У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 13 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 06 лютого 2008 року між ним та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № 6072543, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 114 750 грн строком до 06 лютого 2015 року зі сплатою 13,90 % річних. На забезпечення виконання позичальником зобов'язань, 06 лютого 2015 року між позивачем та ОСОБА_6 укладений договір поруки № 6110991, відповідно до якого останній поручився за виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Відповідачі порушили умови виконання кредитного договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 67 362 грн 30 коп., що складається з: 60 253 грн 25 коп. - заборгованості за кредитом, 1 372 грн 77 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 4 588 грн 78 коп. - пені за прострочення строків погашення кредиту, 1 147 грн 50 коп. - штрафу за порушення відповідачем обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2 - 4.3.6 кредитного договору, яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 13 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18 травня 2016 року, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 67 362 грн 30 коп., що складається з: 60 253 грн 25 коп. - заборгованості за кредитом, 1 372 грн 77 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 4 588 грн 78 коп. - пені за прострочення строків погашення кредиту, 1 147 грн 50 коп. - штрафу за порушення відповідачем обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2 - 4.3.6 кредитного договору. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять вказані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 06 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № 6072543, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 114 750 грн строком до 06 лютого 2015 року зі сплатою 13,90 % річних. На забезпечення виконання позичальником зобов'язань, 06 лютого 2015 року між позивачем та ОСОБА_6 укладений договір поруки № 6110991, відповідно до якого останній поручився за виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Відповідачі порушили умови виконання кредитного договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 67 362 грн 30 коп.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторам завдані ним збитки.

За нормами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Статтями 546, 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 5.2 кредитного договору у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення.

Згідно з п. 5.5 кредитного договору за кожний випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6 цього договору, позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити на його користь штраф у розмірі 1 %від суми одержаного кредиту.

Таким чином, доводи касаційної скарги про те, що вимога про стягнення штрафу та пені це подвійне стягнення, є безпідставними, оскільки договором передбачені штрафні санкції за різні порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором.

Отже, суди попередніх інстанцій, перевіривши всі докази по справі, врахувавши строк позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій, дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 13 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М., Леванчук А.О. СтупакО.В.