Справа № 629/4750/16-ц
Номер провадження 2/629/232/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду міста Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, третіх осіб: служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, третіх осіб: служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей, посилаючись на те, що він з 2006 року проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_3. Під час спільного проживання у них народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. 06 жовтня 2016 року його цивільна дружина ОСОБА_3 померла. Він звернувся до відділу РАЦС з заявою про встановлення батьківства, але йому розяснили, що походження дитини від батька визначається або за заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду. На даний час діти проживають разом з ним, він піклується щодо їх здоровя та розвитку, в звязку з чим просить визнати його батьком дітей та внести відповідні зміни до актових записів про народження, а саме зазначивши в графі батько ОСОБА_2, а прізвища дітей залишити без змін.

В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі та просив ухвалити рішення на підставі наявних доказів у справі, вказав, що він дійсно є біологічним батьком дітей, любить їх, виховує, опікується ними.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 прохала задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_7 проти позову не заперечувала, вважала його обґрунтованим. Комісійно обстежувалися житлові умови. Діти називають позивача батьком, у них теплі, родинні стосунки. Іншого батька діти не знають.

Представник третьої особи служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_8 проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вказала, що позивач є дійсно батьком дітей.

Представник третьої особи Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_9 в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила провести розгляд справу у відсутності представника та прийняти рішення на розгляд суду.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Верховний Суд України за результатами розгляду справи № 6-20цс15 зробив правовий висновок про те, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128 СК України, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У відповідності до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що в разі народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, зокрема, якщо дитина народжена матірю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства за рішенням суду є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Згідно з ч. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 з кінця 2006 року перебував у фактично-шлюбних відносинах з ОСОБА_3 Від даного шлюбу народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батьком дітей є позивач по справі.

Згідно ст. 135 Сімейного Кодексу України при народженні у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

При реєстрації народження дітей позивач ОСОБА_2 не подавав в орган РАЦС заяви про реєстрацію батьківства, спільної заяви батьків дитини про визнання батьківства до органу РАЦС не надавалися. Протягом всього часу сумісного проживання позивач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, опікувався ними, виховував їх, в повному обсязі виконував батьківські обовязки.

06 жовтня 2016 року мати дітей та дружина позивача ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 564794, видане Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 11.10.2016 року.

На даний час позивач ОСОБА_2 проживає однією сімєю з дітьми, сам виховує їх, піклується про них, забезпечує всім необхідним.

На підставі вищевикладеного, необхідно зазначити, що п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів", зазначено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини

З письмових пояснень свідків, вбачається, що позивач в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 не перебував, але вони проживали у цивільному шлюбі, вели спільно домашнє господарство, мали спільний бюджет, планували подальше спільне життя, бажали народження спільних дітей і народили трьох дітей. За життя ОСОБА_3 визнавала позивача біологічним батьком своїх дітей. На даний час позивач ОСОБА_2 дбає про дітей, опікується ними та займається їх вихованням, він є біологічним батьком дітей.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх пояснення обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно з п.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається з матеріалів справи батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 є позивач по справі ОСОБА_2. Даний факт не оспорюється та визнається сторонами по справі, а тому позивач мав право відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України звернутися до суду з позовом про визнання батьківства.

Виходячи з викладеного, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню та вважає що визнання ОСОБА_2 батьком малолітніх дітей, буде сприяти якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, не порушить їх права.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст. 128 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів", суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 7 батьком дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5.

Зобовязати Лозівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в актовому записі № 506 про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиненому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 23 листопада 2007 року, внести зміни, а саме: в графу відомості про батька, вказати „Батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 7, прізвище, імя та по батькові, дату народження дитини залишити без змін.

Зобовязати Лозівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в актовому записі № 140 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, вчиненому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 29 березня 2011 року, внести зміни, а саме: в графу відомості про батька, вказати „Батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 7, прізвище, імя та по батькові, дату народження дитини залишити без змін.

Зобовязати Лозівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в актовому записі № 282 про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, вчиненому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 30 липня 2013 року, внести зміни, а саме: в графу відомості про батька, вказати „Батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 7, прізвище, імя та по батькові, дату народження дитини залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.А. Смірнова