Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-558/10
Провадження № 4-с/553/10/2017
У Х В А Л А

Іменем України

21.02.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за скаргою Публічного акціонерного товариства "Полтава-банк" на дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ПАТ "Полтава-банк" звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_1, в якій вказує на те, що державним виконавцем Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_1 23.12.2016 року винесено постанову ВП № 47524813 про повернення виконавчого документа стягувачеві. З вказаною постановою скаржник не погоджується та вважає дії державного виконавця неправомірними, оскільки при прийнятті рішення про повернення виконавчого листа вона безпідставно послалася на п. 5 ч. 1 ст. 37, 40 Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на те, що звернути стягнення на доходи боржника, кошти у фінансових установах у більшості випадків не потребує особистої участі боржника, і виконати виконавчий документ можливо не лише за місцем проживання боржника, а й за місцем його перебування, реєстрації, роботи; крім того, державним виконавцем не було здійснено всіх необхідних заходів для виявлення майна, на яке може бути звернуто стягнення, пошуку джерела доходів, зокрема, отримання заробітної плати боржником, інших можливих шляхів для погашення заборгованості.

Просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.12.2016 року державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 47524813.

В судовому засіданні представники скаржника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скаргу підтримали, просиои задовольнити у повному обсязі з викладених в ній підстав.

Державний виконавець Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_1, в провадженні якої перебуває виконавче провадження, процесуальне рішення по якому є предметом оскарження, в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на її безпідставність, вказувала на те, що державний виконавець при прийнятті рішення про повернення виконавчого листа стягувачеві діяла у відповідності з положеннями Закону України "Про виконавче провадження", виконала усі можливі та необхідні дії в межах наданих їй чинним законодавством повноважень з метою виконання виконавчого листа, проте з'ясувати наявність та місцезнаходження належного боржнику майна і доходів, а також місце перебування самого боржника не виявилося можливим. Просила в задоволенні скарги відмовити.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що повідомлялася судом про час та місце розгляду справи

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа № 2-558/10 за позовом ПАТ "Полтава-банк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.01.2010 року по вищевказаній справі, позовні вимоги ПАТ "Полтава-банк" задоволено стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ "Полтава-банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 2983 грн. 25 коп., судовий збір в сумі 51 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., а всього 3154 грн. 25 коп..

Оскільки у встановлений законодавством строк заява про перегляд заочного рішення та апеляційна скарга сторонами по справі подані не були, по його закінченню вищевказане судове рішення вступило в законну силу та за заявою стягувача 06 липня 2010 року виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ "Полтава-банк".

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Згідно ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Стягувач ПАТ "Полтава-банк" предявив вказаний виконавчий лист для виконання до Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ (правонаступником якого в даний час є Подільський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області).

Постановою державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 23.12.2016 року ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 47524813 виконавчий лист № 2-558, виданий 06.07.2010 року Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості в розмірі 3154 грн. 25 коп., повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37, 40 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки щодо отриманих відомостей на запити з реєструючи установ майно, що належить боржнику на праві власності не виявлено. Згідно електронної бази даних автоматизованої системи обліку Т.З. "ДАІ-2000" транспортні засоби не зареєстровані. Згідно відповіді на запит ДПІ України про місце отримання доходу боржником та про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржника інформація відсутня. Згідно відомостей з Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію та про осіб-боржників, які працюють за цивільно-правовими договорами інформація відсутня. Згідно інформації з державної інспекції сільського господарства в Полтавській області техніка за боржником в межах Полтавської області не реєструвалася. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно достовірні відомості відсутні. Державним виконавцем здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, встановлено, що на момент виходу боржник за даною адресою не проживає, про що складено акт державного виконавця. Встановити його фактичне місце проживання не виявилось можливим.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

За змістом положень ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Разом з тим, встановлені судом обставини свідчать про те, що державним виконавцем при прийнятті рішення про повернення стягувачу виконавчого документу не вжито усіх можливих та достатніх заходів шляхом реалізації повноважень, наданих чинним законодавством й зокрема п. п. 13, 14, 19, 21 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", не встановлено достовірних та переконливих доказів на підтвердження існування обставин, які є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", не надано достовірних та переконливих доказів відсутності боржника ОСОБА_5 за зареєстрованим місцем проживання та відсутності в приміщенні її квартири майна, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу, наявності у неї карткових та інших рахунків в банках та інших фінансових установах й узагалі не вжито жодних заходів до її виклику до державної виконавчої служби, у звязку з чим суд вважає постанову державного виконавця від 23.12.2016 року передчасною і такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 18 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07.02.2014 року, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 12 травня 2011 року у справі "Л проти України" (п. п. 18, 23) судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у звязку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, визначених в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку. Виконавча служба, яка здійснює виконання остаточного рішення, має закінчити провадження без зволікань.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем вжито не всіх заходів щодо примусового виконання рішення, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", за таких обставин скарга ПАТ "Полтава-банк" є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтава-банк" на дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.12.2016 року, винесену державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 47524813.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь в розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні ухвали, - в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6