Справа 206/5587/16-ц
Провадження 2/206/160/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"20" лютого 2017 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Ременяк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2016 року представник позивача ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 22 листопада 1972 року, на підставі ордеру №178, виданим Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради депутатів трудящих, ОСОБА_6 разом із сім'єю, яка складалась із трьох осіб: ОСОБА_7, ОСОБА_8 - доньки: ОСОБА_9 - чоловіка, було надано право на займання однокімнатної квартири № 29, яка розташованої за адресою вул. Лісопаркова, буд. 7а. На даний час, із членів сім'ї ОСОБА_6, які були зазначені в ордері, в квартирі проживає лише її донька ОСОБА_1 разом із своєю сімєю. Відповідно до довідки від 20.09.2016 року, в квартирі зареєстрована позивач та її сім'я, яка складається з семи осіб: ОСОБА_10, ОСОБА_11 - доньки; ОСОБА_12В . ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 - онуки; ОСОБА_2 - - чоловік доньки, який є відповідачем. Проте, відповідно до ОСОБА_11, складеного сусідами позивача у складі комісії територіального комітету від 20.09.2016 року, в зазначеній квартирі відповідач не проживає близько року, майна, що належать йому у квартирі також немає. Через той факт, що відповідач зареєстрований в квартирі, позивач змушений проводити оплату комунальних послуг з урахуванням його проживання, хоча він втратив право користування житлом в квартирі, оскільки не проживає в ній понад строки, встановлені законом для збереження права на житло.

На підставі викладеного просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою, яка розташована за адресою: 49124, м. Дніпропетровськ, вул. Лісопаркова, буд. 7 а, кв. 29. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору (а.с.1-2, 20-24).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Зазначили, що відповідач у квартирі не мешкає понад рік. Квартира не приватизована.

Позивач пояснила, що квартира була надана її матері, потім мати переїхала, а вона там проживає. Відповідач це чоловік її доньки. У них була усна домовленість, що його зареєструють у квартирі, а він до квартири відношення не має. Відповідач з донькою проживають окремо по вул. Семафорній. В квартирі відповідач ніколи не проживав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в квартирі позивача ніколи не мешкав. Була домовленість, що його там просто зареєструють. Він пропонував платити за комунальні послуги, але позивач відмовилась. До квартири він жодного відношення не має. Він мешкає у найманій квартирі, йому ніде більш зареєструватися. Свою позицію щодо позову відповідач не висловив, в подальші судові засідання не з'являвся. Таким чином, у справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Пояснила, що квартира була надана їй у користування з родиною. Наразі вона в квартирі не зареєстрована, а зареєстрована та проживає її донька ОСОБА_1 з родиною. Відповідач в квартирі зареєстрований формально.

Третя особа ОСОБА_11 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома.

Заслухавши позивача та її представника, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_6) ОСОБА_16, що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб (а.с.6,9).

22 листопада 1972 року ОСОБА_6 разом з її родиною: ОСОБА_17 донька, ОСОБА_9 чоловік, ОСОБА_8 донька надано ордер № 178 на право заняття квіртири № 29 в буд. 7а по вул. Лісопаркова в м. Дніпропетровську (а.с.7).

З довідки від 20.09.2016 року голови квартального комітету в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_18 донька, ОСОБА_19 онука, ОСОБА_13 онук, ОСОБА_11 донька, ОСОБА_14 онук, ОСОБА_15 онук, ОСОБА_2 чоловік доньки (а.с.10, 33).

З акту про не проживання складеного сусідами, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не проживає близько року (а.с.11).

З відповіді Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" ДОР від 14.11.2016 року № 15669 вбачається, що станом на 31.12.12р., в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лісопаркова, буд. 7а відсутні відомості щодо реєстрації права власності на житлове приміщення № 29 (а.с.39).

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тощо.

В силу ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло.

У відповідності до ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

У відповідності до ст. 71 ЖК України, та роз'яснень, даних у п. 10 постанови N 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею.

Також вказаною нормою закону передбачені випадки, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців.

За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Дослідивши надані докази та за відсутністю підстав вважати, що за відповідачем зберігається житлове приміщення, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 71, 72 Житлового кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ін. НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ін. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, (ін. НОМЕР_2) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем, а відповідачем у разі відмови у перегляді заочного рішення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем з дня відмови у перегляді заочного рішення.

Суддя А.О. Сухоруков