Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2017 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря - Заіки А.В.,

представника позивачки та третьої особи - ОСОБА_1, представників відповідача - Лісковської О.А., Баранової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірськ цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» про скасування наказу про простій та стягнення невиплаченої заробітної плати, третя особа у справі - Профспілка гірничо-металургійного комплексу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_4 22.08.2016 року звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» (далі-ПАТ «ОГКХ») третя особа у справі - Профспілка гірничо-металургійного комплексу (далі - ПГМК), змінивши підстави позову згідно заяв від 16.08.2016 року, 30.08.2016 року, 19.09.2016 року, 20.09.2016 року, 20.10.2016 року, заяв про збільшення позовних вимог від 06.12.2016 року, від 02.02.2017 року, про скасування наказу № 129 директора філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ДП «ОГХК» від 26.05.2016 року про простій, стягнення незаконно не нарахованої та не виплаченої заробітної плати в розмірі 11 327, 65 грн., вказуючи, що 26.05.2016 року директором філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ДП «ОГХК», було видано наказ № 129, яким установлено простій для неї, інженера 2 категорії кошторисно-договірного та планового бюро відділу капітального будівництва та ремонтів управління комбінату, з 30.05.2016 року «…до усунення причин та умов, що спричинили відсутність роботи». Вважає вказаний наказ незаконним, виходячи з того, що порушено порядок встановлення простою, наказ є необґрунтованим, не вжито заходів для збереження зайнятості, оплата часу простою визначена не вірно в розмірі двох третин окладу, крім того, допущена дискримінація при прийнятті на роботу у зв'язку із членством у профспілці, з наступних підстав. Відповідно до п. 3.17 розділу 3 Колективного договору на 2015-2016 роки між Адміністрацією та трудовим колективом філії «ВГМК» ДП «ОГХК», Адміністрація зобов'язується на час простою не і вини працівника: 1) оформляти акт простою (з фіксацією причин, які зумовили зупинення роботи). Акт про початок простою складати для підрозділу чи всього Комбінату за участю представників Адміністрації, Профкому та трудового колективу; 2) на підставі акта простою видавати наказ. Таким чином, наказ про простій видається на підставі акта простою, складеного представниками адміністрації та профспілки. Однак, оскаржуваний наказ видано не на підставі акта простою, не погоджено з профспілками підприємства. Відповідно до ч.1 ст.34 КЗпП України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Оскаржуваний наказ вмотивовано відсутністю роботи для позивача, однак, не вказано, які саме причини та умови спричинили відсутність роботи для позивача, що також протирічить положенням п. 3.17 Колективного договору. Позивача було поновлено на роботі наказом № 426-П від 16.05.2016 року із з цього часу до 30.05.2016 року остання виконувала свої посадові обов'язки. Обсяг роботи для позивача був і є наявним, однак, його тимчасово розподілено між іншими працівниками, що свідчить про відсутність об'єктивних підстав для встановлення простою. Простій - це припинення роботи, обумовлено об'єктивними причинами. До таких причин не можна віднести перерозподіл наявних обсягів роботи, передбачених посадовою інструкцією позивача, на інших працівників. За своєю суттю, даним наказом оформлено не встановлення простою для позивача, а його відсторонення від роботи з підстав, що не передбачені законом. Відповідно до положень п. 3.15 розділу 3 Колективного договору, адміністрація зобов'язується з метою збереження зайнятості працівників Комбінату у зв'язку з простоєм передбачати всі випадки зайнятості працівників: переміщення на інше робоче місце, тимчасове переведення на іншу роботу і присутність працівника на основному робочому місці на час простою, а саме: працівники можуть бути переміщені на інше робоче місце, до іншого підрозділу для роботи на іншому механізмі або агрегаті в межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором, яке не потребує згоди працівника: працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності та кваліфікації на іншу роботу на Комбінаті на весь час простою. Однак, в порушення вказаних вимог, відповідач не вживав усіх заходів для збереження зайнятості позивача, зокрема необґрунтовано визначив місцезнаходженням позивача на час простою інше місце на території комбінату, хоча вказані в наказі причини простою не перешкоджали знаходженню працівника на робочому місці. Крім того, відповідач не запропонував для переведення на час простою усі наявні вакансії, що відповідають спеціальності та кваліфікації позивача. А саме, відповідно до довідки № 1-32/242, на день видання наказу про простій, на підприємстві були наявні наступні вакансії, на які могло бути переведено позивача, і які їй не пропонувались: розкрійник дільниці з шиття спецодягу САГЗ управління комбінату; вагар залізничної вагової залізничного цеху транспортно-експедиційного управління; інженер аналітичного бюро відділу економічної безпеки управління комбінату; інженер провідний виробничо-технічної служби управління комбінату; референт (секретар) служби адміністративно-господарського забезпечення управління комбінату. Відповідач обґрунтував видання наказу про простій саме відмовою позивача від переведення на запропоновані вакансії, а не актом простою, хоча не запропонував позивачу для переведення усі наявні на підприємстві вакансій, які відповідач могла виконувати за своєю кваліфікацією, освітою та досвідом роботи, що також свідчить про необґрунтованість видання оскаржуваного наказу. Відповідно до п. 3.7.1. Галузевої угоди, власник зобов'язаний проводити за рахунок підприємства оплату вимушених простоїв, які мали місце не з вини працівника, у розмірі 100 відсотків тарифної ставки встановленого працівнику розряду (окладу), якщо він у цей час перебував на робочому місці. Оскільки позивач у робочий час перебуває на території комбінату у місці визначеному оскаржуваним наказом, що прирівнюється до перебування на робочому місці, а також враховуючи, що відповідач незаконно встановив для позивача інше місце перебування у робочий час, ніж робоче місце, відповідач має проводити оплату простою в розмірі 100 тарифної ставки (окладу). Вказане свідчить про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного наказу як в цілому, так і в частині встановлення оплати праці та місця перебування працівника на час простою, що в свою чергу, призвело до оплати праці позивача у розмірі, меншому на 1/3 тарифної ставки, що становить всього 11 327, 65 грн. за період простою. Крім того, вважає, що стосовно неї виникла дискримінація, оскільки простій - це припинення роботи, обумовлено об'єктивними причинами. До таких причин не можна віднести перерозподіл наявних обсягів роботи, передбачених посадовою інструкцією позивача, на інших працівників. Вказане свідчить, що шляхом застосування формально нейтральної процедури встановлення простою, вона зазнала непрямої дискримінації у порівнянні із працівниками, що не є членами ПГМК та не звертались до суду для відновлення свого порушеного права на працю. Просить скасувати наказ від 26.05.2016 року № 129 директора філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» та стягнути з філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» на її користь незаконно ненараховану та невиплачену зарплату в розмірі 11 869,22 грн.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, за участю її представника. (а.с.164)

Представник позивача третьої особи на боці позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов та його обґрунтування підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.

Представники відповідача Лісковська О.А., Баранова М.В. позов не визнали, мотивуючи тим, на виконання рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2016 р. по справі №174/221/16-ц згідно наказу № 426-П від 16.05.2016 р., позивачка була поновлена на посаді інженера 2 категорії кошторисно-договірного та планового бюро відділу капітального будівництва та ремонтів філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК». Наказ про звільнення позивачки з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України, за скороченням чисельності або штату працівників № 98 від 09.03.2016 р. було скасовано. Однак, на момент поновлення позивачки на роботі кошторисно-договірне та планове бюро, а також бюро економічного аналізу використання основних фондів, були реструктуризовані в єдине планово-економічне та кошторисно-договірне бюро ВКБтаР. На підставі введеного в дію штатного розпису від 01.03.2016 ВКБтаР, посадові обов'язки були розподілені між іншими працівниками ВКБтаР з відповідним затвердженням у посадових інструкціях. Таким чином, обсяги робіт для зайнятості позивачки були повністю відсутні. 26.05.2016 року було складено акт встановлення простою для позивачки з 27.05.2016 р. до усунення причин та умов, що спричинили відсутність роботи. На виконання п.3.15 діючого колективного договору, листом №01-19/2944 від 26.05.2016 позивачці, у зв'язку з відсутністю роботи та можливості виконувати попередні посадові обов'язки, на підставі вищезазначеного акту, було запропоновано з метою запобігання простою, тимчасово, з 27.05.2016 р. до усунення причин та умов, які спричинили відсутність роботи, перейти до одного з підрозділів філії та запропоновано ряд вакансій. Вакантні посади, які б відповідали спеціальності та кваліфікації позивачки, на філії були відсутні. Відповідачка письмово на вказаному вище листі заявила про свою незгоду на переведення її з метою запобігання простою до інших підрозділів за іншими професіями, про що також було складено відповідний акт від 26.05.2016 р. Наказом №129 від 26.05.2016 р., у зв'язку з тим, що позивачка не надала згоди на переведення на іншу роботу, на підставі ст.113 КЗпП України, абз.4 п.3.15 та п.3.18 діючого колективного договору, позивачці було встановлено простій з 30.05.2016 року до усунення причин та умов, які спричинили відсутність роботи, визначено місце, час знаходження під час простою, оплату часу простою, призначено відповідальних за забезпечення інших умов під час простою. Наказом №151 від 10.06.2016 р. до вказаного наказу були внесені зміни щодо місця та часу знаходження під час простою та контролю за забезпечення інших умов під час простою. Під час знаходження позивачки на простої 19.08.2016 р., листом №01-19/4487, їй повторно було запропоновано з метою запобігання простою, тимчасово, з 22.08.2016 р. до усунення причин та умов, які спричинили відсутність роботи, перейти до одного з підрозділів філії та запропоновано ряд вакансій. З даним листом позивачка ознайомлена, але відповідь про згоду чи незгоду на її переведення не надала, термін надання відповіді не визначила, про що було складено відповідний акт за участі керівника ПП «Свободу Праці». Посилання позивача про порушення порядку встановлення простою, є безпідставними та спростовуються належним чином оформленим актом від 26.05.2016 року про встановлення простою для позивачки та наказом №129 від 26.05.2016 р. про простій (з урахуванням змін за наказом №151 від 10.06.16 р.), що відповідає вимогам п.3.16 діючого колективного договору. Положення колективного договору філії та діючого законодавства не вимагають погодження акту про простій або наказу про простій з профспілками підприємства. Незважаючи на це, оскільки акт від 26.05.2016 року про встановлення простою для позивачки був підписаний керівником ПП «Свободу Праці» ДП «ОГХК» із запереченнями, а підстави заперечень не зазначені, 15.06.2016 р. на адресу вказаної профспілки відповідачем було направлено запит №01-19/3438 з пропозицією надати відповідь про причини заперечень. Однак даний запит було проігноровано, відповідь своєчасно профспілкою не надано. Посилання позивача на необґрунтованість наказу, що протирічить п.3.17 колективного договору є хибними, оскільки, а ні п.3.17 колективного договору, а ні інший його пункт не містить вимог про зазначення в наказі про простій причин та умов, що спричинили відсутність роботи. Причини, які зумовили зупинення роботи та її відсутність для позивачки, зафіксовано у акті про встановлення простою, як того вимагає п.3.16 колективного договору. Відсутність обсягів робіт для позивачки (ч.1 ст.34 КЗпП України) підтверджено начальником ВКБтаР у службовій записці №202 від 23.05.2016 р. При цьому, самою позивачкою, всупереч її твердженням, не надано доказів обсягів роботи для неї які були і є наявними; які саме обов'язки вона виконувала з моменту її поновлення на роботі і до виведення на простій та обсяг фактично виконаної роботи за вказаний період. Твердження позивачки про невжиття заходів для збереження зайнятості, також є безпідставними. Відповідачем було дотримано положення п.3.15 колективного договору та ст.34 КЗпП України, позивачці неодноразово пропонувалось переведення на іншу роботу з урахуванням спеціальності та кваліфікації, від чого вона відмовилась. Підстави для проведення оплати часу простою на підставі п.3.17 колективного договору, який регламентує оплату часу простою не з вини працівника з розрахунку 100 відсотків тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) були відсутні. Оскільки позивачка в листі №01-19/2944 від 26.05.2016 р. письмово відмовилась від переведення, спірним наказом відповідно до п.3.18 колективного договору визначено проведення оплати часу простою в розмірі двох третин встановленого окладу. Таким чином, підстави для скасування спірного наказу відсутні. (а.с. 26-28).

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно копії наказу директора філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГКХ» Сторчака А.С. за № 426-П від 16.05.2016 року на виконання рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2016 року, скасовано наказ від 09.03.2016 року № 98 про звільнення ОСОБА_4, її поновлено на посаді інженера з проектно-кошторисної роботи 2 категорії кошторисно-договірного та планового бюро відділу капітального будівництва та ремонту управління комбінату з 12.03.2016 року (а.с. 29).

Згідно копії витягу зі штатного розпису посад службовців філії «Вільногірський ГМК» ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» введена в дію з 01.03.2016 року, мається посада інженера з проектно-кошторисної роботи 1 категорії, в кількості 3 ставки. (а.с. 30)

Відповідно копії службової записки начальника ВКБтаР за №375 від 21.12.2015 року, кошторисно-договірне та планове бюро, а також бюро економічного аналізу використання основних фондів, були реструктуризовані в єдине планово-економічне та кошторисно-договірне бюро відділу капітального будівництва та ремонтів (далі ВКБтаР), вивільнено 2 штатні одиниці. На підставі введеного в дію штатного розпису від 01.03.2016 року ВКБтаР, посадові зобов'язання були розподілені між іншими працівниками ВКБтаР з відповідним занесенням до посадових інструкцій. (а.с.31)

Відповідно до копії акту від 26.05.2016 року, комісією у складі чотирьох осіб (в тому числі, за участю представника профспілки ПП «СП» ДП «ОГХК», який заперечував проти акту однак не зазначив, у чому воно полягає), складено акт про встановлення простою позивачу і на підставі вказаної вище службової записки запропоновано з 27.05.2016 року до усунення причин та умов, що спричини відсутність роботи, встановити простій (а.с. 32).

Згідно листа від 26.05.2016 року № 01-19/2944 на ім'я позивачки, з яким остання ознайомилась особисто 26.05.2016 року, їй у зв'язку з відсутністю роботи та можливості виконання нею попередніх посадових обов'язків, на підставі акту про встановлення простою, запропоновано перейти з одного підрозділу філії за запропонованими професіями, при цьому ОСОБА_4 зазначила свою незгоду. (а.с.33).

Згідно акту від 26.05.2016 року, ОСОБА_4 оголошений лист № 01-19/2944 від 26.05.2016 року з пропозиціями про переведення її на іншу роботу на період простою, остання надала письмову відповідь про незгоду про переведення її, з метою запобігання простою, до інших підрозділів за іншими професіями. (а.с.34).

Згідно копії наказу директора філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГКХ» Сторчака А.С. № 129 від 26.05.2016 року у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не надала згоди на переведення на іншу роботу, керуючись ст. 113 КЗпП України, абзацом 4 підпункту 3.15 та підпунктом 3.18 колективного договору філії «ВГМК» ДП «ОГХК» на 2015-2016 роки, їй встановлено простій з 30.05.2016 року до усунення причин та умов, які спричинили відсутність роботи; місце знаходження під час простою - навчальний клас № 2 на другому поверсі будівлі «Відділ технічного навчання»; час знаходження під час простою в навчальному класі № 2 на другому поверсі будівлі «відділ технічного навчання» - за графіком № 1 «Однозмінна робота, з годинним п'ятиденним робочим тижнем, тривалістю щоденної роботи 8 годин, із двома вихідними (субота та неділя); оплату часу під час простою - на підставі листків простою в розмірі двох третин установленого окладу. (а.с.35-36)

Згідно копії наказу директора філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГКХ» Сторчака А.С. № 151 від 10.06.2016 року (який не оскаржувався), з метою оптимізації, підвищення ефективності використання виробничих та службових приміщень Філії, а також визначення одного місця знаходження працівників, яким встановлено простій, до наказу директора філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГКХ» Сторчака А.С. № 129 від 26.05.2016 року внесено зміни. (а.с.37)

Відповідно листа № 01-19/3438 від 15.06.2016 року директора філії до керівника ПП «СП» ДП «ОГХК», останньому запропоновано письмово, в п'ятиденний строк після отримання листа, з метою з'ясування підстав заперечень на акт від 26.05.2016 року про встановлення простою, пояснити підстави заперечення. (а.с.38)

Згідно листа від 19.08.2016 року № 01-19/4487 на ім'я позивачки, з яким остання ознайомилась особисто 19.08.2016 року, їй у зв'язку з відсутністю роботи та можливості виконання нею попередніх посадових обов'язків, на підставі акту про встановлення простою, запропоновано перейти з одного підрозділу філії за запропонованими професіями. (а.с.39).

Згідно акту від 19.08.2016 року, ОСОБА_4, в присутності керівника ПП «СП» ДП «ОГХК», оголошений лист № 01-19/4487 від 19.08.2016 року з пропозиціями про переведення її на іншу роботу на період простою, остання не надала відповіді про згоду чи незгоду про переведення її, з метою запобігання простою, до інших підрозділів за іншими професіями, термін надання відповіді не визначила. (а.с.40).

Листом за підписом керівника ПП «СП» ДП «ОГХК» за вих. №21 від 25.08.2016 року, надана відповідь на листи від 06.05.2016 року та від 15.06.2016 року щодо наявного обсягу робіт позивача, які розподілені між іншими працівниками, запропоновано розглянути питання про припинення простою даних працівників (а.с.41).

З довідки про наявність та обсяги робіт, передбачених посадовою інструкцією інженеру 2 категорії кошторисно-договірного та планового бюро відділу капітального будівництва та ремонту управління комбінату від 29.08.2016 року слідує, що у філії «ВГМК» ПАТ «ОГХК» у період з 26.05.2016 року по теперішній час з 28.02.2016 року у зв'язку із скороченням одиниці, вилучені певні завдання та обов'язки, яки на даний час виконують згідно посадових інструкцій, інші працівники ВКБтаР. (а.с.42)

До матеріалів справи долучена копія довідки про перелік вакантних посад на філії «ВГМК» ДП «ОГХК» від 29.08.2016 року, в кількості 93 посади (а.с.43-45).

ДП «ОГХК» є юридичною особою, що підтверджується відповідним витягом з єдиного державного реєстру та статутом, філія «ВГМК» ДП «ОГХК» є відокремленим структурним підрозділом ДП «ОГХК» (яке з 08.12.2016 року перетворено на Публічне акціонерне товариство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія»), не є юридичною особою (а.с.60-63).

Відповідно з копіями наказу № 1913 від 15.11.2016 року Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, утворено Публічне акціонерне товариство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» шляхом перетворення ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія», затверджено статут останнього та встановлено, що ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов'язків ДП «ОГКХ». ( а.с.132-136)

Відповідно з копією наказу філії «ВГМК» ДП «ОГХК» за № 863-В від 21.09.2016 року, № 850-В від 16.09.2016 року, № 51-В від 28.12.2016 року, ОСОБА_4 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати 22.09.16 року, 19.09.2016 року, 30.12.16 року. (143, 144, 149)

Відповідно з копіями наказів філії «ВГМК» ДП «ОГХК» за №1052-В від 17.11.2016 року, №1077-В від 25.11.2016 року, №1100-В від 30.11.2016 року, №1129-В від 02.12.2016 року, ОСОБА_4 надані вільні від роботи часи для пошуку нового місця роботи, з оплатою 2/3 окладу, відповідно п.2.14 Колективного договору на 2015-2016 роки. (145, 146,147,148)

Відповідно з копіями листів непрацездатності, ОСОБА_4, у період з 27.09.16року по 08.10.2016 року, 15.12.16року по 24.12.16 року хворіла та перебувала на лікуванні. (150, 151)

Відповідно витягів з протоколів № 24/05/16-1 від 24.05.2016 року та № 29/06/16-1 від 29.06.2016 року зборів первинної профспілки «Свободу праці» ДП «ОГХК» слідує, що ОСОБА_4 протягом травня-червня 2016 року перебувала в складі контрольно-ревізійної комісії профспілки. (а.с. 153,154).

З наданої представниками відповідача таблиці від 14.09.2106 року за вих. № 01-19/5115 випливає, що про наступне вивільнення попереджались: працівники, які є членами ПП «СП» ДП «ОГХК»; працівники, які є членами іншої профспілки, а також працівники, які взагалі не членами профспілки (а.с.176).

Профспілка гірничо-металургійного комплексу (колишня назва- профспілка «Свободу праці» ДП «ОГХК») є юридичною особою, її внесено до ЄДРПОУ 07.08.2015 року, внесено зміни до установчих документів юридичної особи 13.01.2017 року, юридичну особу уповноважений представляти Яковець М.М. (а.с. 182-189).

Згідно ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Згідно ст.6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012 № 5207-VI відповідно до Конституції України, загальновизнаних принципів і норм міжнародного права та міжнародних договорів України, всі особи незалежно від їх певних ознак мають рівні права і свободи, а також рівні можливості для їх реалізації.

Відповідно ст.2-1 КЗпП, забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно, зокрема, від членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за іншими ознаками.

Згідно ст.34 КЗпП, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Згідно з ч.3 ст.64 ГК України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Скорочення чисельності або штату працівників може бути зумовлене, зокрема, вдосконаленням виробництва, суміщенням професій, зменшенням обсягу виробництва продукції, перепрофілюванням підприємства, установи, організації тощо.

За приписами ч.2 ст.65 ГК України, власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Згідно з ст.. 113 КЗпП, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України (далі - ВСУ) № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оплата часу простою не з вини працівника ставиться у залежність від повідомлення ним про початок простою власника або уповноважений ним орган (бригадира, майстра, інших службових осіб).

Таким чином, виходячи з вимог вказаних норм, факт простою законодавець пов'язує з повідомленням працівником про початок його простою, а у разі відсутності такого повідомлення, законодавством взагалі не передбачена оплата часу простою працівника .

Згідно ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 року за № 3356-X-II, умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод. Забороняється включати до трудових договорів умови, що погіршують становище працівників порівняно з чинним законодавством, колективними договорами та угодами.

Колективний договір філії «ВГМК» ДП «ОГХК» на 2015-2016 роки (далі - Колективний договір) є внутрішніми нормативними документами відповідача і його положення підлягають врахуванню судом при вирішенні даного трудового спору. (а.с.43-56)

Згідно з п.3.17 Колективного договору час простою не з вини працівника підлягає оплаті з розрахунку 100 відсотків тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) (а.с.47 оборот).

Вказане положення Колективного договору, в порівнянні з ст. 113 КЗпП України, суттєво покращує становище працівника щодо встановлення факту простою конкретного працівника не з його вини та оплати часу його простою, оскільки не містить вимоги про обов'язковість попередження працівником власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб про початок простою, тому при вирішенні даного спору суд враховує вимоги вказаного Договору, а не ст. 113 КЗпП України.

Згідно п.3.18 Колективного договору, у випадку письмової відмови працівника від його переведення на час прості за основною або іншою професією (посадою), не протипоказаною йому за станом здоров'я в цьому підрозділі чи до іншого, час простою підлягає оплаті в розмірі двох третин тарифи ставки встановленого йому розряду (окладу) (а.с.47 оборот), що не суперечить вимогам ст. 113 КЗпП України.

Згідно п.3.15 Колективного договору, з метою збереження зайнятості працівників Комбінату у зв'язку з простоєм, передбачено випадки зайнятості працівників: переміщення на інше робоче місце, тимчасове переведення на іншу роботу і присутність працівника на основному робочому місці на час простою, а саме: працівники можуть бути переміщені на інше робоче місце, до іншого підрозділу для роботи на іншому механізмі або агрегаті в межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором, яке не потребує згоди працівника. Адміністрація не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я; працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності та кваліфікації на іншу роботу на Комбінаті на весь час простою (без обмеження кількості переведень або їх загальної тривалості протягом календарного року). (а.с.47)

Відповідно до п. 3.16 Колективного договору, на час простою не з вини працівника: 1) оформляти акт простою (з фіксацією причин, які зумовили зупинення роботи). Акт про початок простою складати для підрозділу чи всього Комбінату за участю представників Адміністрації, Профкому та трудового колективу; 2) на підставі акта простою видавати наказ. Якщо простій має цілодобовий (тижневий) характер, Адміністрація повинна у наказі обумовити необхідність присутності, або відсутності працівників на роботі. У випадку знаходження працівника на час простою на робочому місці, він повинен дотримуватися «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Комбінату». При необхідності знаходження працівника в іншому місці або відсутності його на Комбінаті взагалі, обумовлювати це у відповідному наказі. (а.с.47)

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2016 року, згідно наказу № 426-П від 16.05.2016 року, була поновлена на роботі на посаді інженера з проектно-кошторисної роботи 2 категорії кошторисно-договірного та планового бюро відділу капітального будівництва та ремонту управління комбінату з 12.03.2016 року, однак внаслідок проведення відповідачем організаційних змін на підприємстві, що є правом відповідача відповідно до вимог ст. 64 ГК України, кошторисно-договірне та планове бюро, а також бюро економічного аналізу використання основних фондів, були реструктуризовані в єдине планово-економічне та кошторисно-договірне бюро відділу капітального будівництва та ремонтів (далі ВКБтаР), вивільнено 2 штатні одиниці. На підставі введеного в дію штатного розпису від 01.03.2016 року ВКБтаР, посадові обов'язки, які виконувала позивачка, були розподілені між іншими працівниками ВКБтаР з відповідним занесенням до посадових інструкцій, тому обсяги роботи для ОСОБА_4 на підприємстві були відсутні, своєї згоди на переведення на іншу роботу вона письмово не надала, внаслідок чого відповідачем 26.05.2016 року складено акт про простій позивачки, а згідно наказу директора філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГКХ» Сторчака А.С. № 129 від 26.05.2016 р. ОСОБА_4 встановлено простій з 30.05.2016 року до усунення причин та умов, які спричинили відсутність роботи; визначено місце її знаходження під час простою, час знаходження під час простою за встановленим місцезнаходженням та оплата часу під час простою в розмірі двох третин установленого окладу.

Факт відсутності обсягів роботи для позивачки підтверджується службовими записками начальника ВКБтаР за №375 від 21.12.2015 року, актом простою, довідкою про наявність та обсяги робіт, передбачених посадовою інструкцією інженеру 2 категорії кошторисно-договірного та планового бюро відділу капітального будівництва та ремонту управління комбінату від 29.08.2016 року і інших доказів позивачкою не надано, тому її доводи про наявність обсягів роботи для неї на підприємстві, суд до уваги не приймає.

В послідуючому філією «ВГМК» ПАТ «ОГХК», яка не могла забезпечити роботою працівника за його графіком, з урахуванням положень Колективного договору, було оформлено простій позивачки, який виник з причин не пов'язаних з виробничою ситуацією, небезпечною для життя, здоров'я працівника та навколишнього середовища, а в зв'язку з відсутністю для неї обсягів роботи, при цьому відповідачем визначено місце знаходження позивачки під час простою на підприємстві та умови оплати її праці.

Акт про простій від 26.05.2016 року (а.с. 32) суд приймає у якості допустимого доказу по справі, оскільки він складений в присутності представників профспілки та адміністрації та підписаний усіма присутніми особами.

Після складення акту, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем видано наказ про введення простою для позивачки, в якому причиною простою останньої вказано ненадання згоди на її переведення на іншу роботу, прямого посилання на акт простою як підставу для введення простою для позивачки даний наказ не містить, однак поза розумним сумнівом, підставою для прийняття відповідачем вказаного рішення та винесення оспорюваного наказу, був саме вказаний акт простою, а допущена ним неповнота та неточність при формулюванні причин встановлення простою позивачки, на думку суду, не впливають на обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення.

Крім того, положеннями діючого законодавства прямо не передбачено підстав для скасування судом будь-якого наказу по підприємству, який безпосередньо стосується організаційної структури, встановлення чисельності працівників підприємства тощо, оскільки суд не має адміністративних повноважень.

Що стосується доводів позивачки щодо необґрунтованості визначення відповідачем її місцезнаходження на час простою на іншому місці на території комбінату, а не на її робочому місці, то суд їх оцінює критично, оскільки законодавством не передбачено, де повинні перебувати працівники під час простоїв - на робочих місцях чи поза межами підприємства, це питання може бути зафіксовано в колективному договорі або врегульовано у наказі, що і було зроблено відповідачем при встановленні простою позивачки.

Також, суд вважає встановленим, що при встановленні простою позивачці, відповідачем було вжито заходів до збереження її зайнятості, оскільки їй неодноразово пропонувалися інша робота на підприємстві, від чого вона відмовилася.

При таких обставинах, відповідачем обґрунтовано встановлено оплату позивачці часу простою у розмірі 2/3 її окладу, що відповідає вимогам п. 3.18 Колективного договору та не суперечить вимогам ст. 113 КЗпП України.

До того ж, вимоги позивачки про стягнення невиплаченої заробітної плати за час простою, заявлено до філії «Вільногріський ГМК» ПАТ «ОГКХ», яка не являється юридичною особою і не може самостійно відповідати за позовом.

Також, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт дискримінації позивачки відповідачем за ознакою її членства в ПП «Свободу праці» (ПГМК), оскільки будь - яких доказів на підтвердження цих обставин нею не надано, а згідно даних наданих відповідачем, кількість працівників за період з грудня 2015 по червень 2016 року, які попереджались про наступне вивільнення, вивільнених та тих, що погодились на переведення, які є членами іншої діючої на філії профспілці та які не являються членами профспілок підприємства, більша ніж членів ПП «Свободу Праці» (ПГМК).

Крім того, доводи позивачки щодо необхідності надання згоди ПП «Свободу праці» (ПГМК), членом якої вона являється на зміну умов її трудового договору та оплати праці, суд до уваги не приймає, оскільки виходячи зі змісту ст.247 КЗпП та ст. 38 Закону України «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності», прямо не передбачено надання згоди виборним органом первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації, на зупинення роботи робітника, структурного підрозділу або підприємства в цілому, до того ж позивачці встановлено простій за її роботою на займаній нею посаді, оплата праці проводиться відповідачем у частині від встановленого позивачці посадового окладу, тому умови її трудового договору та оплати праці не змінювалися.

При таких обставинах, підстави для задоволення позову відсутні, тому в його задоволенні слід відмовити, а понесені позивачкою судові витрати - віднести на її рахунок.

На підставі ст.ст. 2-1, 34, 113, 247 КЗпП України, ст.6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» 38 Закону України «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності» та керуючись ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» про скасування наказу про простій та стягнення невиплаченої заробітної плати, третя особа у справі - Профспілка гірничо-металургійного комплексу - відмовити у повному обсязі.

Понесені позивачкою судові витрати віднести на її рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 24.02.2017 року.

Головуючий - суддя : підпис А.А.Борцова