УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.

за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2016 р. у справі № 335/10160/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду від 15 грудня 2016 р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено.

20 січня 2016 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 15 грудня 2016 р. у справі № 335/10160/16-ц.

В обґрунтування заяви зазначено, що 13 січня 2017 р. відповідач отримала поштою копію вищевказаного заочного рішення суду. Вказує, що при вирішення справи по суті, поза увагою суду залишилась обставина, що відповідно до загальнодоступної інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, учасником ТОВ «Фарт-Інформ» із часткою статутного капіталу 33, 33 % є нинішня дружина позивача. Відтак, дружині позивача, яку він нібито утримує, належать корпоративні права як учаснику ТОВ «Форт-Інформ», у тому числі право отримувати частку доходу він господарської діяльності товариства. Оскільки позивачу нараховується заробітна плата, то товариство здійснює господарську діяльність, тому нинішня дружина позивача здатна себе утримувати та фактично утримує ще й позивача, сплачуючи йому заробітну плату. Також відповідач ставить під сумнів дійсність ряду документів, які були взяті судом до уваги при прийняті рішення. Також, на думку відповідача, суд не перевірив надані позивачем докази, не врахував заперечення, в яких відповідач повідомила, що позивач злісно не виконує обовязку щодо утримання сина та ін. Крім того, не погоджується з розподілом судових витрат у даній справі. Поряд із цим зазначає, що у судове засідання, яке відбулось 15 грудня 2016 р. вона не змогла прибути з поважних причин, оскільки травмувала ногу та більше місяця проходила амбулаторне лікування, не маючи змоги пересуватись. Судову повістку та уточнений позов отримала на поштовому відділенні її матір. У судове засідання не мала можливості прибути або видати довіреність на представництво свої інтересів, оскільки не мала змоги вийти з квартири. Просить суд скасувати заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2016 р. й призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Відповідач (заявник) у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання заяви була повідомлені судом належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання заяви був повідомлені судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, просила заяву про перегляд заочного рішення залишити без розгляду.

З урахуванням положень частини 1 статті 231 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення без участі позивача та відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Як свідчать матеріали справи, 15 грудня 2016 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у заочному порядку була розглянута цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, внаслідок чого зменшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 квітня 2002 р. з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/8 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили й до повноліття дитини, стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень (арк. справи 49 51).

Із заочного рішення суду випливає, що справа розглядалася за відсутності відповідача.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як випливає з положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність обставин, що підтверджують: 1) поважні причини неможливості явки відповідача в судове засідання та повідомлення їх суду; 2) наявність у відповідача доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, обовязковою є наявність обох цих умов.

На зазначену обставину також звернуто увагу в Узагальненні практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах від 1 травня 2007 р. Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин i докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 у судове засідання, яке відбулось 15 грудня 2016 р. повторно не прибула, про дату час та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк справи 44). Як випливає з даного рекомендованого повідомлення, судове повістку про виклик до суду, відповідач отримала 7 грудня 2016 р. особисто та завчасно для того щоб прибути у судове засідання.

Заявник у заяві про перегляд заочного рішення посилається на травму кінцівки та знаходження на амбулаторному лікуванні, як на поважність неприбуття у судове засідання, яке відбудусь 15 грудня 2016 р., однак доказів на підтвердження даної обставини до заяви не додає.

Крім того, 8 листопада 2016 р. через канцелярію від відповідача до суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для зменшення розміру аліментів є необґрунтованими та позивачем не надано доказів неспроможності сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Просила суд врахувати принципи розумності та справедливості, інтереси дитини, яка має право на утримання батьками, яке достатнє для її фізичного та духовного розвитку.

Дані письмові заперечення, а також додані до нього документи були прийняті до уваги при вирішення справи по суті.

Відтак, у суду не будо підстав для відкладення розгляду справи.

Також відповідачем не надано належних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Фактично доводи відповідача зводяться до незгоди з прийнятим рішенням, що є підставою для його апеляційного перегляду, а не скасування та повторного розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

На підставі частини четвертої статті 231 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2016 р. може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення даної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: І.П. Соболєва