Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа: ОСОБА_4, про визнання поруки припиненою, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 24 травня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду із позовом, який в подальшому було уточнено, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання боржником ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором щодо його своєчасного й повного погашення, унаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до наданих суду розрахунків станом на 26 листопада 2014 року становить 36 480,54 доларів США, з яких: сума поточної заборгованості за кредитом - 6 228,76 доларів США, сума простроченої заборгованості за кредитом - 14 644,08 доларів США, сумапоточної заборгованості за процентами - 215,59 доларів США, сума простроченої заборгованості за процентами - 15 392,11 доларів США та 6 988 405 грн 43 коп., яка підлягає солідарному стягненню як з боржника так і з поручителя - ОСОБА_5

ОСОБА_5 у грудні 2014 року звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання поруки припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року зазначене рішення районного суду в частині вирішення позову ПАТ «Родовід Банк» скасовано й в цій частині ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 38/.3/АА-00191.08.2 від 23 вересня 2008 року в розмірі 19 617,25 доларів США та 209 079 грн 01 коп. пені.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року рішення апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року в частині вирішення вимог Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасовано, а справу в зазначеній частині передано на новий апеляційний розгляд.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 24 травня 2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року в частині вирішення позову ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 38/.3/АА-00191.08.2 від 23 вересня 2008 року за період з 10 липня 2011 року по 26 листопада 2014 року у розмірі 19 617,25 доларів США, з яких: 9 418,90 доларів США - заборгованість за кредитом, 10 198,35 доларів США - заборгованість за процентами, та пеню за період з 10 липня 2013 року по 26 листопада 2014 року у розмірі 294 414,35 грн.

В іншій частині позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Родовід Банк», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 23 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 38/.3/АА-00191.08.2, за умовами якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 21 670,21 доларів США зі сплатою 14,5 % річних строком до 23 вересня 2015 року.

23 вересня 2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, за умовами якого остання зобов'язалася солідарно в повному обсязі відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно з п. 3.1.1, 3.1.2 кредитного договору позичальник зобов'язався погашати кредит, наданий згідно з п. 1.1. договору щомісячно до 10 числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 410,00 доларів США шляхом внесення готівки чи перерахування зі свого поточного рахунку банку; повернути одержані кредити згідно з умовами цього договору не пізніше 23 вересня 2015 року. Згідно з п. 3.1.3 кредитного договору позичальник зобов'язався повернути суму нарахованих процентів за користування кредитами, які повинні бути сплачені в строк, вказаний у п. 3.1.1. цього договору.

Пунктом 3.4. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний достроково погасити заборгованість за одержаним кредитом та сплатити проценти за користування ними, а також пеню у разі невиконання зобов'язань передбачених п. 3.2. і п. 3.3. вказаного договору.

Пунктом 5.2. кредитного договору визначено, що банк має право у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати в односторонньому порядку дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ними процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання позичальником умов цього договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог - звернути стягнення на предмет застави.

Частиною 2ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього кодексу.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову ПАТ «Родовід Банк», апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки з позовом до суду ПАТ «Родовід Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, в тому числі, і достроково, звернулося 10 липня 2014 року, а тому з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовід Банк» підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитом та процентами в межах строку позовної давності з 10 липня 2011 року по 26 листопада 2014 року у сумі 19 617,25 доларів США та пеня з 10 липня 2013 року.

Крім того, апеляційним судом, із врахуванням того, що розмір пені за прострочення сплати кредиту та процентів значено перевищує розмір заборгованості, правильно зменшив визначений розмір пені згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України до 294 414,35 грн.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Доводи касаційних скарг фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова