У Х В А Л А

08 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні заяву судді Дем'яносова Миколи Власовича про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Науменко Тетяна Миколаївна, про визнання договору дарування удаваним правочином, визнання правочину недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_11 - на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що йому на праві власності належало 87/100 частини жилого будинку по АДРЕСА_1.

Вищезазначений житловий будинок належав також третім особам: ОСОБА_8 - 13/200 частини та ОСОБА_9 - 13/200 частини.

11 січня 2012 року між ним та ОСОБА_7 було укладено договір дарування належної йому частини будинку. Однак, укладаючи договір дарування від 11 січня 2012 року, він фактично укладав договір купівлі-продажу належної йому частини житлового будинку.

Враховуючи вказане, позивач просив визнати вищевказаний договір дарування частини спірного будинку від 11 січня 2012 року удаваним правочином. Визнати, що між ним та відповідачем 11 січня 2012 року був укладений договір купівлі-продажу 87/100 частини житлового будинку. Визнати недійсним договір купівлі-продажу 87/100 частини житлового будинку.

Застосувати двосторонню реституцію та повернути сторони в первісний стан, визнавши за ним право власності на 87/100 частини спірного житлового будинку.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 23 вересня 2013 року, позов ОСОБА_6 було задоволено.

Визнано удаваним правочином договір дарування 87/100 частини будинку з господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, укладений 11 січня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Визнано, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу частини будинку.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу 87/100 частини будинку з господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, укладений 11 січня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Повернуто сторони у первісний стан та визнано за ОСОБА_6 право власності на 87/100 частини житлового будинку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 23 вересня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2014 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання договору дарування удаваним правочином задоволено частково.

Визнано договір дарування частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд від 11 січня 2012 року посвідчений приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Науменко Тетяною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 28 удаваним правочином.

Визнано, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 11 січня 2012 року був укладений договір купівлі-продажу 87/100 часток будинку № АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних споруд.

В решті заявлених вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2014 року скасовано.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу НауменкоТетяна Миколаївна, про визнання договору дарування удаваним правочином, визнання недійсним договору купівлі-продажу частини будинковолодіння АДРЕСА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_11 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2015 року відкрито провадження та витребувано справу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М., про визнання договору дарування удаваним правочином, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_11 - на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року, призначено до судового розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Так, протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_11 - на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року у даній справі, визначено склад колегії: головуючий - Дем'яносов М.В., судді: Іваненко Ю.Г. (доповідач), Леванчук А.О., Маляренко А.В., Ситнік О.М.

В судовому засіданні суддею Дем'яносовим М.В. подано заяву про самовідвід, з підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України.

Як убачається з матеріалів справи, суддя Дем'яносов М.В. брав участь у розгляді даної справи під час перегляду її в касаційному порядку та скасуванні судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, висловлював свої правові позиції щодо спірного питання.

У зв'язку із вищевказаним, з метою уникнення сумнівів у неупередженості судді та забезпечення об'єктивності розгляду вказаної справи, заявлений суддею Дем'яносовим М.В. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 23 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Заяву судді Дем'яносова Миколи Власовича про самовідвід задовольнити.

Передати справу на визначення судді для розгляду справи, у порядку встановленому ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік