Дата документу 08.02.2017
Справа № 334/4115/16-ц
Провадження № 2/334/478/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.

при секретарі Матвієнко О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального вищого навчального закладу «Запорізький медичний коледж» до ОСОБА_1 про відшкодування державних коштів, витрачених державою на навчання

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, про відшкодування вартості навчання у комунальному закладі «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради за державним замовленням.

У позові зазначив, що після закінчення навчання ОСОБА_2 була направлена до КУОЗ «Дитяча поліклініка № 6» для роботи на посаді медичної сестри. 30.08.2013р. звільнилась за власним бажанням, та з 02.09.2016р. приступила до роботи медичною сестрою у Запорізькій ЗОШ «61» Запорізької міської ради Запорізької області, звідки звільнилась за власним бажанням 29.11.2013р.

Тому просить стягнути вартість навчання в комунальному закладі «Запорізький медичний коледж» у сумі 59219,94 грн. та судові витрати у сумі 1378 грн.

У судовому засіданні представник представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі, з підстав зазначених у позові.

ОСОБА_2 та її представник проти позову заперечували, надали до суду заперечення, у яких зазначили, що угода про обовязковість відпрацювання була укладена ОСОБА_2 поза межами її цивільної дієздатності, усі нормативно-правові акти на які посилається Позивач як на підстави стягнення коштів передбачають обовязкову наявність чинної угоди, а також стягнення коштів за навчання протирічать нормам Конституції України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Встановлено, що з 12.08.2010р. по 01.07.2013р. відповідачка навчалась в комунальному вищому навчальному закладі «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради за державним замовленням звідки була направлена на роботу до КУОЗ «Дитяча поліклініка № 6» для роботи на посаді медичної сестри. 30.08.2013р. звільнилась за власним бажанням, та 02.09.2013р. приступила до роботи медичною сестрою у Запорізькій ЗОШ «61» Запорізької міської ради Запорізької області, звідки звільнилась за власним бажанням 29.11.2013р.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 56 Закону України "Про вищу освіту" від 17.01.2002 року гарантує випускникам вищого навчального закладу, що їх працевлаштування повинно здійснюватись за направленням вищого навчального закладу відповідно до угоди між замовником, керівником навчального закладу та випускником.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про освіту" випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обов'язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання встановлюється п. 2 Указу Президента України від 23 січня 1996 року N 77/96 "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів", постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.96 року за N 992 "Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням" та п.п. 6, 8, 14 Постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996р. « Про затвердження порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням». За вимогами цих нормативно-правових актів, саме наявність чинної укладеної угоди між закладом навчання та випускником є обовязковою умовою стягнення коштів за навчання.

Порядок працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затверджено Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 25 грудня 1997 р. N 367, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 квітня 1998 р. за N 246/2686

Статтею 32 Цивільного кодексу України передбачений вичерпний перелік правочинів, які особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років має право укладати без згоди батьків (опікунів, пуклувальників). Відомості про письмову згоду батьків ОСОБА_2 не було надано Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідно до Конституції України «Кожен має право на освіту. Громадяни мають право безплатно здобути вищу освіту в держаних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.», «Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб».

Позивачем не надано доказів правомірності стягнення вартості навчання, яке підлягає стягненню до бюджету .

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги безпідставні , не знайшли своє підтвердження в судовому засідання, тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.52,56 Закону України "Про освіту", ст.ст. 16, 526 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Комунального закладу «Запорізький медичний коледж» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості навчання відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.