Справа № 323/666/17
№ провадження 2-о/323/15/17
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

28.02.2017 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Плечищевої О.В., при секретарі Свириденко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Костянтинівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій вказує, що вона проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_5 року в смт.Войковський, Амвросіївського району, Донецької області від цереброслерозу ОСОБА_2 помер.

Після його смерті було отримано лікарське свідоцтво про смерть №184 від 05.08.2016 року

року та отримала свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 09.08.2016 року.

Заявник ОСОБА_1 поховала свого чоловіка ОСОБА_2.

В подальшому їй стало відомо, що свідоцтво про смерть є незаконним та не створює правових наслідків на території України відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Окрім цього, свідоцтва про смерть видаються без використання Державного реєстру актів цивільного стану, оскільки смт.Войковський, де помер ОСОБА_2, знаходиться на тимчасово окупованій території та згідно наказу Міністерства юстиції України від 29.10.2014 р. № 1801/15 «Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства Юстиції України», доступ до Державного реєстру актів цивільного стану у цьому місті було припинено.

З приводу отримання свідоцтва про смерть українського зразку заявниця звернулася до заінтересованої особи - Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак там повідомили, що не можуть видати свідоцтво про смерть ОСОБА_2, оскільки наявне у заявника медичне свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території. За таких обставин факт смерті ОСОБА_2 може бути встановлений лише рішенням суду.

Встановлення факту смерті чоловіка необхідне заявниці для отримання в компетентному державному органі України легітимне та законне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та отримати гроші на поховання.

ОСОБА_1 прохає встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця село Гідулени, Резинського району, Республіки Молдова, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в смт.Войковський, Амвросіївського району, Донецької області.

У судове засідання заявник ОСОБА_1, представник заявника - адвокат Бєлоусов С.Г. не з"явилися, згідно вимог заяви прохають здійснювати розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні вимог заяви наполягають.

В судове засідання представник заінтересованої особи- Костянтинівського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не з"явився, на адресу суду надав лист про розгляд справи без їхньої участі, заперечень проти даної справи не мають.

У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця село Гідулени, Резинського району, Республіки Молдова, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець село Гідулени, Резинського району, Республіки Молдова помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року у віці 82-х років в смт.Войковський, Амвросіївського району, Донецької області, що стверджується довідкою про причину смерті від 05.08.2016 року (а.с.11) та свідоцтвом про смерть серії ДНР НОМЕР_1, виданого 09 серпня 2016 року Войковською селищною адміністрацією Амвросіївського району Донецької Народної Республіки. (а.с.13).

Згідно фото місця поховання ОСОБА_2 похований ІНФОРМАЦІЯ_5 року в смт.Войковський, Амвросіївського району, Донецької області. (а.с.16).

З приводу отримання свідоцтва про смерть українського зразку заявник звернулася до заінтересованої особи - Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак там повідомили, що не можуть видати свідоцтво про смерть ОСОБА_2, оскільки наявне у заявника медичне свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території, що стверджується відмовою у проведенні державної реєстрації смерті №15.19-61/88 від 31.01.2017 року.(а.с.14).

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону).

Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч. 1 - ч. 3 ст. 9 Закону).

Статею 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець село Гідулени, Резинського району, Республіки Молдова, громадянин України помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року у віці 82-х років в смт.Войковський, Амвросіївського району, Донецької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії ДНР НОМЕР_1, виданого 09 серпня 2016 року Войковською селищною адміністрацією Амвросіївського району Донецької Народної Республіки.

Приписами п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для отримання в компетентному державному органі України легітимне та законне свідоцтво про смерть ОСОБА_2, а також отримати гроші на поховання.

Суд сприймає надане заявником свідоцтво про смерть серії ДНР НОМЕР_1, виданого 09 серпня 2016 року Войковською селищною адміністрацією Амвросіївського району Донецької Народної Республіки (а.с.13), як носій конкретної інформації факту смерті ОСОБА_2, при цьому не може визнати вказане свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, є недійсним і не створює правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обовязки заявника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

У частині 4 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст.3, 8, 197, 214, 215, 223, 234, 256, 257-1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Костянтинівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця село Гідулени, Резинського району, Республіки Молдова, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в смт.Войковський, Амвросіївського району, Донецької області у віці 82-х років.

Допустити негайне виконання рішення.

Копію рішення суду негайно направити до Костянтинівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,уродженця село Гідулени, Резинського району, Республіки Молдова, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в смт.Войковський, Амвросіївського району, Донецької області у віці 82-х років.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області : О.В.Плечищева