стороною і її рішення не оскаржувалося.

Розглянувши заяву про вiдвiд, суд при постановленні ухвали по цьому питанню, виходить з наступного.

Ухвалою Сторожинецького районного суду, Чернівецької області під головуванням судді Яківчика І.В. 10.11.2016 року дійсно було постановлено про закриття частини позовних вимог ОСОБА_6 до Сторожинецької районної державної адміністрації, Чернівецької області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання незаконним рішення органу виконавчої влади, визнання недійсними державних актів про право власності на землю і договору купівлі-продажу землі, а в іншій частині позовних вимог, розгляд справи продовжено, яка ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 21.12.2016 року, ухвала Сторожинецького районного суду скасована, а справа направлена для продовження розгляду справи.

Таким чином встановлено, що скасування ухвали мало місце по справі № 723/1048/16-ц за позовом предметом якого було визнання незаконним рішення органу виконавчої влади, в особі Сторожинецької райдержадміністрації від 11.04.2008 року визнання недійсними державних актів про право власності на землю і договору купівлі-продажу землі.

Предметом дійсної цивільної справи є визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, а саме Великокучурівської сільської ради від 10.05.2016 року, що свідчить про відсутність об'єктивної обґрунтованості та наявність надуманості підстави, яка позивачами визначена як «об'єктивно обгрунтованою».

Відповідно до вимог ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі, а також якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Сумніваючись в неупередженості і об'єктивності судді, позивачі, як на інші обставини, послалися на скасування ухвали суду під головуванням судді Яківчика І.В. по іншій цивільній справі, що на їх думку свідчить про свідоме обмеження права позивача на доступ до суду.

Разом з тим позивачі використали термін «свідоме обмеження прав» голослівно без будь-яких підтверджень існування такого умислу, внаслідок чого така обставина є безпідставною і до уваги не приймається..

В пункті 4 статті 20 ЦПК України, на який позивачі посилаються, як на підставу відводу, дійсно визначено, що суддя не може брати участь у розгляді справи якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Аналіз зазначеної норми показує, що під іншими обставинами слід розуміти наявність між суддею та іншими учасниками цивільного провадження не близьких родинних чи сімейних стосунків, а далеких, двоюрідних чи троюрідних ступенів споріднення чи духовної спорідненості (куми, хрещеники) та їх заінтересованості в результатах провадження.

Під іншими обставинами також слід розуміти перебування судді в дружніх або приязних стосунках з кимось із учасників провадження, чи в матеріальній, службовій чи іншій залежності від когось з них, чи якщо суддя публічно, усно або письмово наперед висловив свою думку щодо результату ще не завершеної розглядом справи.

Розглянувши і детально проаналізувавши всі підстави для відводу судді, зазначені в розглядуваній заяві позивачів ОСОБА_5 і ОСОБА_6, суд знаходить, що всі вони відносяться до сфери прийняття судом процесуальних рішень в ході судового розгляду іншої справи.

Наявність безсторонності, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як зазначає Європейський суд з прав людини в рішенні від 9.11.2006 року по справі "Білуха проти України", повинна визначатися як за суб'єктивним критерієм коли особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, так і за об'єктивним критерієм, який обґрунтовується фактами, які б могли свідчити про безсторонність судді.

На думку суду позивачі не обґрунтували чому зазначена ними підстава виключає участь судді в розгляді справи, а зазначення в заяві про те, що суддя упереджений і безсторонній внаслідок надуманих обставин або обставин яких побоюються позивачі не є ні суб'єктивними ні об'єктивними критеріями для відводу судді.

Виходячи з цього, суд вважає, що висновки які позивачі зробили з приводу винесеної та скасованої ухвали суду по одній цивільній справі не можуть бути перенесені в іншу цивільну справу, яка до того ж стосується зовсім іншого предмета спору.

Таким чином, з огляду на зазначені норми ЦПК України та вказані в заяві про відвід обставини, очевидним є те, що обставини зазначені в заяві не відповідають обставинам вказаним в Главі 3 ЦПК України, яка регулює вирішення цього питання, а тому клопотання про відвід судді Яківчика І.В. задоволенню не підлягає..

Керуючись ст.18, 20, 24 та 25 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Вiдмовити позивачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в задоволеннi заявленого нею вiдводу суддi Якiвчику I.В.

СУДДЯ