АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/606/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30, 34 Марцішевська О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівХрапка В. Д., Новікова О. М.
при секретаріЛюбченко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ "Тальнівський завод "Мінводи" , треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що 07 травня 2014 року близько 11 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Михайла Грушевського (Котовського) біля будинку № 97 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ 3307 д/н НОМЕР_2, належного відповідачу під керуванням водія ОСОБА_7 та автомобіля CІТROEN JUMPY д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_8 під керуванням ОСОБА_6 ДТП сталась з вини ОСОБА_7, що підтверджено постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.05.2015 року. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ГАЗ 3307 д/н НОМЕР_2, застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Внаслідок ДТП позивачу пошкодженням автомобіля, який перебував у його правомірному володінні, була завдана матеріальна та моральна шкода, до цього часу шкода не відшкодована. Моральна шкода полягала у неможливості здійснювати активно підприємницьку діяльність та здійснювати діяльність у якості кандидата у депутати міської ради. Просив суд стягнути з відповідача на його користь 97 772,95 грн. матеріальної шкоди та 30 000 грн. моральної шкоди, всього 127 772,95 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тальнівський завод Мінводи» на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 5000 грн. , судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн., всього стягнуто 5551,20 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди , ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, просить його скасувати в даній частині та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, враховуючи слідуюче.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди, районний суд виходив із того, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження належними і допустимими доказами розмір завданої позивачу матеріальної шкоди ушкодженням автомобіля CІТROEN JUMPY д/н НОМЕР_1 та в чому конкретно вони полягали.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У п. 14 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, слід враховувати положення статті 1192 ЦК.…У разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів».

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 07 травня 2014 року близько 11 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Михайла Грушевського (Котовського) біля будинку № 97 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ 3307 д/н НОМЕР_2, належного відповідачу під керуванням водія ОСОБА_7 та автомобіля CІТROEN JUMPY д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_8 під керуванням ОСОБА_6

ДТП сталась з вини ОСОБА_7, що підтверджено постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.05.2015 року, залишеною без зміни постановою апеляційного суду Черкаської області від 15.06.2015р., про закриття справи за ст.38 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що водій ОСОБА_7 при виконанні правого повороту в порушення ПДР України не переконався у безпеці маневру, на зайняв своєчасно відповідного крайнього положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням позивача, що рухався у попутному напрямку з правої сторони, внаслідок чого останній наїхав на перешкоду (електроопору) ( а. с. 11 - 12).

Згідно ст.61 ЦПК України вирок або постанова у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль CІТROEN JUMPY д/н НОМЕР_1, належний ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3, виданого Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області 24.02.2012р.

Згідно доручення 15 квітня 2012 року ОСОБА_8 уповноважив позивача на представництво його інтересів в усіх органах і установах, підприємствах і організаціях незалежно від підпорядкування і форм власності з питань, пов'язаних з вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та продажу автомобіля за ціну та на умовах за його розсудом, в тому числі знімати автомобіль з обліку, одержувати страхове відшкодування в якості потерпілого, здійснювати представництво інтересів власника в суді ( а. с. 10).

Відповідно до довідки ЄДРПОУ позивач є керівником приватного підприємства "Будгазпром", видами діяльності якого будівництво місцевих трубопроводів, ліній зв'язку з та енергопостачання та інші. Згідно посвідченням від 28.04.2014р. позивач був зареєстрований кандидатом у депутати до Черкаської міської ради на позачергових виборах 25.05.2014р.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ГАЗ 3307 д/н НОМЕР_2, застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно з полісом АІ/0235366 терміном дії з 19.04.2014р. до 18.04.2015р.( а. с. 99).

08.05.2014р. позивач звернувся до страхової компанії ПАТ "УСК "Гарант-авто" з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження № 78/14 від 18.07.2014р., складеного за замовленням позивача експертом ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про кваліфікацію № 35 від 20.04.2012р., виданого Міністерством юстиції України, внаслідок отримання пошкоджень автомобіль CІТROEN JUMPY д/н НОМЕР_1 потребує відновлювального ремонту, матеріальна шкода власника становить 57679,11 грн., ( а. с. 113), яка складається з вартості ремонтних робіт 9512 грн., матеріалів 8324,41 грн., вартості заміни деталей з урахуванням зносу 66404,51*(1,0-0,40)=39 842,706 грн. Ринкова вартість автомобіля на момент ушкодження визначена в розмірі 135680,97 грн. Протоколи огляду складались 19.06.2014р. та 08.07.2014р.( а. с. 132, 133) у присутності позивача, представника відповідача та страхової компанії, які підписали протоколи без зауважень, як вбачається з картки експерта ОСОБА_9 було видане свідоцтво експерта № 35 від 28.05.1999р., термін дії якого неодноразово проводовжувався. Згідно з рішенням ЦЕКК № 28 від 20.04.2012р. термін дії свідоцтва № 35 продовжено до 20.04.2015р.

18.06.2015р. спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_9 проведено на підставі протоколів огляду автомобіля у 2014р. калькуляцію відновлювальних робіт за цінами на червень 2015 робіт, на підставі якої вартість матеріального збитку згідно наведеного у позовній заяві розрахунку становить 97 772,95 грн. та складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт 9512 грн., вартості розхідних матеріалів 10350,69 грн., вартості замінюваних при ремонті запчастин з урахуванням зносу 129850,43*(1,0 - 0,4) (а. с. 110 - 135).

До даного часу страхове відшкодування не виплачене та не надана відповідь у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з чим позивач у червня 2016 року звернувся до суду з даним позовом до підприємства в зв'язку з завданням шкоди його працівником.

В ході розгляду справи в судовому засіданні суду першої інстанції відповідачем заявлялось клопотання про проведення експертизи для визначення матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ушкодження автомобіля, однак в зв'язку з відмовою позивача надати для дослідження ушкоджений автомобіль судова експертиза не призначалась.

Крім того, позивач в судовому засіданні суду першої інстанції пояснював, що через кілька місяців після калькуляції 18.06.2015р., приблизно у серпні 2015 року, автомобіль CІТROEN JUMPY д/н НОМЕР_1 ним був відчужений на запчастини без проведення ремонту та без зняття з реєстрації, по ціні, яку назвати відмовився.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Районний суд виходив з того, що водій ОСОБА_7 на підставі наказу № 64/1 від 15 червня 2011 року був прийнятий на роботу водієм ТОВ "Тальнівський завод "Мінводи", отже на момент ДТП керував належним відповідачем автомобілем під час перебування у трудових відносинах з відповідачем, і тому дійшов до висновку що відповідач є особою, відповідальною за завдану шкоду внаслідок ДТП з вини його працівника.

Відповідно до ст. 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 ЦК України.

Згідно правової позиції Верховного Суду України від 20.01.2016р. у справі № 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Колегія вважає, що судом першої інстанції вірно зазначено, що посилання позивача щодо стягнення з відповідача суми матеріальної шкоди в розмірі, що дорівнює вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля згідно калькуляції від 18.06.2015р. спеціаліста-автотоварознавця, є не обґрунтованим , оскільки підставою покладання на особу, відповідальну за завдання шкоди, обов'язку відшкодувати вартість ремонту ушкодженої речі є те, що власник (володілець) ушкодженого майна фактично поніс відповідні витрати або має їх понести для відновлення стану ушкодженого майна.

Разом з тим, згідно пояснень позивача, автомобіль, який перебував в його володінні, позивач не відновлював, а продав його в ушкодженому стані на запчастини.

Судом позивачу роз'яснювалось право заявити клопотання про призначення експертизи для визначення ринкової вартості ушкодженого автомобіля для підтвердження реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, однак позивач вказав, що наміру заявляти таке клопотання не має.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо розміру завданої йому матеріальної шкоди та в чому конкретно понесені ним збитки полягали у зв'язку з продажем автомобіля без проведення ремонту за ціною, щодо якої не доведено її зменшений розмір порівняно з вартістю автомобіля на момент пошкодження, а тому суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не підлягають до задоволення.

Положеннями ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Положеннями ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

При цьому відповідно до 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Колегія суддів погоджується, що районним судом вірно встановлено , що в результаті ДТП з вини працівника відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях та стражданнях внаслідок істотного порушення нормальних життєвих зв'язків у зв'язку з ушкодженням автомобіля, який перебував у законному володінні позивача та використовувався позивачем для вирішення підприємницьких питань та проведення передвиборчої агітації, внаслідок неможливості здійснювати повноцінне використання автомобіля, позивач змушений був вживати додаткових зусиль щодо відшкодування коштів для ремонту автомобіля та пошуку іншого транспортного засобу для користування, а тому з урахуванням принципів справедливості та доцільності, з урахуванням того, що тривала невиплата позивачу страхового відшкодування не пов'язана з причинами, що залежать від відповідача, суд обгрунтовано задовольнив позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача з відповідача моральної шкоди 5000 грн.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі , колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ст. 308, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :