Справа № 539/3756/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Даценка В. М.

при секретарі Павличенко О.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дарування удаваним, визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_5, ОСОБА_6 з цим позовом.

В позові вказала, що 27.12.1975 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 Наприкінці літа 2003 року позивач та відповідач придбали за 5 000 дол. США квартиру № 1 в будинку по вул.Депутатській, 24 в м.Лубни. Оформленням угоди займався чоловік. В жовтні 2016 року під час сварки з чоловіком позивач дізналася, що вказане майно було оформлене шляхом укладання договору дарування, що фактично позбавляє її права власності на нього.

Позивач вважає, що договір дарування від 04.09.2003 року є удаваним та був укладений з метою приховати договір купівлі-продажу цього майна.

Посилаючись на ч.1 ст.22, ч.2 ст.58, ч.1 ст.59 КУпШС прохає договір дарування частини житлового будинку від 04.09.2013 року, укладеного між дарувальником ОСОБА_6 та обдарованим ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований у реєстрі за № 2784, визнати удаваним, таким, щоб приховати іншу угоду; визнати, що ОСОБА_5, набувши 3/5 частини житлового будинку № 24 по вул.Депутатській в м.Лубни Полтавської області уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_6; визнати 3/5 частини житлового будинку № 24 по вул.Депутатській в м.Лубни Полтавської області спільно нажитим майном подружжя; визнати право власності на 3/10 частини житлового будинку № 24 по вул.Депутатській в м.Лубни Полтавської області.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідачі в судове засідання не зявилися. До суду надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа Приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в судове засідання не зявився. До суду надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечили. Пояснили, що позивач та відповідач проживали однією сімєю по сусідству. З часу вселення сторін до будинку були впевнені, що квартира куплена. Продавець не був їх родичем, а тому оформлення квартири договором дарування для них є незрозумілим.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 27.12.1975 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (до одруження Стендик) ОСОБА_8 укладено шлюб.

04.09.2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір дарування, за яким ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_5 прийняв у дар 3/5 частини житлового будинку № 24 по вул.Депутатській в м.Лубни Полтавської області. Договір посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований у реєстрі за № 2784.

За положеннями ст. 22, 24 КпШС України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Згідно до ст.243 ЦК УРСР за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність.

Відповідно до ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦК УРСР якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 28 серпня 1978 року № 3 Про судову практику про визнання угод недійсними роз'яснено, що при розгляді справи встановивши, що угода укладена з метою приховати іншу угоду, суд відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦК визнає, що сторонами укладена та угода, яку вони дійсно мали на увазі.

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини . На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Тобто воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином. При цьому позивач повинен указати, який інший правочин приховується з допомогою укладеного правочину. За удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 04.09.2003 року, складеної ОСОБА_6, останній прийняв від ОСОБА_5 кошти в сумі 5000 дол. США, як плату за купівлю-продаж 3/5 частини житлового будинку № 24 по вул.Депутатській в м.Лубни Полтавської області.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_6 04.09.2003 року він продав належні 3/5 частини житлового будинку № 24 по вул.Депутатській в м.Лубни Полтавської області ОСОБА_5 На прохання ОСОБА_5 цей договір був оформлений як договір дарування, але фактично за продану частку житлового будинку він отримав від ОСОБА_5 кошти в сумі 5000 дол.США.

Договори дарування належать до безоплатних правочинів, за їх умовами обдаровані не мають перед дарувальником зобов'язань матеріального характеру.

Разом із тим, встановлені судом факти: перебування подружжя у шлюбі; бажання подружжя придбати житло для сім'ї; використання для придбання квартири спільних коштів та передача цих коштів власникові квартири свідчать про факт купівлі-продажу квартири подружжям за спільні кошти, внаслідок чого квартира стала спільною сумісною власністю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання договору дарування удаваним підлягає задоволенню.

Застосовуючи правила, що регулюють договір купівлі-продажу, з урахуванням вимог ст.22 КУпШС, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання майна спільною сумісною власністю також підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності на 3/10 квартири також підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях ВС України від 21.12.2016 року у справі № 727/9547/13-ц, від 12.09.2007 року у справі № 6-1201ск07, від 16.09.2009 року у справі № 6-23642св07, від 05.10.2011 року у справі № 6-5463св10, в рішеннях ВССУ від 21.10.2015 року у справі № 6-14953св15, від 22.12.2015 року у справі №127/1128/16-ц.

Керуючись ст.ст.5-12, 57, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дарування удаваним, визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати удаваним договір дарування 3/5 частини житлового будинку № 24 по вул.Депутатській в м.Лубни Полтавської області від 04.09.2003 року, укладеного між дарувальником ОСОБА_6 та обдарованим ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований у реєстрі за № 2784, з метою приховання договору купівлі-продажу 3/5 частини житлового будинку № 24 по вул.Депутатській в м.Лубни Полтавської області.

Визнати 3/5 частини житлового будинку № 24 по вул.Депутатській в м.Лубни Полтавської області від 04.09.2013 року спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/10 частини житлового будинку № 24 по вул.Депутатській в м.Лубни Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 677 грн. 29 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 677 грн. 29 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_9 В. М.