Справа № 298/372/17
Номер провадження 2/298/176/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 02 лютого 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення ст.ст. 526,527,530, ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, кредит не повернула. У звязку із порушеннями зобовязань за кредитним договором заборгованість відповідача, станом на 31 січня 2017 року, становить 45 288,51 грн. Просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 02.02.2011 року в сумі 45 288,51 грн. та судовий збір.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, подала суду заперечення, в яких зокрема зазначила, що дійсно зверталась в банк для видачі дебетової картки, й одночасно з видачею позивачем їй картки на виплату соціальної допомоги, є можливість скористатись коштами банку. В анкеті-заяві є єдина умова (притаманна договору) це бажаний кредитний ліміт 500 грн., будь яких інших умов в даній анкеті-заяві не вказані. Позивач в односторонньому порядку збільшив кредитний ліміт 2000 грн. Жодних тарифів та умов повернення таких коштів вона не бачила та про таке працівники банку не повідомляли. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 2 лютого 2011 року відповідач ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до послуг та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». В даній анкеті зазначено прохання видати «дебетову особисту картку» (а.с. 5).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, суд вважає безпідставним покликання представника позивача на укладення кредитного договору між ПАТ КБ «Приватбанк» згідно анкети-заяви про приєднання до послуг та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» від 2 лютого 2011 року, оскільки у такій анкеті не зазначено, що відповідачу ОСОБА_2 надано саме кредит чи кредитну карту та у випадку його надання розмір такого кредиту, не зазначено номер карти, наданої ОСОБА_2

Окрім того, як вбачається із анкети-заяви про приєднання до послуг та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» від 2 лютого 2011 року ОСОБА_2 не була ознайомлений із тарифами та умовами кредитування, а відтак не зобовязувалася повернути кошти, сплачувати проценти чи інші платежі та не знала про необхідність їх повернення, а також порядку та строків такого повернення.

Також, згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте позивачем не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо надання ПАТ КБ «Приватбанк» відповідачу ОСОБА_2В саме кредиту, укладення з нею кредитного договору та ознайомлення відповідача з тарифами та умовами кредитування, а відтак суд вважає, що позов є безпідставним.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позовові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий