АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7703/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/789/78/17 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, який доповнив позовними вимогами від 5 листопада 2005 року, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовував тим, що 27 жовтня 2005 року з відповідачем був укладений кредитний договір за умовами якого банк надав відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 2065,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплати проценти за користування ним.

Відповідач свої кредитні зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим, 03 серпня 2007 року Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення з нього на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 2359,81 грн.

В подальшому ОСОБА_2 не виконував умови договору, в наслідок чого, станом на 30 червня 2015 року, утворилась заборгованість по кредиту у розмірі 11520,33 грн., а заборгованість по відсотках за період з 14 травня 2011 року по 14 травня 2014 року - у розмірі 3548,23 грн.

Вказану заборгованість просив стягнути з відповідача.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 листопада 2015 року вирішено: "У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити."

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, мотивуючи тим, що суд вирішив спір з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, заявник зазначив, що суд помилково застосував позовну давність, оскільки її строки позивачем не були порушені.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів

Судом встановлено, що 27 жовтня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (рішенням Загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року перейменовано на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2065,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

На виконання умов договору банком передано відповідачу кредитну картку зі строком дії до 08/08, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 2065,00 грн.

Пунктом 4.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з карткового рахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту карткового рахунку.

Відповідно до п.5.6. Правил користування платіжною карткою (надалі Правила), боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку, в тому числі з карткового рахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. За несвоєчасне виконання боргових обов'язків (використання простроченого кредиту та овердрафту) власник картки сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами (п.5.5.1. Правил).

У п.6.5 Правил зазначено, що позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту та відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції на підставі матеріалів справи вірно встановлено, що ОСОБА_2 не виконував належним чином взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, в наслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором.

Судовим наказом, винесеним 03 серпня 2007 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 2359,81 грн. заборгованості за договором кредиту, а також 25,50 грн. судового збору та 15,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

В подальшому відповідач свої договірні зобов'язання не виконував.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27 жовтня 2005 року, станом на 06 травня 2014 року відповідач має загальну заборгованість у розмірі 11520,33грн., яка складається з: 1232,02 грн. - сума заборгованості за кредитом; 9263,53 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 524,78 грн. - штраф (процентна складова).

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27 жовтня 2005 року, вбачається, що за період з 14 травня 2011 року по 14 травня 2014 року ОСОБА_2 заборгованість за відсотками становить 3548 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

З цим висновком суду погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам закону та встановленим обставинам справи.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем було заявлено про застосування строку позовної давності до вимог позивача (а. с. 46).

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг загальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

У заяві від 27 жовтня 2005 року, яка разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає договір про надання банківських послуг, зазначено, що строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки, а строк дії картки встановлений до серпня 2008 року, тобто договором встановлено, що останнім днем виконання зобов'язань було 31 серпня 2008 року.

Заявою від 27 жовтня 2005 року, яка є складовою частиною договору про надання банківських послуг, було визначено, що позичальник зобов'язаний щомісячно погашати заборгованість в розмірі 7% від суми витрат. )

Із змісту 3.1.1 Правил користування платіжною карткою, вбачається, що строк дії Картки вказаний на ній. (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.

Також із змісту 5.4 Правил вбачається, що строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Після спливу терміну дії кредитної картки ОСОБА_2 у серпні 2008 року, іншої кредитної картки ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2 не видав і кредитні кошти йому не нараховував.

Із розрахунку заборгованості, вбачається, що ОСОБА_2 з травня 2006 року платежів на погашення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом не вносив.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що про порушене право позивачу було відомо з серпня 2008 року.

26 листопада 2015 року відповідач подав суду заяву про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин. (а.с. 83).

Враховуючи, що строк повернення кредиту та процентів за користування кредитом закінчився у серпні 2008 році, умовами договору визначено повернення кредиту періодичними щомісячними платежами, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 пред'явлено до суду зі спливом строку позовної давності, що є підставою для відмови у його задоволенні.

З вищевикладених підстав колегія суддів відхиляє доводи позивача викладені в апеляційній скарзі про те, що боржник ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, отримані кошти не повернув, а продовжує ними користуватись, договірні зобов'язання в силу вимог ст. 599 ЦК України не припинились, і ці обставини є підставою для нарахування процентів.

Суд вірно встановив фактичні обставини справи, здобутим доказам дав належну правову оцінку і вирішив спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2015 року залишити без зміни.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: