Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/4263/15-ц Головуючий у 1-й інст. Савицька Л. Й.
Категорія 59 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів Жигановської О.С., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, за участю заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_4

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2017 року

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, вважаючи їх неправомірними при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження 05 листопада 2015 року.

В обґрунтування скарги зазначила, що 11.10.2012 р. старшим державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-417 виданого 21.11.2011 р. Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення зі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 188665,98 грн. на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

21 листопада 2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

21 травня 2014 року стягувач повторно предявив виконавчий документ до виконання, за яким державний виконавець 26 травня 2014 року відкрив виконавче провадження.

Однак, постановою в.о. начальника відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_5 про перевірку виконавчого провадження було скасовано постанову державного виконавця Кулик О.Б. про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2014 р. за виконавчим листом № 2-417/11 виданого 21.11.2011 р.

10 серпня 2015 року стягувач повторно предявив виконавчий документ до виконання, за яким державний виконавець 12 серпня 2015 року виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав, передбачених п.8 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

05 листопада 2015 року за заявою стягувача від 04.11.2015 р. державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-417/11.

Вважаючи, що виконавчий лист предявлений 04.11.2015р. стягувачем до виконання поданий після закінчення строку, встановленого ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» та посилаючись на те, що постанова державного виконавця від 05.11.2015 р. винесена з порушенням вимог ст.ст. 22,23 вказаного Закону, ОСОБА_2 просила визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати вказану постанову та зобовязати державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-417 від 21.11.2011 р.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити її скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника апелянта, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2011 р. задоволено позов Публічного акціонерного товариства ««Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 188 665,98 грн.

На підставі вказаного рішення суду 21.11.2011 р. було видано виконавчий лист, який за заявою Банка від 10.10.2012 р. був прийнятий виконавчою службою. 11.10.2012 р. головним державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №34666578.

21.10.2013 р. виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

26.05.2014 р. повторно відкрито виконавче провадження ВП №43410962 за заявою стягувача від 21.05.2014 р.

03.04.2015 р. в.о. начальника відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_5 здійснено перевірку виконавчого провадження, за результатами якої винесено постанову, якою скасовано постанову державного виконавця від 26.05.2014 р. про відкриття виконавчого провадження та відмовлено у відкритті виконавчого провадження так як повноваження представника стягувача ПАТ АК «Промінвестбагк» ОСОБА_6 підтверджені копією довіреності, яка не завірена належним чином.

12.08.2015 р. за заявою стягувача, поданою 10.08.2015р., відмовлено у відкритті виконавчого провадження у звязку з тим, що копія довіреності, що підтверджує повноваження представника стягувача станом на 11.08.2015 р. не дійсна.

04.11.2015 р. за заявою ПАТ АК «Промінвестбагк» виконавчий лист предявлено до виконання, 05.11.2015 р. виконавче провадження було відкрито за даним виконавчим документом.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що строк предявлення виконавчого листа до виконання після його повернення стягувачу 21.10.2013 р. на підставі п.4 ч. 1 ст. 47 Закону було перервано 21.05.2014 р. - в межах одного року після повернення. Відтак, дійшов висновку, що скасування постанови про відкриття провадження та відмова у відкритті провадження від 03.04.2015р. не позбавляє стягувача права предявляти той самий документ протягом одного року, що й було зроблено стягувачем 10.08.2015 р. та 04.11.2015 р.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 22 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Тобто після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у звязку з його пред'явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам закону не позбавляє стягувача права на повторне пред'явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин у справі, яка розглядається, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що строк предявлення виконавчого документу № 2-417 від 21.11.2011 р. було перервано у зв'язку з його пред'явленням до виконання 10.10.2012 р., новий строк предявлення до виконання слід відраховувати з наступного дня після його повернення стягувачу. Виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі постанови від 21.10.2013 р. Повторно стягувач подав заяву про примусове виконання рішення суду 21.05.2014 р., тобто з додержанням строку, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» - в межах одного року після повернення виконавчого документа. Скасування постанови про відкриття провадження та відмова у відкритті провадження від 03.04.2015 р. не позбавило стягувача права предявити той самий документ протягом одного року з моменту отримання вказаної постанови. Тому предявлення виконавчого документа 10.08.2015 р. та 04.11.2015 р. відбулись в межах строку, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: