У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В.,суддів:Ковальчук Н.М.,Гордійчук С.О., секретар судового засідання - Москалик Т.В.

з участю ОСОБА_3, Поліщук Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Здолбунівського районного суду від 12 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Здолбунівського районного суду від 12 грудня 2016 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 9658 грн. 71 коп., крім того витрати по сплаті судового збору 551 грн. 20 коп., а всього на загальну суму 10209 гривень 91 коп.

У решті вимог відмовлено.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_5 покликався на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, щодо стягнення з відповідача 9008,71 грн. на підставі ст.1166 ЦК України, оскільки втрата товарної вартості нараховується у разі заміни бампера лише тоді, коли потрібне його фарбування і це лише за умови, що таке фарбування вплине на зовнішній вигляд. Дана позиція узгоджується з постановами ВСУ від 04.06.2014 року у справі № 6-49цс14 від 16.12.2015 року у справі №6-760цс15.

Доводив, що відповідно до звіту №237П про оцінку КТЗ експертом при визначенні розміру збитку проведено розрахунки з урахуванням цін на нові складові частини КТЗ та вартості робіт з їх встановлення та фарбування. Разом з тим, у звіті про оцінку КТЗ не міститься відомостей про те, чи заміна складових частин КТЗ та їх фарбуванням вплине на товарний (зовнішній) вигляд КТЗ або на його експлуатаційні властивості. Отже, позивачем не доведено, а судом не встановлено факту впливу фарбування складової частини на зовнішній вигляд КТЗ та/або на його експлуатаційні властивості.

Крім того судом першої інстанції безпідставно стягнуто на користь Позивача 650 грн. витрат на оцінку збитку, оскільки вказані витрати є складовою частиною відшкодування яке здійснюється Страховиком у порядку страхового відшкодування.

З цих підстав просив рішення Здолбунівського районного суду від 12 грудня 2016 року скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

ОСОБА_6 було подано заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_5 у якому вказано, що усі доводи, які покладені в основу поданої апеляційної скарги, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи, а відтак і у її задоволенні слід відмовити.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3, в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_6 - адвокат Поліщук Д.В. просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з того, що порушення правил дорожнього руху відповідачем ОСОБА_5, який керував транспортним засобом, призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в якій автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження. Оскільки майнова шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі, то ту її частину, яку не відшкодував страховик, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу в сумі 9008,71 грн. та витрати за проведення звіту в розмірі 650 грн., суд стягнув на користь позивачки з відповідача.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2016 року в м. Здолбунів, внаслідок порушення водієм ОСОБА_5, який керував автомобілем НОМЕР_1, правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль ОСОБА_6 марки Renault Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Постановою судді Рівненського міського суду від 09.06.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 4).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.22 та ст.1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення пошкодженого майна (реальні збитки). Майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Звіту № 237П про оцінку автомобіля від 13.05.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Renault Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає з ПДВ 12330,71 грн., величина втрати товарної вартості автомобіля в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту складає 9008,71 грн. (а.с. 32-44).

За проведення вказаного Звіту № 237П ОСОБА_6 сплатила 650 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера (а.с. 6).

Цивільно-правова відповідальність винного в ДТП ОСОБА_5 була застрахована та позивачці страховиком було відшкодовано витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом її транспортного засобу з урахування зносу.

Згідно з п.32.7 ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі, та яку не відшкодовує страховик, слід віднести шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу в сумі 9008,71 грн. та витрати за проведення звіту в розмірі 650 грн. та обґрунтовано їх стягнув на користь позивачки з відповідача.

Посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду України від 4 червня 2014 року № 6-49цс14 та у справі за № 6-760цс15 є безпідставним, оскільки там зазначено, що величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків), а вони мають бути відшкодовані в повному обсязі, тобто і втрата товарної вартості.

За таких обставин рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315, 317, 324,325 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук