Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Протасова О. М. ,

при секретарі Чирко С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 позовну заяву ОСОБА_1 до Шкарівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, звернулась до суду з цивільним позовом до Шкарівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, обґрунтовуючи його тим, що 29 березня 2016 року помер мій чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0.2498 га., яка розташована на території Білоцерківського району с.Шкарівка по вул.Гагаріна б.101.

Позивач зазначає, що по закону являється спадкоємцем першої черги. Посилається на те, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як проживала та була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем.

16.09.2016 року позивач звернувся до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадкового майна у вигляді земельної ділянки, але їй було відмовлено в оформлені спадкового майна, так як земельна ділянка не зареєстрована.

В судове засідання сторони по справі не з»явились, про місце час та дату розгляду справи повідомлені належно, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив, що 29.03.2016 року помер ОСОБА_2 чоловік ОСОБА_1, що підтверджується його копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №364472. Після його смерті залишилось спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,2498га., яка знаходиться на території Білоцерківського району с.Шкарівка по вул.Гагаріна б.101, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 958274.

Судом встановлено, що 26 серпня 2016 року в провадженні Білоцерківської райдержконтори знаходиться спадкова справа за №311/2016 щодо майна ОСОБА_2, померлого 29 березня 2016 року, заповіт не посвідчувався, на день смерті із спадкодавцем була зареєстрована за однією адресою його дружина - позивач по справі ОСОБА_1. Позивач прийняла спадщину у встановлений законом строк з дня відкриття спадщини шляхом подачі заяви до держнотконтори.

Державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки, спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України єдиними спадкоємцями першої черги є позивач по справі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку.

…..У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1225 ЦКУ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, їз збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо іншій її розмір не визначений заповітом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, позивач ОСОБА_1, оформити через органи нотаріату право на спадщину не вбачається можливим, однак судом встановлено, що спадкодавець за життя набула право власності на земельну ділянку розміром 0,2498га. що знаходиться на території Білоцерківського району с.Шкарівка вул..Гагаріна б.101 (згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 958274), а тому є правові підстави для задоволення позову.

Таким чином, заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1268, 1296 ЦК України, ст. 10, 11, 209, 212, 214-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування після померлого 29 березня 2016 року ОСОБА_2 у вигляді земельної ділянки розміром 0,2498 га. яка знаходиться по вул.Гагаріна б.101 в селі Шкарівка Білоцерківського району цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_4