Провадження № 2-др/761/9/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк професійного фінансування», третя особа: Акціонерне товариство закритого типу «Донецькпроммонтаж» про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги наступним. 13.12.2016 р. Шевченківським районним судом м. Києва по даній справі ухвалено рішення, яким вирішено вимогу позивача стосовно визнання договору поруки припиненим та відмовлено у задоволенні останньої. Проте, 29.03.2016 р. представником ОСОБА_1 було уточнено вимоги та зазначено, що він просить визнати припиненою поруку. Дані уточнення було прийнято в судовому засіданні, сторони стосовно неї надавали пояснення та докази, проте рішення суду з даної вимоги не прийнято. За таких обставин представник позивача просить в порядку ст. 220 ЦПК України ухвалити додаткове рішення, яким вирішити вимогу про визнання поруки припиненою.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав заяву, просив задовольнити.

Представник ПАТ «Банк професійного фінансування» просив відмовити у задоволенні заяви. Зазначив, що в даному випадку наявна помилка, яка підлягає виправленню. Суд вирішив спір по суті та відмовив у задоволенні позову. Крім того, за роз»ясненнями Пленуму Верховного Суду України у постанові № 24 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 р.. додаткове судове рішення не може змінювати його суті.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду заяви повідомлявся належним чином, що відповідно до приписів ст. 220 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання по суті.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступне.

13.12.2016 р. Шевченківським районним судом м. Києва розглянуто справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк професійного фінансування», третя особа: Акціонерне товариство закритого типу «Донецькпроммонтаж» про визнання договору поруки припиненим та винесено рішення про відмову у задоволенні вимог.

Як свідчать матеріали справи, 29.03.2016 р. представником позивача було уточнено позовні вимоги та зазначено, що він просить суд визнати поруку припиненою (а.с. 40) та їх було прийнято судом.

Відповідно до положень ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, не вирішено питання про судові витрати, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що представниками сторін з приводу вимоги щодо визнання поруки припиненою надавались пояснення та докази.

Повний текст рішення свідчить про те, що отриманим під час розгляду справи доказам в порядку положень ст. 212 ЦПК України надавалась оцінка та було зазначено, що в розумінні ч. 1 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_1 є припиненою у зв»язку із відсутністю його згоди на збільшення зобов»язань за договором поруки № 10/2013 від 22.04.2013 р.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» роз»яснив: додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК ; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення суд не взяв до уваги уточнення позовних вимог та вирішив по суті лише питання про договору поруки припиненим, зазначивши, що спосіб захисту обраний представником позивача не може бути застосований у даних правовідносинах, беручи до уваги положеннями ст. 559 ЦК України, якою передбачено припинення зобов»язання.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що рішення щодо вимоги про визнання припиненою поруки вирішувалась судом, зважаючи на мотивувальну частину рішення, проте не знайшло свого відображення у його резулятивній частині.

Приписами ст. 11 ЦПК України встановлено обов»язок суду розглядати цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на висновки, викладені в рішенні, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника ОСОБА_1 та ухвалити додаткове рішення.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 220 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Визнати поруку ОСОБА_1 на підставі договору поруки № 10/2013 від 22 квітня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк професійного фінансування». Акціонерним товариством закритого типу «Донецькпроммонтаж» та ОСОБА_1 припиненою.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк професійного фінансування» на користь ОСОБА_1 судовий збір 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: