Справа №442/4737/16-ц
Провадження №2/442/214/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі : головуючого судді Коваль Р. Г.

з участю секретаря Бучок М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Стебницька міська лікарня», з участю третьої особи Дрогобицької міської ради про стягнення ненарахованої індексації заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з такого на її користь 2094,39 грн. недонарахованої індексації заробітної плати, за період з січня по липень 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.02.1987 року по 30.07.2015 рік працювала молодшою сестрою в Стебницькій міській лікарні. Починаючи з 01.01.2015 року по липень 2015 року їй не нараховувалася та не виплачувалася індексація заробітної плати, незважаючи на її вимогу. Відповідач вказував на те, що існує відсутність відповідного фінансування.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позову заяву з підстав, зазначених у ній. Просила задоволити позов. Додала, що розрахунок невиплаченої індексації вона здійснювала сама.

Представник відповідача ОСОБА_2 просиві відмовити в задоволенні позову, пославшись на письмове заперечення. Вказав, що лікарня не має коштів. однак, зазанчив, що було проведено фінансову перевірку, яка встановила, зокрема, що позивачу слід виплатити суму невиплаченої індексації в розмірі 1810 грн. 32 коп.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову з підстав, які викладені в письмовому заперечені.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених ч.2 цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Матеріалами справи встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач ОСОБА_1 працювала в Стебницькій міській лікарні та була звільнена 14.08.2015 року з даної організації на підстав ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією витягу з наказу за №84 від 30.07.2015 року Стебницької міської лікарні.

Відповідно до ст.95 КЗпП України та ст.34 Закону України „Про оплату праці» заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина 1 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078).

Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

На підставі п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Разом з тим, в судовому засіданні було визнано представником відповідача обставина невиплати позивачу індексації в розмірі 1810, 32 грн., згідно проведеної перевірки. Відтак, з врахуванням тієї обставини, що позивачем не надано суду довідки з підприємства, яка б свідчила про правильність нарахування індексації, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з стягненням з відповідача заявлену суму його представником на користь позивача.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Відповідно ж до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15-60, 88, 208,209, 212-215 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Стебницька міська лікарня» в користь ОСОБА_1 не нараховану індексацію заробітної плати за період за січень-липень 2015 року в сумі 1810 гривень 32 копійки.

В решті задоволення позову відмовити.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Стебницька міська лікарня» в дохід держави 551 гривню 21 копійку судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Р.Г.Коваль