Номер провадження: 22-ц/785/1264/17
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2015 року у цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Кравець О.В., за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

встановила:

28 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі - ПАТ «Марфін Банк») звернулось до суду із зазначеною скаргою та після уточнення своїх вимог, просило визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Кравець О.В. (далі - державний виконавець Кравець О.В.), визнати неправомірними його дії щодо ненадання документів: постанови про проведення експертної оцінки; недопущення стягувача до участі у проведенні експертної оцінки; недопущення стягувача при переоцінці майна; неповідомлення стягувача про невідбуття торгів №1; ненадання можливості стягувачеві придбання майна після проведення торгів №1, а також звіту про оцінку арештованого майна недостовірним та таким, що не може бути використаний у виконавчому провадженні.

Зазначав, що при проведенні виконавчих дій по стягненню солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 661 845,81 доларів США та 354 002,99 грн., державним виконавцем Кравець О.В. проведено оцінку арештованого майна - нежилих приміщень №ІІІ, загальною площею 214,9 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1, на суму 1 284 835,00 грн., про що ПАТ «Марфін Бангк» було повідомлено 18 лютого 2014 року (т.1, а.с.10).

Вважаючи, що зазначена оцінка є заниженою та не відповідає реальній вартості відповідно до тих цін, які склалися на ринку нерухомості у м. Одесі, а також те, що державним виконавцем Кравець О.В. не надсилались документи на адресу ПАТ «Марфін Банк» з приводу арештованого майна, останній звернувся до суду із зазначеною скаргою.

В подальшому, в ході розгляду даної справи, а саме 05.12.2014 року на адресу скаржника надійшло повідомлення державного виконавця Кравець О.В. про результати визначення вартості суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання предмета іпотеки нежитлового приміщення №3, розташованого на другому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до якого вартість цього приміщення складає 1 284 835 грн., без повного висновку оцінки, де знову не вказаний суб'єкт оціночної діяльності, що є значно заниженою та не відповідає ринковій вартості цього майна (т.1, а.с.72).

Справа судами розглядалася неодноразово.

Так, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2014 року скарга ПАТ «Марфін Банк» була задоволена частково (т.1, а.с.145-147).

Однак, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 жовтня 2014 року апеляційна скарга Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області Кравець О.В. була задоволена частково, вищезазначена ухвала суду першої інстанції була скасована з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1, а.с.190-192).

Підставою для скасування ухвали суду було те, що суд першої інстанції не залучив до участі у розгляді справи ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, як заінтересованих осіб, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

В ході подальшого розгляду справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2014 року вказані особи були залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору (т.1, а.с.206).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2014 року уточнена скарга ПАТ «Марфін Банк» була задоволена (т.1, а.с.210-212).

Однак, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 березня 2015 року апеляційна скарга Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області Кравець О.В. була задоволена частково, вищезазначена ухвала суду першої інстанції була скасована з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1, а.с.251-253).

Підставою для скасування ухвали суду було те, що суд першої інстанції залучив до участі у розгляді справи ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, не як заінтересованих осіб, а як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Крім того, суд першої інстанції не надіслав копію уточнених вимог скаржника особам, які беруть участь у справі та розглянув справу у їх відсутність, без повідомлення ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про час і місце судового засідання. Таким чином, суд першої інстанції не виконав вимог, які зазначені в ухвалі суду апеляційної інстанції, яка скасувала попереднє судове рішення, та неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

В подальшому, в ході розгляду справи, скаржник - ПАТ «Марфін Банк» уточнив свою скаргу, в якій окрім інших вимог вказав ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 як заінтересованих осіб у справі (т.1, а.с.265-266).

Останньою ухвалою суду від 08.12.2015р. скаргу ПАТ «Марфін Банк», в її останній уточненій редакції, було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Кравець О.В., визнано протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Кравець О.В. щодо ненадання документів - постанови про проведення експертної оцінки майна, недопущення стягувача до участі у проведенні експертної оцінки (не надання права стягувачу давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають під час виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, недопущення експертної організації ТОВ «Домінанта» у проведенні рецензування звіту експертної оцінки, недопущення стягувача до переоцінки майна, неповідомлення стягувача про необхідність взяття предмета іпотеки на баланс Банку після проведення перших торгів, які не відбулися) та затвердження оцінки, а також визнано звіт про оцінку арештованого нерухомого майна недостовірним та таким, що не може бути використаний у виконавчому провадженні (т.1, а.с.309-314).

В апеляційній скарзі Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області) просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу - про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

До суду апеляційної інстанції заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7не з'явились, незважаючи на те, що тричі викликались до суду належним чином за зареєстрованим місцем свого проживання, однак поштову кореспонденцію жодного разу не отримували (т.2, а.с.41, 46-54, 65, 76-88, 90-97, 106-108).

При цьому представник ОСОБА_4 - ОСОБА_9 (т.1, а.с.283) тричі належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції, однак до суду також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив (т.2, а.с.43, 66, 98).

В судове засідання, призначене на 21.02.2017 року, на 11.00 год. вказані заінтересовані особи викликались через кур'єрську службу, однак всі відмовились від отримання поштової кореспонденції (т.2, а.с. 111-113).

Всі вищевикладені обставини свідчать про небажання заінтересованих осіб та представника ОСОБА_9 приймати участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, у зв'язку з чим, колегія суддів вирішила слухати справу у їх відсутність.

В дане судове засідання також не з'явився представник Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання в минулому судовому засіданні (т.2, а.с.70).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення скарги ПАТ «Марфін Банк», суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець Кравець О.В. не вжив заходів щодо примусового виконання судового рішення, які передбачені статтями 11 та 12 Закону України «Про виконавче провадження» стосовно неупередженого, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, що призвело до порушення прав стягувача ПАТ «Марфін Банк».

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Ті обставини, що у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області на виконанні знаходиться виконавчий лист №2-6659/11, виданий Приморським районним судом м. Одеси 13.05.2013 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 661841,81 доларів США та 354002,99 грн., підтверджуються матеріалами справи та визнані сторонами, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України вважаються встановленими і не підлягають доказуванню.

Спірним в даному випадку є питання стосовно дій державного виконавця Відділу примусового виконання судових рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Кравець О.В., здійснених ним під час виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси по стягненню солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 661 845,81 доларів США та 354 002,99 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2013 року державним виконавцем Кравець О.В. було складно Акт опису й арешту майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а саме нежилих приміщень № ІІІ, загальною площею 214,9 кв.м., підсобною площею 214,9 кв.м., корисною площею 214,9 кв.м. (далі - спірне нежитлове приміщення), у присутності двох понятих та представника стягувача, з якого вбачається, що сума вказаного майна зазначена в розмірі 400 000 грн., та вказано, що для визначення ринкової вартості описаного майна необхідно залучити оцінювача (т.1, а.с. 65-68).

Постановою держаного виконавця Кравець О.В. від 15.11.2013 року було призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ПП «Брокбізнесконсалт», якого було зобов'язано надати письмовий висновок з питань визначення ринкової вартості арештованого спірного нежитлового приміщення, враховуючи, що зазначене майно підлягає реалізації у примусовому порядку відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» (т.1, а.с. 70).

Однак, матеріали справи не містять доказів направлення вказаної постанови стягувачу - ПАТ «Марфін Банк».

За результатами проведеної оцінки ПП «Брокбізнесконсалт» надало вихідні дані та висновки про вартість об'єкта оцінки від 05.12.2013 року, згідно яких вартість арештованого спірного нежитлового приміщення складає 1 284 835,00 грн., про що було повідомлено боржника та стягувача (т.1, а.с. 71, 72).

Однак, скаржнику - ПАТ «Марфін Банк» не було надано повного висновку вищевказаної оцінки.

Отримавши повідомлення щодо вартості спірного нежитлового приміщення, та не погодившись із ним, ПАТ «Марфін Банк» звернувся до акредитованого суб'єкту оціночної діяльності - ТОВ «Експертне Агентство «Укрконсалт» для оцінки ринкової вартості спірного нежитлового приміщення. Згідно звіту № 1191 ТОВ «Експертне Агентство «Укрконсалт» від 10.12.2013 р. ринкова вартість об'єкта незалежної оцінки - спірного нежитлового приміщення становить 1 637 813,00 грн. (т.1, а.с. 12-38).

У зв'язку з цим, 16.12.2013 р. ПАТ «Марфін Банк» надав заперечення щодо результатів оцінки, проведеною експертною організацією за ціною 1 284 835,00 грн. (а.с. 74) та просило призначити рецензування звіту про оцінку майна.

Листом Відділу примусового виконання рішень від 20.12.2013 року стягувачу - ПАТ «Марфін Банк» було запропоновано внести на депозитний рахунок Головного управління юстиції в Одеській області з обов'язковим зазначенням призначення платежу - витрати за рецензування звіту про оцінку майна по виконавчому провадженню № В01 з виконання виконавчого листа № 2-665911 від 13.05.2013 р. у розмірі 1000 грн. (т.1, а.с. 75).

Після проведення оплати та на підставі заперечення стягувача, державним виконавцем 26.12.2013 року винесено постанову, якою призначено рецензування звіту ПП «Брокбізнесконсалт» про оцінку спірного нежитлового приміщення, та доручено проведення рецензування ТОВ «ЕОС» (т.1, а.с. 77).

Разом з тим, 13.01.2014 року представник ПАТ «Марфін Банк» звернувся із заявою до Відділу примусового виконання рішень та просив надати нарочно або вислати поштою постанову про призначення експертної організації для проведення експертної оцінки заставного майна, акт опису майна, який не було надіслано стягувачу, та повний висновок експертної організації про вартість заставного майна (т.1, а.с. 85)

У відповідності до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» Відділ примусового виконання рішень своїм листом від 17.01.2014 р. роз'яснив представнику ПАТ «Марфін Банк» права сторін.

Однак, державним виконавцем Кравець О.В. на адресу стягувача - ПАТ «Марфін Банк» не було надіслано постанову про призначення експертної оцінки, акт опису і арешту майна, повного висновку експертної організації та рецензії на звіт про незалежну оцінку ринкової вартості майна боржника ОСОБА_4, що підтверджується листом ПАТ «Марфін Банк» на адресу Відділу від 03.03.2014 р. (т.1, а.с. 86), та що в свою чергу свідчить про неправомірні дії державного виконавця Кравець О.В.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що відповідно до п.1.5 Національного Стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Така ж позиція викладена в Методиці експертної грошової оцінки земельних ділянок», затвердженої КМУ від 11.02.2002 р. № 1531.

Із наданої представником ПАТ «Марфін Банк» відповіді Фонду Державного майна України від 19.11.2015 р. №10-36-20913 вбачається, що екзаменаційною комісією Фонду Державного майна України за результатами розгляду професійної оціночної діяльності суб'єкта оціночної діяльності ПП Брокбізнесконсалт»» під час складання звіту про оцінку спірного нежитлового приміщення встановлено, що оцінювачем ОСОБА_11 грубо порушені нормативно-правові акти з оцінки майна при складанні звіту про оцінку майна, що вплинули на достовірність оцінки.

Крім того, у відповідності до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Враховуючи той факт, що державний виконавець Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області не повідомив ПАТ «Марфін Банк» про проведення торгів №1 з реалізації спірного нежитлового приміщення, останній був позбавлений свого права, передбаченого ст. 49 Закону України «Про іпотеку», на придбання предмета іпотеки за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Суд першої інстанції також обгрунтовано послався на п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 р., згідно якого при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скарга ПАТ «Марфін Банк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Кравець О.В., є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується рецензії на звіт про незалежну оцінку ринкової вартості майна боржника - ОСОБА_4, яка була надана 07.02.2014 року оцінювачем ТОВ «ЕОС», та згідно якої підтверджено вартість спірного нежитлового приміщення у сумі 1 248 835,00 грн. (а.с. 78-81), то вказана рецензія не спростовує висновків суду щодо неправомірних дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень, оскільки саме вищезазначені дії останнього призвели до порушень прав стягувача - ПАТ «Марфін Банк» при виконанні судового рішення, у тому числі на придбання предмета іпотеки за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни спірного нежитлового приміщення.

Доводи апелянта з приводу того, що звернувшись до суду зі скаргою, ПАТ «Марфін Банк» таким чином, бажає безпідставно визнати недостовірним звіт про оцінку арештованого нерухомого майна, та як слідство - визнання недійсним результатів торгів, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів своєчасного направлення державним виконавцем стягувачу - ПАТ Марфін Банк» постанови про призначення експертної оцінки, акту опису і арешту майна, висновку експертної організації щодо вартості майна боржника ОСОБА_4 та рецензії на звіт про незалежну оцінку ринкової вартості спірного нежитлового приміщення, як то передбачено ч. 6 ст. 13, ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апелянта про те, що ПАТ «Марфін Банк» мав можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження на будь-якому етапі виконавчого провадження, тому що діяльність органів державної виконавчої служби прозора та відкрита для сторін виконавчого провадження, є безпідставними, оскільки в даному випадку мова йде не про права стягувача, а про неправомірні дії державного виконавця при вчиненні виконавчих дій, а тому дані доводи не спростовують вищезазначених висновків суду першої інстанції.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвалу постановлено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко