Справа № 349/963/16-ц
Провадження № 22-ц/779/56/2017
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Рогатинського районного суду від 03 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рогатинського районного суду від 03 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований 25 червня 2003 року виконавчим комітетом Сарниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

11.11.2016 року ОСОБА_3 на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апелянт вважає, що будь-яких об'єктивних причин для розірвання шлюбу немає. Суд належним чином не перевірив доводів позивачки, які є надуманими. Розірвання шлюбу суперечить інтересам подружжя та малолітньої дитини.

З наведених підстав апелянт просив оскаржуване рішення суду скасувати.

25.01.2017 року Рогатинським районним судом ухвалено додаткове рішення, яким відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про залишення після розірвання шлюбу за нею прізвища ОСОБА_2 та про визначення місця проживання її дочки, ОСОБА_4 (а.с.52).

Додаткове рішення сторонами не оскаржується, а тому законність і обґрунтованість його колегією суддів не перевіряється.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 25.06.2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Сарниківською сільською радою Рогатинського району Івано-Фраківської області, про що в книзі реєстрації зроблено запис № 3 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дочка - ОСОБА_4, (а.с.6).

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про розірвання вищевказаного шлюбу, зазначивши, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та протилежні характери. Позивач вказала також, що сумісне життя з відповідачем впродовж останніх вісім років припинено, а шлюб існує формально.

Ухвалюючи оскаржуване рішення 03.11.2016 року та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відповідність рішення суду першої інстанції вимогам ст.213 ЦПК України.

Так, відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України визначено основний принцип перебування чоловіка і жінки у шлюбі - добровільність. Частиною 1 статті встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Передбачена даним Кодексом умова існування шлюбу відповідає вимогам ч. 1 ст. 51 Конституції України.

Згідно ст.ст.110,112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум ВСУ у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 111 СК України також передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 5 ст.191 ЦПК України встановлено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Матеріалами справи встановлено, що спір триває з серпня 2016 року, однак сторонами не вжито взаємних заходів щодо примирення з метою збереження шлюбу.

Виходячи із зазначеного та встановивши при цьому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечило б інтересам позивача, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу і ці обставини мають істотне значення. Протягом періоду розгляду справи примирення між сторонами не відбулося, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду від 03 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Мелінишин Г.П.

Пнівчук О.В.