АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1651/17 Справа № 191/4294/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гречко Ю. В. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про її скасування та задоволення його заяви про забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом зупинення зведеного виконавчого провадження ВП 53093557 за виконавчим написом № 18357 та виконавчим написом № 18341, що видані 08 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» в розмірі 55 250, 00 доларів США та 54 715, 30 доларів США, до вирішення цивільної справи № 191/4294/16-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ спільного сумісного майна подружжя, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав жодних доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також з того, що з наданих суду доказів не вбачається, що відповідач не має іншого майна, на яке може бути звернено стягнення по виконавчому провадженню та що саме нежиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, буде реалізоване для погашення існуючої заборгованості ОСОБА_3

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову постановлюється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (п.7).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак, суд першої інстанції, посилаючись на не доведення заявником вимог про забезпечення позову саме обраним шляхом, не пересвідчився які саме дії вчиняються державним виконавцем на виконання зведеного виконавчого провадження ВП 53093557 за виконавчим написом № 18357 та виконавчим написом № 18341, що видані 08 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» в розмірі 55 250, 00 доларів США та 54 715, 30 доларів США та дійшов до передчасного висновку.

Апеляційний суд у відповідності до вимог ст.303 ЦПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку що ухвала судді першої інстанції постановлена з порушенням встановленого порядку відповідно до норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року - скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає провадженню у справі.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко