ухвала

іменем україни

01 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_6 до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2016 року залишено без руху.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23 березня 2016 року визнано неподаною та повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2016 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 березня 2016 року, справу направити до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її особі, яка її подала, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_6 не виконано вимог ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 02 березня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху, зокрема щодо сплати судового збору.

Однак погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без руху, зокрема щодо сплати судового збору.

21 березня 2016 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду Вінницької області від 02 березня 2016 року позивач подав заяву про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційний суд повернув апеляційну скаргу на підставі ст. ст. 121, 297 ЦПК України, при цьому не розглянувши заяви про звільнення від сплати судового збору.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про невиконання вимог ухвали апеляційного суду та повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 без вирішення заяви про звільнення від сплати судового збору та продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору у разі відмови у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору чи вирішення питання про відкриття апеляційної скарги, є передчасним, суперечить змісту статті 292 ЦПК України та перешкоджає подальшому провадженню у справі щодо існуючого спору.

З урахуванням викладеного ухвалу суду апеляційної інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню із направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 березня 2016 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак