Справа № 640/1647/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Сенаторов В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ :

У проваженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

До суду надійшла заява ОСОБА_1про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на рахунки №2239, відкритий у Харківське ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" та №, відкритий у ПАТ "Мегабанк", а також на усі інші рахунки, відкриті у банківських установах, що належить відповідачу в межах 101400 грн.

Вирішуючи клопотання про забезпечення позову, заявлене позивачем, суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

До заяви про забезпечення позову позивачем не надано належних та допустимих доказів про належність вищевказаних рахунків відповідачеві на момент звернення з заявою до суду, відсутні причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та обгрунтування вказаного виду забезпечення позову.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня поставлення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -