Провадження № 22-ц/773/352/17 Категорія: 49 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

03 березня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Бовчалюк З.А., Киці С.І.,

секретар судового засідання - Кирилюк О.О.,

з участю відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу судді Луцького міськрайонного суду від 10 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами та поглядами на життя, у зв'язку із чим у них виникали суперечки та сварки, сімейні відносини припинені з вересня 2013 року, відповідач постійно проживає в Росії, майнового спору між сторонами немає.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду від 04 липня 2014 року відкрито провадження у справі.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08 вересня 2014 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстрований 25 серпня 2011 року у відділі державної актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1021, розірвано.

Дане рішення набрало законної сили.

У листопаді 2016 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд ухвали про відкриття провадження у справі від 04 липня 2014 року та заочного рішення від 08 вересня 2014 року у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду від 08 грудня 2016 року вказану заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв'язку з невідповідністю змісту заяви вимогам Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України та надано строк для їх усунення.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду від 10 січня 2017 року через неусунення ОСОБА_1 недоліків у встановлений строк заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати цю ухвалу, а справу повернути до іншого суду першої інстанції для розгляду спору, покликаючись на порушення суддею норм процесуального права.

В запереченні позивач ОСОБА_3 просить відхилити апеляційну скаргу і залишити оскаржувану ухвалу без змін, зазначаючи про її відповідність вимогам чинного законодавства.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Повертаючи ухвалою від 10 січня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвалених у справі судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, суддя виходив з того, що відповідачем не усунено недоліків, наведених в ухвалі від 08 грудня 2016 року про залишення його заяви без руху, а саме: в заяві не зазначено нововиявлені обставини по суті спору про розірвання шлюбу, якими обґрунтовується вимога про перегляд ухвали та рішення, які існували на час ухвалення судового рішення, відсутні посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Однак такі висновки судді не відповідають вимогам процесуального законодавства.

Право на звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із найважливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Статтями 1, 2, 3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 364 ЦПК України, на невідповідність якій заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення послався суддя як на підставу залишення заяви без руху, заяви про перегляд рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. У заяві зазначаються: 1) найменування суду, якому адресується заява; 2) ім'я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; 3) інші особи, які брали участь у справі; 4) дата ухвалення чи постановлення і зміст рішення, ухвали чи судового наказу, про перегляд яких подано заяву; 5) нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд рішення, ухвали чи судового наказу, і дата їх відкриття або встановлення; 6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин. До заяви додаються її копії відповідно до кількості осіб, які брали участь у справі, а також документ про сплату судового збору.

В п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 роз'яснено, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд має перевірити відповідність заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинам як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтею 119 ЦПК, змісту судового наказу, встановленого статтею 103 ЦПК, так і вимогам щодо змісту, передбаченим статтею 364 ЦПК.

У заяві про перегляд ухвали та рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами відповідач ОСОБА_1 зазначив усі необхідні реквізити, передбачені ст. 364 ЦПК України, в тому числі навів обставини, які, на його думку, є нововиявленими, зокрема позбавлення його можливості ознайомитися з позовною заявою та доданими документами, подати свої докази, скористатися послугами перекладача тощо. Отже заявник на свій розсуд зазначив обставини, які вважає нововиявленими, вказав дату їх встановлення, послався на докази, якими підтверджує свої доводи та надав копії таких доказів.

Тому відсутні підстави для висновку про недотримання відповідачем ОСОБА_1 вимог закону щодо змісту заяви.

В ухвалі про залишення заяви ОСОБА_1 без руху суддя дав оцінку частині зазначених обставин, визнавши їх такими, що не відносяться до нововиявлених.

Однак така оцінка не може бути зроблена на стадії відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. п. 7, 17 постанови від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Виходячи зі змісту статей 364-1, 365 ЦПК перевірка наявності підстав для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами або підстав для скасування судового рішення проводяться в одному судовому засіданні. Заява розглядається судом за правилами, встановленими ЦПК для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює такий перегляд.

За змістом наведених норм процесуального права та роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ перевірка зазначених особою обставин на предмет їх віднесення до нововиявлених має здійснюватися судом у судовому засіданні під час розгляду заяви, а не на стадії відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України переглянутими у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути рішення або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи.

Одним із судових рішень, які ОСОБА_1 просить переглянути у зв'язку з нововиявленими обставинами, є ухвала судді від 04 липня 2014 року про відкриття провадження у справі, тобто ухвала, якою не закінчено провадження у справі.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 15 постанови від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», у разі звернення особи із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об'єктом перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суддя постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви.

Однак суддя Луцького міськрайонного суду наведених вимог процесуального законодавства не врахував і не вирішив питання про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 в частині вимог про перегляд ухвали про відкриття провадження у справі.

Таким чином, визнавши неподаною та повернувши заяву відповідачу, суддя порушив встановлений законом порядок вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами, що відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і передачі вказаного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Луцького міськрайонного суду від 10 січня 2017 року в даній справі скасувати, а питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами направити на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді